Справа № 480/1382/19
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2019 р. Справа № 480/1382/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Ельдорадо" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулося Сумське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Ельдорадо" про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 102505,70 грн. та пені у розмірі 61,50 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем не виконаний встановлений норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів. За 2 робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайняте особами з інвалідністю, відповідач до 15.04.2019 повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції в розмірі 102505,74 грн. та нараховану пеню в розмірі 61,50 грн. Але вказана сума відповідачем в добровільному порядку не сплачена, тому позивач просить її стягнути в судовому порядку.
Ухвалою суду від 17.04.2019 вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем усунено недоліки позовної заяви у встановлений строк.
Ухвалою суду від 02.05.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "Ельдорадо" з позовними вимогами не погодилось та у відзиві на позовну заяву наданому до суду 27.05.2019 зазначило, що обов`язок товариства зі створення робочих місць не супроводжується обов`язком займатися пошуком осіб з інвалідністю для працевлаштування. Товариством протягом 2018 року створені робочі місця для працевлаштування інвалідів, з яких одне було зайняте особою з інвалідністю. Про створені вакантні місця для особи з інвалідністю було повідомлено належним чином Тростянецьку районну філію Сумського обласного центру зайнятості, однак особи з інвалідністю для працевлаштування не направлялись і створені робочі місця залишилися вакантними. Крім того, відповідач наголосив на тому, що позивачем не надано до суду доказів відмови в працевлаштуванні осіб з інвалідністю, а також не надано доказів того, що органи виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органи місцевого самоврядування, громадські організації інваліді направляли осіб з інвалідністю для працевлаштування відповідачу. Враховуючи наведені обставини, ТОВ "ТД "Ельдорадо" вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Сумське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів у відповіді на відзив наданій до суду 04.06.2019 зазначило, що твердження відповідача щодо того, що ним створену відповідну кількість вакантних посад для працевлаштування осіб з інвалідністю є безпідставними, оскільки інформації щодо розміщення відокремлених структурних підрозділів у вказаному районі Сумської надано, області не надано, у звіті "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" відповідальна особа, яка подавала звіт, вказує, що підрозділів та філій немає.
12.06.2019 надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якій товариство з доводами, викладеними у відповіді на відзиві позивача не погоджується, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
24.06.2019 від Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів надійшла відповідь на заперечення, у якій представник свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
01.03.2019 відповідачем поданий до Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2018 рік (форма № 10-ПІ), згідно якого середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу фактично за рік становить 87 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до вимог чинного законодавства встановлена інвалідність - 1; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, встановлених відповідно до вимог ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" - 3 (а.с. 6).
Так, спірні правовідносин виникли у зв`язку з тим, що позивач вважає, що оскільки 2 робочих місця, призначених для працевлаштування інваліда, залишилося не зайнятим, а тому, відповідач повинен сплатити адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, виходячи з середньорічної заробітної плати штатного працівника.
Однак, суд вважає помилковими такі доводи відповідача, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.
Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів, у разі необхідності, створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування інвалідів, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда.
Статтею 18-1 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" інвалід, який не досяг пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованим у державній службі зайнятості як безробітний.
Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.
За приписами статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.
Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.
Відповідно до статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.
Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.
Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Системне тлумачення положень Закону № 875-ХІІ дозволяє дійти висновку, що обов`язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов`язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.
Крім того, аналізуючи норми Конституції та діючого законодавства України, суд відзначає, що основним органом працевлаштування громадян є центри зайнятості; людина самостійно обирає собі працю і не може бути примушена виконувати її; інваліди, реалізуючи своє право на працевлаштування, самостійно звертаються на підприємства або у центр зайнятості, вони є вільними у виборі професії та місця роботи.
Так, відповідачем в судове засідання надано докази працевлаштування 1 особи з інвалідністю - ОСОБА_1 з 16.02.2018 (а. с.27).
Суд спростовує висновки представника позивача щодо необхідності подання звітів форми 3 - ПН кожного місяця виходячи з наступного.
П. 5 Наказу № 316 від 31.05.2013 передбачено, що форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.
Чинним законодавством не передбачено обов`язку щомісячно подавати форму 3-ПН.
В матеріалах справи є копії семи звітів, поданих позивачем до центру зайнятості форми 3-ПН від 12.01.2018, 13.03.2018, 05.04.2018, 08.05.2018, 08.06.2018, 02.08.2018, 16.10.2018 (а.с. 40-56).
Наведені висновки суду узгоджуються із практикою Верховного суду, зокрема постановою Верховного суду від 26.06.2018 по справі № 806/1368/17.
З матеріалів справи вбачається, що протягом 2018 року позивач вживав заходи, спрямовані на недопущення правопорушення у сфері господарювання. Зокрема, при виникненні вакансії, придатної для працевлаштування інваліда, надавало до Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості звітність за формою № 3-ПН.
Також, в матеріалах справи відсутні докази безпідставної відмови інвалідам, які самостійно зверталися до відповідача з метою працевлаштування.
Вказані обставини, на думку суду, свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності на підставі частини 2 статті 218 Господарського кодексу України.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Ельдорадо" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал