Справа № 360/902/19
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року справа №360/902/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колег суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів: Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 р. (суддя Ірметова О.В., повний текст складено 02 травня 2019 р.) у справі № 360/902/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування висновку, визнання протиправним та скасування наказу і зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахування уточнених позовних вимог просив: поновити строк звернення до суду з позовом до ГУ ДФС у Луганській області про скасування висновку службового розслідування № 9 від 10.05.2016 та наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 143 від 19.05.2016; визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування № 9 від 10.05.2016; визнати протиправним та скасувати наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності №143 від 19.05.2016; зобов`язати ГУ ДФС у Луганській області здійснити донарахування та виплату премії позивачу після скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 143 від 19.05.2016.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що із відповіді на його заяву від 24.01.2019 року йому стало відомо про те, що наказом ГУ ДФС у Луганські області від 19.05.2016 № 413 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» йому було оголошено усне зауваження за результатами службового розслідування. На заяву від 06.02.2019 про надання копій матеріалів службового розслідування та відповідних документів, як наказ вплинув на процент нарахованої премії, йому було надано лише висновок службового розслідування. Позивач не погоджується з такими протиправними діями службових осіб відповідача, які підписували наказ № 413 від 19.05.2016 та висновок №9 від 10.05.2016 службового розслідування. Зазначає, що в порушення вимог ст.14 Дисциплінарного статуту позивача під підпис не ознайомлено зі змістом наказу ГУ ДФС у Луганській області № 413 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності». Вважає, що відповідачем не доведено, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулося на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ», тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо та з дотриманням рівності перед законом, в частині неналежного проведення службового розслідування, та як наслідок оскаржуваний наказ прийнятий протиправно, необґрунтовано, упереджено.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за необґрунтованістю.

З рішенням суду не погодився позивач, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нову про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування позову зазначив, що суд фактично приводить у рішення лише ті вислови та обставини, які ідуть на користь відповідача та не в повній мірі показують суть позову. Звертає увагу, що посилання суду на Закон України «Про державну службу № 889-VІІІ від 10.12.2015 є недоречним, оскільки відповідно до п. 17 ч. 3 ст. 3 дія цього Закону не поширюється на, зокрема, осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом. Також суд безпідставно посилається на наказ Національного агентства України з питань державної служби 3 158 від 05.08.2016 «Про затвердження Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування». До того ж цей наказ був прийнятий вже після накладання оскаржуваного наказу. Наголошує на тому, що ні відповідачем, ні судом не доведено факт того, що позивач порушував службову дисципліну та який пункт ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України порушив позивач. Вважає, що у ході судового розгляду на відповідач, ні суд не довели про те, що взагалі з боку позивача був дисциплінарний проступок. Доводить до відома, що хоча за позовом і не доведено, що премія не зменшувалась, позивачем було встановлено, що розмір надбавки за високі досягнення у праці за травень 2019 року зменшено на 10%.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року , яка залишена без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2019 року позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування залишено без розгляду у зв`язку з порушенням процесуального строку звернення до суду х позовом.

Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за апеляційною скаргою позивача.

Сторони до суду не прибули.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи встановила наступне.

Позивач проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м.Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області та наказом № 653-0 від 19.12.2018 звільнений зі служби та податкової міліції в запас (з постановкою на військовий облік) за п. 64 «а» (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. (т. 1 а.с. 125-130, 164, 229-230).

22 квітня 2016 року на виконання листа начальника управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Луганській області полковника податкової міліції Маресьєва Д.О. від 15.04.2016 № 235/12-32-33/11, відповідно до п. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV прийнято наказ № 121 «Про створення комісії для проведення службового розслідування» за фактом порушення норм Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України від 22 лютого 2006 року № 3460- IV та Правил етичної поведінки державних службовців від 11.02.2016 року № 65 старшим уповноваженим оперативного управління ДПІ у м. Сєвєродонецьку головного управління ДФС у Луганській області Харебіним М.В.(т.1 а.с. 69).

25.04.2016 року ОСОБА_1 на ім`я в.о. першого заступника начальника ГУ ДФС у Луганській області полковнику податкової міліції Сваченко В.Ю. надані письмові пояснення, відповідно до яких 12.04.2016 його було запрошено до УВБ ГУ ДФС у Луган6ській області, де повідомлено, що 11.04.2016 надійшло доручення слідчого про проведення, у порядку ст. 40 КПК України, слідчих дій по кримінальному провадженню № 40000037 від 05.01.2016, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 366, 364 КК України, за фактом порушення законодавства службовими особами ДПІ у м. Лисичанську та запропоновано надати свідчення по матеріалам кримінального провадження № 000007, які були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2015 за фактом ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування службовими особами відокремленого підрозділу «Шахта Новодружеська» ПАТ «Лисичанськвугілля», за кваліфікацією ч. 3 ст. 212-1 КК України, у зв`язку із тим, що позивач здійснював заходи по збору матеріалів у відношенні службових осіб вказаного підприємства. Перед початком допиту він повідомив, що ним у кримінальному провадженні №0000007 від 28.08.2015 за дорученнями слідчого здійснювались слідчі дії, матеріали яких є у справі вказаного кримінального, провадження. Після цього, посилаючись на ст.63 Конституції України, де зазначено, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом, позивач відмовився від надання показань та підписання протоколу допиту свідка. Також зазначив, що під час проведення слідчих дій по вказаному кримінальному провадженню, він сумлінно виконував свої обов`язки відповідно до наданих Конституцією України та законами повноважень, та не порушував вимоги Конституції України та законів України під час допиту його у якості свідка (т. 1 а.с. 67-68).

