Справа № 0440/5658/18
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/5658/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року (головуючий суддя: Кальник В.В) по адміністративній справі № 0440/5658/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецсплав» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецсплав» (далі - ТОВ «Спецсплав») 25.07.2018 року звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати винесені відповідачем 27.03.2018 року податкові повідомлення - рішення:

№ , яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 7 016 549 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 1 754 137,25 грн.;

№ , яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем в розмірі 6 430 282 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 1 221 849,75 грн.;

№ , яким до підприємства на підставі п.117.1 ст. 117 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 510 грн. внаслідок порушення вимог п.66.4 ст. 66 ПК України.

Позовні вимоги ТОВ «Спецсплав» обгрунтовує протиправністю висновків відповідача щодо ненадання ним усіх необхідних для перевірки первинних бухгалтерських документів, нереальності здійсненя ним господарських відносин з контрагентами в 2015 - 2017 роках, а також зазначає про відсутність здійснення ним порушень приписів п.66.4 ст. 66 ПК України.

У відзиві- запереченні на адміністративний позов відповідач зазначив, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки наведені ним доводи не ґрунтуються на вимогах законодавства, наявність порушень податкового законодавства встановлена проведеною податковим органом документальною плановою виїзною перевіркою.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року позовні вимоги задоволено, визнані протиправними та скасовані винесені відповідачем 27.03.2018 року податкові повідомлення - рішення № , № , № , стягнено на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 246 349,93 грн.

Прийняте рішення суд першої інстанції мотивує протиправністю висновків відповідача в частині нереальності здійснення позивачем в 2015 - 2017 роках господарських відносин з контрагентами та відсутністю підстав для застосування до позивача штрафу за порушення п.66.4 ст. 66 ПК України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційна скарга обґрунтована неправомірними висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року не відповідає, а тому вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Спецсплав» в період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року мало господарські правовідносини з контрагентами на підставі укладених договорів поставки товару, а саме: з ТОВ «Інвест Інновації» договір № 0329/01 від 29.03.2016 року; з ТОВ «А.М. Гранд Груп» № 0820 від 08.02.2017 року; з ТОВ «Техно Трейд Сервіс» договір № 0803/01 від 03.08.2015 року; з ТОВ «Нордлайтс» договір № 0511/01 від 11.05.2016 року; з ТОВ «Дорнес» договір № 0504/01 від 04.05.2016 року; з ТОВ «Авеста Ріал Груп» договір № 0507/01 від 05.07.2016 року; з ТОВ «Брайтіс» договір № 0701/01 від 01.07.2016 року; з ТОВ «Галіот Груп» договір № 0128/01 від 28.01.2015 року; з ТОВ «Екопродторг Груп» договір № 0414/01 від 14.04.2015 року; з ТОВ «Екостайл Груп» договір № 0522/01 від 22.05.2015 року; з ТОВ «Макрос-Ком» договір № 0701/15 від 01.07.2015 року; з ТОВ «Інсайд Груп ЛТД» договір № 1020/01 від 20.10.2015 року; ТОВ «Глобал Альянс Груп» договір № 0226/01 від 26.02.2014 року; з ТОВ «Євротранс Дніпро» договір № 1102/01 від 01.11.2016 року; з ТОВ «МК Прованс» договір № 0927/01 від 27.09.2016 року; з ТОВ «Транкор» договір № 0329/01 від 29.03.2017 року; з ТОВ «Галс Лідер» договір № 100615/01 від 10.06.2015 року; з ТОВ «Арон 2015» договір № 1107/05 від 0711.2016 року; з ТОВ «Вест Інвест Трейд» договір № 1102/01 від 02.11.2015 року, договір № 0111/01 від 11.01.2016 року; з ТОВ «Євро Спец Люкс» договір № 0120/01 від 20.01.2017 року; з ТОВ «КУА Дівелопмент» договір № 0302/02 від 02.03.2017 року; з ТОВ «Стратегія Трейд» договір № 0323 від 23.03.2017 року; з ТОВ «Міт Люкс» договір № 1006/01 від 06.10.2015 року.

Посадовими особами ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Спецсплав» щодо дотриманння податкового, валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, за результатами якої складено акт №4262/04-36-14-20/31932704 від 31.01.2018 року.

Відповідно до викладених в акті перевірки висновків позивачем порушено приписи п.44.1, п.44.2 ст. 44, пп.134.1.1. п.134.1 ст.134, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року на суму 6 447 803 грн.

п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 7 147 730 грн.

п.66.4 ст.66 ПК України, а саме до органів ДФС підприємством не надано інформацію про заміну осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку юридичної особи у 10-денний строк з дня виникнення таких змін.

