Справа № 718/786/15-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 718/786/15-а

02 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Кузьменко Л.В. Франовської К.С.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2005 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі Чернівецької області про визнання неправомірною відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі Чернівецької області про визнання неправомірною відмови у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.06.2015 року позов задоволено частково.

Визнано відмову управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі Чернівецької області від 07.04.2015 року у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 неправомірною та зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі Чернівецької області включити до спеціального стажу роботи ОСОБА_1 як такому, що працював трактористом - машиністом у колгоспі ім. Крикливця с. Лашківка Кіцманського району Чернівецької області, періоди роботи з 23.09.1975 року по 04.12.1975 року; у РО "Сільгосптехніка" з 14.06.1978 року по 01.11.1979 року; у Кіцманському РО "Сільгоспхімія" з 01.11.1979 року по 18.06.1996 року, з моменту звернення.

В частині заявлених вимог про зобов`язання управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі Чернівецької області щодо включення до спеціального стажу роботи ОСОБА_1 період навчання в Заставнівському СПТУ-4 з 01.09.1973 року по 17.07.1975 року - відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.09.2015 скасовано рішення першої інстанції та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

19.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького апеляційного адміністративного суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вищевказаної постанови суду апеляційної інстанції від 02.09.2015 року.

Обгрунтовуючи підставність поданої заяви, позивача зазначив, що рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 23.03.2015 року №36, яким йому відмовлено в зарахуванні до спеціального стажу період роботи з вересня 1975 року по грудень 1975 року в колгоспі ім. Крикливця, спростовується рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06.10.2016 року, яким встановлено факт працевлаштування ОСОБА_1 трактористом-машиністом в колгоспі ім. Крикливця у вказаний період та здійснення ним виробництва сільськогосподарської продукції .

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2017 року відмовлено у відкритті провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.09.2015 за нововиявленими обставинами.

Відмовляючи у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції виходив з того, що питання щодо відкриття провадження за нововиявленими обставинами у справі №718/785/15 вже розглядалось судом. Зокрема, судом враховано, що 22.01.2016 року ОСОБА_1 уже звертався з заявою до Вінницького апеляційного адміністративного суду про перегляд постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.09.2015 року за нововиявленими обставинами з тими самими підставами, що зазначені у заяві від 19.04.2017 року.

Внаслідок оскарження позивачем ухвали апеляційної інстанції від 01.06.2017 року в касаційному порядку, остання постановою Верховного Суду від 03 квітня 2019 року скасована, а справа №718/786/15-а направлена до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження з перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2019 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2005 року у справі №718/786/15-а та призначено до розгляду на 02.07.2019 року.

Сторони в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місця розгляду справи, що в розрізі положень ч. 2 ст. 313 КАС України, не є перешкодою для розгляду справи за наявними у ній доказами.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви позивача, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 ст.361 КАС України визначено підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звергається із заявою, на час розгляду справи: 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду

В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Тобто, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Аналогічний підхід до визначення підстав перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами викладений в Узагальненні судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами (Постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2015 року № 7).

Таким чином, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справи, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії за віком відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

07 квітня 2015 року управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі Чернівецької області відмовило позивачу в призначенні пільгової пенсії у зв`язку з відсутністю уточнюючої довідки, що підтверджує відповідний стаж роботи трактористом-машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції та необхідного пільгового стажу 20 років.

Не погоджуючись з вищевказаною відмовою позивач звернувся до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, Кіцманський районний суд Чернівецької області виходив з того, що позивач має більш ніж 20 років пільгового стажу та набув права на призначення пільгової пенсії відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". При цьому, суд І інстанції дійшов висновку про безпідставність вимог позивача щодо зобов`язання відповідача включити до спеціального стажу роботи період навчання в Застанівському СПТУ-4 з 01 вересня 1973 року по 17 липня 1975 рік, оскільки відповідачем вищевказаний період зараховано до спеціального стажу.

Вінницький апеляційний адміністративний суд, вирішуючи справу, виходив з того, що на разі відсутні докази на підтвердження факту працевлаштування позивача у період з вересня 1975 року по грудень 1975 року саме на посаді тракториста - машиніста, оскільки в трудовій книжці взагалі відсутні записи про вказані періоди, а в архівних довідках від 29 грудня 2014 року №1/798, №1/800 не зазначено на якій посаді працював позивач. До того ж, суд апеляційної інстанції не віднайшов підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періоду його навчання в ПТУ.

Підставою для відмови апеляційним судом в задоволенні позовних вимог позивача є також відсутність підстав для врахування до спеціального стажу роботи періоди роботи позивача в РО "Сільгосптехніка" з 14 червня 1978 року по 01 листопада 1979 року, у Кіцманському РО "Сільгоспхімія" з 01 листопада 1979 року по 18 червня 1996 року, оскільки позивачем не надано уточнюючих довідок про роботу тракториста-машиніста у вищезазначених підприємствах.