За результатами службового розслідування за фактами, викладеними у листі начальника УВБ ГУ ДФС у Луганській області, відносно ОСОБА_1 було складено висновок № 9 від 10.05.2016, відповідно до якого Комісія дійшла висновку про порушення позивачем ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та п. 4 розділу ІІ Правил етичної поведінки державних службовців. З висновком службового розслідування позивача ознайомлено 13.05.2016 (том 1 а.с. 12-14, 44-46, 71-73).

Наказом № 143 від 19.05.2016 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за порушення ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІV та п. 4 розділу ІІ Правил етичної поведінки державних службовців, затверджених постановою КМУ від 11 .02.2016 № 65, старшому оперуповноваженому відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області підполковнику податкової міліції ОСОБА_1. оголошено усне зауваження (т. 1 а.с. 209).

Згідно цього Наказу, відповідно до наказу Головного управління ДФС у Луганській області від 22.04.2016 № 121, проведено службове розслідування за листом начальника управління внутрішньої безпеки головного управління ДФС у Луганській області полковника податкової міліції Маресьєва Дениса Олександровича від 15.04.2016 № 235/12-32-22/11. За результатами службового розслідування встановлено, що старший оперуповноважений відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області підполковник податкової міліції ОСОБА_1 , при виконанні завдань та функцій, спрямованих на забезпечення державних інтересів, скориставшись, як громадянин України, своїм конституційним правом на відмову від надання свідчень у кримінальному провадженні, не пояснивши та не обґрунтувавши колегам по службі, які так само виконують завдання та функції в інтересах держави, свою категоричну відмову, тим самим не дотримався норм професійної та службової етики.

Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Статтею 354 Податкового кодексу України визначено, що посадова чи службова особа податкової міліції у межах повноважень, наданих цим Кодексом та іншими законами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну відповідальність згідно із Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ або іншу передбачену законом відповідальність.

Посадова чи службова особа податкової міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов`язки, несе відповідальність у встановленому законом порядку.

До посадових чи службових осіб податкової міліції можуть застосовуватися заходи заохочення згідно з Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ або іншими нормативно-правовими актами керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та керівниками контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, округах.

Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV затверджено Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут), згідно з преамбулою якого цей Статут визначає сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Визначення службової дисципліни міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту та означає дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту наказ є формою реалізації службових повноважень особи начальницького складу, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа, якій належить його виконати. Накази можуть даватись як в усній, так і в письмовій формі. У разі одержання наказу від старшого прямого начальника підлеглий зобов`язаний виконати його та повідомити про це свого безпосереднього начальника.

Отже, наказ - це правовий акт, виданий з метою вирішення основних і оперативних завдань органів виконавчої влади його керівником, що діє на основі єдиноначальності, містить вимогу необхідності вчинення будь-якої дії або утримання від неї конкретним виконавцем (конкретними виконавцями).

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку тощо.

В статті 12 Дисциплінарного статуту обумовлено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення, зокрема, у виді зауваження.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Дисциплінарного статуту.

Зокрема, з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі висновку службового розслідування від 10 травня 2016 року № 9 видано наказ № 143 від 19.05.2016, яким старшому оперуповноваженому відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області підполковнику податкової міліції ОСОБА_1. оголошено усне зауваження.

Як зазначалося вище, в частині оскарження висновку службового розслідування № 9 від 10 травня 2016 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду, тому суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки процедурі проведення та результатам службового розслідування.

Оскільки наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийнятий за результатами службового розслідування, яким встановлено порушення позивачем ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV та п. 4 розділу ІІ Правил етичної поведінки державних службовців, затверджених постановою КМУ від 11.02.2016 № 65, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності №143 від 19 травня 2016 року задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити донарахування та виплату премії позивачу після скасування наказу про притягнення до відповідальності № 143 від 19.05.2016 є похідними від вищезазначених вимог, то в цій частині позов також не підлягає задоволенню.

Щодо твердження позивача на порушення норм матеріального права в частині застосування Закону України «Про державну службу», що дія цього Закону не поширюється на, зокрема осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом, суд апеляційної інстанції зазначає, що застосування судом першої інстанції Закону України «Про державну службу» не вплинуло на результат розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції по суті прийнято правильно, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 02 липня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення в порядку, передбаченому ст.. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Л.В. Ястребова

Судді І.Д. Компанієць

Е.Г. Казначеєв