Висновки акту перевірки ґрунтуються на нереальності здійснення господарських операцій позивача з контрагентами в період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року в зв`язку з відсутністю їх документального підтвердження та фіктивності контрагентів, що позбавляє позивача права відображення у власному податковому обліку результатів зазначених операцій.

Також в акті зазначено про порушення ТОВ «Спецсплав» приписів п.66.4 ст.66 ПК України в частині порушення 10-денного терміну з дня виникнення таких обставин повідомлення податкового органу про звільнення з посади 26.03.2015 року директора товариства ОСОБА_1 та призначення директором Вертепчук В.С. 27.03.2015 року, так як зміни у облікові дані внесено 21.05.2015 року.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем 27.03.2018 року прийняті наступні податкові повідомлення - рішення, а саме:

податкове повідомлення - рішення № , яким ТОВ «Спецсплав» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 7 016 549 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 1 754 137,25 грн. (т.1, а.с. 206,207);

податкове повідомлення - рішення № , яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем в розмірі 6 430 282 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 1 221 849,75 грн. (т.1, а.с 209,210);

податкове повідомлення - рішення № , яким до ТОВ «Спецсплав» на підставі п.117.1 ст. 117 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 510 грн.за порушення вимог п.66.4 ст. 66 ПК України (т.1 а.с 211,212).

Не погодившись з такими податковими повідомленнями - рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.

За результатами розгляду скарги позивача податкові повідомлення - рішення залишені без змін, а скарга позивача без задоволення, після чого позивач оскаржив зазначені податкові повідомлення - рішення в судовому порядку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Приписами пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, пп.134.1.1 п.134.1. ст.134, п.138.2,.138.4 ст.138, пп.139.1.9 п.139 ст. 139, п. 198.1,198.2,198.6 ст.198, п.201.6, 201.8 - 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі ст.135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі ст.138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених ст.152 цього Кодексу.

Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу; та витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку не включаються до складу витрат.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 ПК України) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст.201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При цьому п.44.5,44.6 ст.44 ПК України визначено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абз.2 п. 44.7 цієї статті ,платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим п. 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Матеріалами справи підтверджено, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області згідно плану-графіку проведення перевірок на 3 квартал 2017 року розпочата документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Спецсплав» 24.07.2017 року на підставі відповідних наказів та направлень на перевірку.

При виході на перевірку відповідачем встановлено, що первинні документи фінансово-господарської діяльності підприємства вилучені посадовими особами СВ Центрально-Міського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області в рамках кримінальних проваджень, у зв`язку з чим податковим органом складено акт про неможливість проведення такої перевірки.

При наданні слідчим органом доступу до первинних документів фінансово-господар ської діяльності ТОВ «Спецсплав», відповідачем видано наказ про поновлення перевірки товариства з 29.09.2017 року, при виході на перевірку виявлено, що первинні документи фінансово-господарської діяльності підприємства за період з 2015 року по 1 квартал 2017 року викрадено, у зв`язку з чим податковим органом складено акти про неможливість проведення перевірки, неналежне зберігання підприємством цих документів, термін проведення перевірки перенесено на 90 днів за приписами п.44.5 ст.44 ПК України.

9.01.2018 року директору ТОВ «Спецсплав» податковим органом вручено запит про надання документів фінансово-господарської діяльності підприємства у термін до 12 год 10.01.2018 року, первинні документи до перевірки в зазначений час не надані, відповідачем складено акт про ненадання первинних документів для перевірки.

ТОВ «Спецсплав» на адресу відповідача направлений лист №7 від 09.01.2018 року про неможливість надання до перевірки первинних документів щодо господарської діяльності з контрагентами за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року в зв`язку з їх викраденням у адвоката, з яким укладено договір про надання юридичної допомоги, та проханням повторно надати 90 днів для їх відновлення (т.1 а.с 71), що не передбачено чинним податковим законодавством.

В той же час позивач зазначає про відновлення та надання відповідачу первинних бухгалтерських документів на момент адміністративного оскарження податкових повідомлень - рішень № , № від 27.03.2018 року, а тому податковий орган,за думкою позивача, повинен був у відповідності до приписів ст.78 ПК України призначити та провести документальну позапланову перевірку діяльності підприємства з урахуванням відновлених документів.

Зазначені доводи позивача протирічать приписам п. 44.5,44.6 ст. 44 ПК України, оскільки в наданий контролюючим органом строк 90 днів первинні документи фінансово-господарської діяльності підприємства відновлені не були, на час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень податковому органу такі документи не надані, а тому відсутній передбачений ст.78 ПК України обов`язок проведення податковим органом з урахуванням цих документів документальної позапланової перевірки діяльності підприємства в подальшому.