Як вбачається із заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, поданої позивачем 19 квітня 2017 року, підставою для перегляду постанови апеляційного суду у зв`язку із нововиявленими обставинами заявник зазначає наявність рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06.10.2016 року, яким встановлено факт працевлаштування ОСОБА_1 трактористом-машиністом та зайняття виробництвом сільськогосподарської продукції в колгоспі ім. Крикливця Кіцманського району з 23 вересня 1975 року по 04 грудня 1975 року.

Колегія суддів надаючи правову оцінку вказаним обставинам в призмі наявного в матеріалах справи обсягу доказовів, виходить з наступного.

Згідно з інформацією, що зазначена в рішенні Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06.10.2016 року, позивач у період з 23.09.1975 року по 04.12.1975 року працював в колгоспі ім. Крикливця тракторістом-машиністом, що підтверджується копіями архівних довідок №1/798 та №1/800, виданих 29.12.2014 року трудовим архівом Кіцманського району Чернівецької області та копією книги обліку розрахунків по оплаті праці за 1975 рік (тракторної). Крім того, наявність трудового стажу ОСОБА_1 підтверджено письмовими поясненнями свідків.

Проте ці обставини, які встановлені рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06.10.2016 року, не можуть вважатись істотними для справи обставинами, що не були і не могла бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, тобто не є фактичними даними, що у встановленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

В даному випадку, судова колегія звертає увагу на те, що позивач, доводячи факт власного працевлаштування у період з 23.09.1975 року та 04.12.1975 року надає районному суду ряд архівних довідок, які датовані 29.12.2014 року, та копію книги обліку розрахунків по оплаті праці за 1975 рік, при цьому не враховуючи, що вказаним документам вже була надана оцінка Вінницьким апеляційним адміністративним судом в ході перегляду рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.06.2015 року, внаслідок чого вищевказаний період роботи до пільгового стажу позивача віднесено не було. Тобто наявність вказаних документів та їх зміст були відомі як суду першої, так і суду апеляційної інстанції, який в свою чергу визнав їх недостатніми для підтвердження заявлених позивачем обставин.

Зокрема, відповідно до інформації, яка міститься в архівних довідках від 29 грудня 2014 року №1/798 та №1/800 вбачається, що позивач був працевлаштований у колишньому колгоспі ім. Крикливця у період з вересня 1975 року по грудень 1975 року, при цьому вказані документи жодної інформації стосовно посади, яку займав позивач у колгоспі у вказаний період, не містять.

Необхідної інформації також судом не встановлено і з оглянутої копії книги обліку розрахунків по оплаті праці за 1975 рік (тракторної), на наявність якої посилається Кіцманський районний суд Чернівецької області у рішенні від 06.10.2016 року, оскільки остання являє собою лише копію титульного листка журналу, що окрім іншого містить дописи ручкою, та загалом не може вважатись належним і допустимим доказом в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України.

Відповідно до пункту «в» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

Стосовно зарахування періоду навчання позивача в Застанівському СПТУ-4 з 01 вересня 1973 року по 17 липня 1975 рік до спеціального стажу, то судова колегія зазначає наступне.

Підпунктами «в» та «д» п. 1 ст. 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ст. 38 Закону № 103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту» час навчання в професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Тобто, судова колегія апеляційної інстанції звертає увагу на те, що обов`язковою умовою для зарахування періоду навчання в професійно-технічному навчальному закладі до спеціального стажу є факт працевлаштування за набутою професією протягом трьох місяців.

В даному ж випадку, жодна з цих обставин наявними матеріалами справи не підтверджена. Факт відсутності доказів працевлаштування позивача у тримісячний термін після закінчення навчання в професійно-технічному навчальному закладі досліджений та встановлений вище.

Стосовно ж набутої професії, то як було встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 закінчив професійно-технічне училище № 4 м. Заставна Чернівецької області за спеціальністю механізатор тваринницьких ферм з кваліфікацією електромонтера, що в розрізі наведених вище роз`яснень, наданих Міністерством соціального забезпечення України, не дає змоги ідентифікувати набуту позивачем професію як одну із різновидів професій, які охоплюються єдиною назвою професії «тракторист-машиніст».

Колегія суддів, в розрізі встановлених обставин справи, зазначає, що заява позивача та викладені ним обставини, що визначаються ним як нововиявлені, за змістом є незгодою з правовими висновками суду апеляційної інстанції.

При цьому, позивачем не наведено фактичних даних, які існували під час прийняття судом апеляційної інстанції постанови від 02.09.2015 року та не були відомі під час розгляду справи, і є такими, що спростовують встановлені факти.

В аспекті викладеного, необхідно відзначити, що одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу «res judicata», тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії»).

Відтак, проаналізувавши встановлені обставини у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що подана ОСОБА_1 заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необгрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 368 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 369 КАС України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 325, 328, 329, 361, 369 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року у справі № 718/786/15-а - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 04 липня 2019 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Кузьменко Л.В. Франовська К.С.