Справа № 200/5285/19-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 р. Справа№200/5285/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Прокопчук Я.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Нівєдрова Д.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення № 31 від 20 листопада 2018 року та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення № 31 від 20 листопада 2018 року та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років, проте рішенням № 31 від 20 листопада 2018 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії через те, що позивач не має необхідного пільгового стажу. Позивач вважає, що відповідач неправомірно відмовив йому у призначення пільгової пенсії, оскільки не врахував відомості в трудовій книжці.

З наведених підстав позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 31 від 20 листопада 2018 року в частині відмови у зарахуванні до стажу робот, який дає право на пенсію за вислугу років ОСОБА_1 періодів його роботи з 24 червня 1986 року по 31 грудня 2001 року та з 01 червня 2007 року по 12 січня 2017 року; зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити позивачу пенсію за вислугу років.

Ухвалою суду від 19 квітня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14 травня 2019 р. витребувані у Регіональної філії «Донецька залізниця» відомості про роботу ОСОБА_1 на ВП «Станція Горлівка», письмові пояснення, чи має ВП «Станція Горлівка» та його посадові особи повноваження на видачу довідок про підтвердження наявності певного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, зазначили, що позивач безперервно працював регулювальником швидкості руху вагонів з 24.06.1986 року по 12.01.2017 року на залізничній станції Горлівка, що підтверджується записами у трудовій книжці, просили позов задовольнити.

Відповідач надав письмовий відзив, проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначив, що позивачем надана довідка про його роботу від 06.08.2017 року, яка не відповідає вимогам встановленої форми, через що йому відмовлено у призначенні пенсії, оскільки відповідач не має можливості перевірити довідку про пільговий стаж.

До спеціального стажу за вислугу років враховано період з 01.01.2003 року по 31.05.2007 року. За інший період дані по спец.стажу в індивідуальних відомостях відсутні. За відомостями по спец.стажу до вислуги років не враховано період з 01.01.2010 року по 31.12.2016 року по коду страхувальника 34939681, 40150216, оскільки невірно зазначено категорію спец.стажу ЗПЗ013Б1, яка відповідає пільговому стажу роботи по Списку №2.

Згідно даних трудової книжки, наданих довідок та отриманих даних із реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за номером облікової картки страховий стаж ОСОБА_1 склав 37 років 7 міс. 1 день, в тому числі стаж за вислугу років 4 роки 5 міс. 0 днів.

Рішенням Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 31 від 20 листопада 2018 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії через те, що позивач не має необхідного пільгового стажу. Зазначене рішення відповідач вважає законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволені позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

З`ясовуючи, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 22.08.2018 року звернувся до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно пункту «а» статті 55 Законом України «Про пенсійне забезпечення» (із змінами за Законом України від 02.03.2015 року № 231-VІІІ) від 05.11.1991 року №1788-XI1 та пункту 2-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон України № 1058).

Для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 були надані документи:

трудова книжка НОМЕР_1 від 06.02.1981 року,

диплом ДТ-І НОМЕР_2 664527 від 02.03.1982 року;

військовий квиток НОМЕР_3 від 13.05.1982 року;

довідка №172 Дн/ДОН від 06.08.2017 року про період роботи з 24.06.1986 року по 12.01.2017 року за посадою регулювальника швидкості руху вагонів на станції Горлівка Донецької залізниці.

Відповідачем також вказано, що при розгляді заяви позивача враховані індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01.01.1999 року по 31.03.2017 року.

Довідку №172 Дн/ДОН від 06.08.2017 року, надану позивачем, відповідач не прийняв до розгляду, вважаючи, що вона не відповідає вимогам додатку №5 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а саме: не вірно вказано назву довідки; відсутній штамп підприємства, установи організації; у підставі видачі довідки не зазначені документи фінансового характеру; довідка не завірена підписом головного бухгалтера;завірена печаткою відділу кадрів.

Рішенням Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 31 від 20 листопада 2018 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії через те, що позивач не має необхідного пільгового стажу.

Таким чином спірний період пільгового трудового стажу, який не зарахований відповідачем, складає з 24 червня 1986 року по 31 грудня 2001 року та з 01 червня 2007 року по 12 січня 2017 року.

Також, на виконання ухвали суду Регіональною філією «Донецька залізниця» повідомлено, що за наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 25.04.2017 року №265 зі складу регіональної філії «Донецька залізниця» з 17.07.2017 року були вилучені всі виробничі підрозділи структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (серед цих підрозділі» і ВП «Станція Горлівка»), а штат працівників скорочено, тому посадові особи ВП «Станція Горлівка» після 17.07.2017 року втратили повноваження на видачу «Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній». Надати відомості про роботу ОСОБА_1 на ВП «Станція Горлівка» немає можливості, так як вся необхідна документація знаходиться на непідконтрольній України території.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд дійшов наступних висновків.

В статті 24 Конституції України зазначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та с рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно з пунктом 2-1 розділу XV Закону України № 1058 особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенси за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (із змінами за Законом України від 02.03.2015 р. № 231-VIIІ), право на пенсію за вислугу років мають: робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: чоловіки - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі

У Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтні 1992 року №583», передбачений регулювальник швидкості руху вагонів.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до пункту 7 параграф б цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 вказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до наведених норм позивачем разом із заявою про призначення пенсії надані необхідні документи на підтвердження пільгового трудового стажу.

Зокрема, у трудовій книжці містяться відповідні записи про роботу, виконані належними посадовими особами, засвідчені підписами начальниками відділів кадрів відповідного підприємства та скріплені печатками.

Трудова книжка, відповідно до положення статті 48 КЗпП України, статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII та згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника.

При цьому суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що у державному реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про спеціальний стаж (підприємство-роботодавець розміщується на тимчасово окупованій території України). Вказані доводи суперечать вимогам Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що затверджено постановою правління Пенсійного фонду України 18.06.2014 року № 10-1, яке відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб (п. 1 Порядку).

Вказаний Порядок такого поняття як «спеціальний стаж» не містить, тому посилання відповідача на необхідність наявності в реєстрі застрахованих осіб відомостей про спеціальний стаж не ґрунтується на вимогах законодавства.

Суд також враховує, що за відомостями, наданими Регіональної філією «Донецька залізниця» з її складу вилучені виробничі підрозділи, в тому числі ВП «Станція Горлівка», лише 17.07.2017 року. Тобто, спірний трудовий стаж з 01 червня 2007 року по 12 січня 2017 року, який позивач просить зарахувати для призначення пенсії, входить у період, коли позивач працював у підприємстві, зареєстрованому на підконтрольній Україні території.

За таких обставин рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за вислугу років № 31 від 20 листопада 2018 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Водночас, стосовно формулювання задоволеної частини позовних вимог суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів тощо.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням вказаних норм позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 31 від 20 листопада 2018 року та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 серпня 2018 року про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні щодо зарахування до пільгового стажу відповідного періоду роботи позивача.

Відповідно до частини 1 статі 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 262, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35, ) про визнання протиправним та скасування рішення № 31 від 20 листопада 2018 року та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення № 31 від 20 листопада 2018 року в частині відмови у зарахуванні до стажу робот, який дає право на пенсію за вислугу років ОСОБА_1 періодів його роботи з 24 червня 1986 року по 31 грудня 2001 року та з 01 червня 2007 року по 12 січня 2017 року.

Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 серпня 2018 року про призначення пенсії із зарахуванням до пільгового стажу роботи періодів його роботи з 24 червня 1986 року по 31 грудня 2001 року та з 01 червня 2007 року по 12 січня 2017 року з урахуванням висновків суду, викладених в цьому судовому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена та проголошена 20 червня 2019 року. Рішення складено у повному обсязі 01 липня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Г.А. Чекменьов