В силу викладеного згідно положень п. 44.5,44.6 ст.44 ПК України вважається, що первинні документи фінансово-господарської діяльності підприємства були відсутні у такого платника податків на час складення податкової звітності, а тому є правомірними висновки податкового органу про непідтвердження реальності фінансово-господарської діяльності ТОВ «Спецсплав» з вище переліченими контрагентами ТОВ «Інвест Інновації»,ТОВ «А.М. Гранд Груп», з ТОВ «Техно Трейд Сервіс», ТОВ «Нордлайтс», ТОВ «Дорнес», ТОВ «Авеста Ріал Груп», ТОВ «Брайтіс», ТОВ «Галіот Груп», ТОВ «Екостайл Груп», ТОВ «Макрос-Ком», ТОВ «Інсайд Груп ЛТД», ТОВ «Глобал Альянс Груп», ТОВ «Євротранс Дніпро», ТОВ «МК Прованс», ТОВ «Транкор», ТОВ «Галс Лідер», ТОВ «Вест Інвест Трейд», ТОВ «Євро Спец Люкс», ТОВ «КУА Дівелопмент», ТОВ «Стратегія Трейд», ТОВ «Міт Люкс», ТОВ «Екопродторг Груп», ТОВ «Арон 2015» згідно акту перевірки, та прийняття на підставі акту оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Разом з тим із матеріалів справи вбачається, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2017 року по справі №335/13457/16-к (1-кп/335/ 152/ 2017), який набрав законної сили 23.03.2017 року, визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2,3 ст.205 КК України за фіктивне підприємництво ОСОБА_3 , щодо сторення ним,зокрема, ТОВ «Екопродторг Груп», яке мало господарські відносини з позивачем в перевірений відповідачем період.

Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2018 року по справі №203/1933/18(1-кп/0203/410/2018), директора контрагента позивача ТОВ «Арон - 2015» Денисенко В.В. , з яким позивач мав господарські відносини в перевірений податковим органом період, визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 205 КК України за фіктивне підприємництво, та звільнено від відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України.

Верховним Судом України у постановах від 14.06.2016 року по справі №826/ 14268/14 (21-1318а16) та від 29.03.2017 року по справі №826/11082/14 визначено, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт або послуг, а тому віднесення відображених у них сум податку на додану вартість до податкового кредиту та податку на прибуток до складу валових витрат є безпідставним.

Аналогічного висновку дійшов також Касаційний адміністративний суд Верховного Суду у постановах від 12.02.2019 року по справі №813/7159/14(К/9901/9351/18), від 14.02.2019 року по справі №826/14895/17 (К/9901/65040/18).

Викладене свідчить, що будь - які первинні документи, підписані зазначеними особами, не можуть бути використані для формування позивачем валових витрат та податкового кредиту у 2015 - 2017 роках, оскільки з дати реєстрації діяльність зазначених товариств є нереальною (фіктивною).

Враховуючи судову практику з аналогічних питань, дії відповідача щодо збільшення позивачу грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 7 016 549 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 1 754 137,25 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 27.03.2018 року; грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем в розмірі 6 430 282 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 1 221 849,75 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 27.03.2018 року є правомірними.

За приписами п. 66.4 ст. 66 ПК України платники податків - юридичні особи та їх відокремлені підрозділи зобов`язані подати контролюючому органу відомості стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського та/або податкового обліку юридичної особи, її відокремлених підрозділів, у 10-денний строк з дня взяття на облік чи виникнення змін у облікових даних платників податків, шляхом подання заяви у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відповідальність за неподання такої інформації визначається цим Кодексом.

Положеннями п. 117.1. ст.117 ПК України передбачено, що неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, зокрема, відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність в розмірі 510 грн.

Матеріалами справи підтверджені, та позивачем не заперечуються обставини внесення 21.05.2015 року змін у облікові дані про зміну директора товариства з порушенням встановленого п. 66.4 ст. 66 ПК України 10 денного строку,так як призначення директором ТОВ «Спецсплав» Вертепчук В .С. відбулося 27.03.2015 року, в зв`язку з чим дії відповідача щодо застосування до позивача згідно п.117.1 ст. 117 ПК України штрафу в розмірі 510 грн. відповідно до винесеного податкового повідомлення - рішення № від 27.03.2018 року є правомірними.

Так як у задоволенні позову відмовлено, відсутні підстави для стягнення за приписами ст.139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену ним суму судового збору в розмірі 246 349,93 грн.

Оскільки судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано обставини справи та прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, це є підставою для скасування судового рішення та відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року по адміністративній справі № 0440/5658/18 - скасувати та прийняти постанову.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецсплав» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень -- відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 25 червня 2019 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, протягом тридцяти днів з дня її складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 1 липня 2019 року.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай