Справа № 560/279/19
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/279/19

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

01 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С.

секретар судового засідання: Франчук А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року (ухвалене у м. Хмельницькому 06 березня 2019 року о 11:33) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Державної фіскальної служби України в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії Головного управління ДФС у Хмельницькій області №1039663/НОМЕР_1 від 29.12.2018;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань розгляду скарг ДФС України № 2048/НОМЕР_1/2 від 11.01.2019 року та зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №7 від 27.12.2018 складену ФОП ОСОБА_1

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ФОП ОСОБА_1 відповідає пункту 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку - дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації. Тому, реєстрацію податкової накладної №7 від 27.12.2018 зупинено правомірно. Позивачем на виконання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної №7 від 27.12.2018 не надано достатніх документів необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №7 від 27.12.2018, зокрема щодо транспортування та зберігання товару, навантаження, розвантаження товару, складські документи, документи щодо підтвердження відповідності продукції декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності.

Щодо рішення Комісії з питань розгляду скарг ДФС України №2048/НОМЕР_1/2 від 11.01.2019 відповідач зазначає, що таке рішення безпосередньо не створює будь-яких правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав платника податків, отже не є індивідуальним актом у розумінні п.19 ч.1 ст.4 КАС України. Тому, на думку відповідача, провадження у цій частині підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зазначив, що в оскаржуваному рішенні лише процитовано норму законодавства без будь-якої конкретизації обставин справи, а саме незрозуміло: чи надані копії документів містять порушення законодавства, а якщо так, то які саме; чи ці копії документів є недостатніми для прийняття позитивного рішення, а якщо так, то яких документів недостатньо; чи існують обидві зазначені умови. Адже позивачем при подачі скарги були виконані всі зауваження, вказані контролюючим органом в рішенні №2048/НОМЕР_1/2 від 11.01.2019.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень представника відповідача, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що на умовах договору від 03.12.2018 №03/12/18 ФОП ОСОБА_1 придбала у ФОП ОСОБА_2 деревну пелету (УКТ ЗЕД ) у кількості 23 тони згідно рахунку-фактури та товарної накладної №64 від 20.12.2018.

Оплата за товар в сумі 59 800 грн проведена згідно платіжного доручення №15 від 28.12.2018.

17.12.2018 між ФОП ОСОБА_1 та ПП "УКРКОМП" укладено договір №17/12/18 на умовах якого продавець зобов`язується виготовити та продати, а покупець прийняти та оплатити товар у кількості та за технічними вимогами, вказаними у специфікаціях - додатках до договору, які є його невід`ємною частиною.

17.12.2018 сторони договору №17/12/18 від 17.12.2018 підписали специфікацію до вказаного договору в якій погодили поставку до 26.12.2018 товару (деревна пелета 8 мм) в кількості 23 тони, вартістю 4500 грн з ПДВ.

На підтвердження виконання умов договору №17/12/18 від 17.12.2018 позивачем подано до суду: рахунок-фактуру та накладну №7/12 від 19.12.2018 про поставку деревної пелети 8 мм в кількості 23 тони загальною вартістю 103 500 грн (в тому числі ПДВ - 17 250 грн), платіжне доручення №131 від 20.12.2018 на суму 103 500 грн, довіреність №0005 від 20.12.2018.

27.12.2018 ФОП ОСОБА_1 складено податкову накладну №7 на загальну суму 103 500 грн (в тому числі ПДВ - 17 250 грн) та направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, згідно квитанції від 27.12.2018 реєстрація вказаної податкової накладної зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України) у зв`язку з тим, що податкова накладна відповідає підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

28.12.2018 на виконання вказаної квитанції ФОП ОСОБА_1 подала контролюючому органу в електронній формі засобами електронного зв`язку пояснення до вищезгаданої господарської операції, по якій виписано податкову накладну №7 ввід 27.12.2018, а також надано копії наступних документів: рахунку-фактури та товарної накладної №64 від 20.12.2018, платіжного доручення №15 від 28.12.2018, рахунку-фактури та накладної №7/12 від 19.12.2018, платіжного доручення №131 від 20.12.2018.

Рішенням Комісії Головного управління ДФС у Хмельницькій області №1039663/НОМЕР_1 від 29.12.2018 відмовлено у реєстрації податкової накладної №7 від 27.12.2018. Зазначено, що ФОП ОСОБА_1 до повідомлення не надано підтверджуючих документів щодо реалізації ТМЦ, зазначеній у ПН 7 від 27.12.2018 (УКТ ЗЕД ) зокрема відсутні документи щодо зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, документи щодо підтвердження відповідності продукції декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності. Крім того відповідно до інформації баз ДФС відсутні відомості щодо найманих працівників, об`єктів оподаткування (звіт 20-ОПП не подавався).

Позивач оскаржила рішення №1039663/НОМЕР_1 від 29.12.2018 в адміністративному порядку шляхом подання скарги до ДФС України.

Однак, рішенням Комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг №2048/НОМЕР_1/2 від 11.01.2019 скаргу позивача залишено без задоволення.

Вважаючи рішення №1039663/НОМЕР_1 від 29.12.2018, №2048/НОМЕР_1/2 від 11.01.2019 протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів, що діяв у межах закону при прийнятті оскаржуваного рішення, і, відповідно, відсутності обов`язку зареєструвати податкову накладну №7 від 27.12.2018.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

За приписами абзаців "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.7 статті 201 цього ж Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Положенням пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пунктів 13-15 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно пунктів 5, 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Згідно пунктів 12-14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Критерії ризиковості платника податку визначені в листі ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18.

Згідно із пункту 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрована платником ПДВ з 01.10.2018, отже станом на момент направлення на реєстрацію податкової накладної №7 від 27.12.2018 позивач відповідала ознакам ризиковості, передбачених пунктом 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку. Тому, зупинення реєстрації податкової накладної №7 від 27.12.2018 є правомірним.

Відповідно до пункту 15 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

За приписами пунктів 18-23 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

- реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

- відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку:

- щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу;

- щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Встановлено, що позивачем у поясненнях від 28.12.2018 позивачем не надано обґрунтувань та не надано підтверджуючих документів щодо зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, документи щодо підтвердження відповідності продукції декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності. Крім того відповідно до інформації баз ДФС відсутні відомості щодо найманих працівників, об`єктів оподаткування (звіт 20-ОПП не подавався).

Суд враховує, що на умовах договору від 03.12.2018 №03/12/18 ФОП ОСОБА_1 придбала, а на умовах договору №17/12/18 від 17.12.2018 продала 23 тони деревної палети. При цьому, позивачем не надано жодних доказів зберігання та транспортування вказаного товару, зокрема, договорів на передачу на відповідальне зберігання товару, узгодження умов щодо отримання товару контрагентом-покупцем позивача у контрагента-продавця позивача тощо.

Також суд враховує, що на умовах договору №17/12/18 від 17.12.2018 ФОП ОСОБА_1 зобов`язалась виготовити та продати товар, при цьому позивач не заперечує відсутність у неї виробничих потужностей та найманих працівників.

Крім того, суд враховує, що постачання товару покупцеві задокументовано позивачем 22.12.2018, оплата товару 20.12.2018, однак податкова накладна №7 складена 27.12.2018, тобто з порушенням вимог пункту 201.1 статті 201, пункту 187.1 статті 187 ПК України.

З урахуванням наведених обставин у сукупності колегія суддів вважає, що відповідач правомірно відмовив у реєстрації податкової накладної №7 від 27.12.2018 згідно рішення №1039663/НОМЕР_1 від 29.12.2018 з підстав зазначених у такому рішенні.

Отже, рішення №1039663/НОМЕР_1 від 29.12.2018 є правомірним та суд не знаходить підстав для його скасування, тому в задоволення адміністративного позову в цій частині необхідно відмовити. Похідними від цієї вимоги є позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань розгляду скарг ДФС України № 2048/НОМЕР_1/2 від 11.01.2019 року та зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №7 від 27.12.2018 складену ФОП ОСОБА_1 , тому відсутні підстави для задоволення даних позовних вимог.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області задовольнити.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 липня 2019 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Смілянець Е. С.