Справа № 160/2460/19
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2019 року Справа № 160/2460/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
18 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення пенсійних виплат громадянину ОСОБА_1 з 01 вересня 2018 року та 01 лютого 2019 року;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка виразилася в не поновлені пенсійних виплат громадянину ОСОБА_1 після його звернення 01 листопада 2018 року та невиплати заборгованості з його пенсії, яка виникла з 01 вересня 2018 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату заборгованості громадянину ОСОБА_1 по його пенсії, яка виникла з 01 вересня 2018 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він з 01.04.2001 р. є пенсіонером та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. З метою уникнення наслідків збройного конфлікту ОСОБА_1 вимушений був покинути своє місце проживання у м. Свердловську Луганської області та восени 2014 року перемістився до м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де був взятий на облік до Пенсійного органу як отримувач пенсії. Вказує, що 29.08.2016р. здійснив реєстрацію місця проживання за адресою АДРЕСА_1 . Однак, з 01.09.2018 р. позивачу припинено виплату пенсії. Вказані дії відповідача ОСОБА_1 вважає протиправними, що стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.
З приводу поновлення виплати пенсії за період з 01.09.2018р. по 31.12.2018р. відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 належав до категорії внутрішньо переміщених осіб, а оскільки рішенням управління праці та соціального захисту населення Покровської районної у місті ради дію довідки позивача про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи було скасовано, то у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 365 позивачу було призупинено виплати пенсії з 01.09.2019 р. Після отримання витягу з протоколу №44 від 02.11.2018р. управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної у місті ради (рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам) позивачу відновлено призначення соціальних виплат, у зв`язку з чим виплата пенсії поновлена з 01.09.2018р. З приводу припинення пенсійних з лютого 2019р. повідомляє, що враховуючи те, що позивачем було подану заяву про відмову від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, то для поновлення виплати пенсії позивачу необхідно звернутись до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання (реєстрації) або за місцем перебування та надати заяву про здійснення запиту пенсійної справи, яка знаходиться за попереднім місцем реєстрації позивача. В іншому випадку, для поновлення виплати пенсії, позивачу необхідно надати довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, а на даний час у Пенсійного органу відсутні підстави для здійснення пенсійних виплат.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 з 2001 року є пенсіонером за віком.
З метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту на території Луганської та Донецької областей ОСОБА_1 восени 2014 року був змушений покинути своє місце проживання у м. Свердловську Луганської області та перемістився до м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
На підставі особистої заяви про запит пенсійної справи та взяття на пенсійний облік, ОСОБА_1 став на облік до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, яке в подальшому було реорганізовано в Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як отримувач пенсійних виплат та отримував пенсію до 01 вересня 2018 року.
29 серпня 2016 року ОСОБА_1 зареєстрував своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , про що в паспорті позивача відділом реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради здійснено відповідний запис.
З 01.09.2018 р. пенсійні виплати Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу були припинені.
01.11.2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо виплати пенсії.
10 січня 2019 року ОСОБА_1 отримав на відкритий в АТ «Ощадбанк» рахунок лише поточну пенсію за січень 2019 року в розмірі 8351,44 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку.
16.01.2019 року Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Покровської у місті ради було прийнято Рішення про скасування дії довідки позивача про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.
Позивач 16.01.2019р. знов звернувся до відповідача із заявою про поновлення йому пенсійних виплат як пенсіонеру, який є місцевим мешканцем та щодо виплати всієї заборгованості по пенсії, яка виникла з 01 вересня 2018 року, проте заборгованість з пенсійних виплат так і залишається невиплаченою з 01 вересня 2018р. та з лютого 2019р.
Вказані обставини зумовили позивача звернутися до суду із даним позовом для захисту своїх порушених прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В преамбулі Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» зазначено, що цей закон встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.
Згідно частини 1 статті 1 Закону внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до ч.1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» оформлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, або документів, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи.
Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509.
Згідно пунктів 1 та 2 Порядку довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).
З наведеного видно, що визнання особи внутрішньо переміщеною відбувається лише на підставі її заяви. Отже подання такої заяви обумовлено наявністю у особи, що звертається до відповідних органів зацікавленості у визнанні її внутрішньо переміщеною, що передбачає наявність відповідного волевиявлення особи на це.
Як встановлено судом, для швидшого поновлення пенсійних виплат, ОСОБА_1 вимушений був отримати статус внутрішньо переміщеної особи у 2018р., тобто відповідачем, в даному випадку, була заявлена до нього певна вимога, стосовно отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, таким чином, поставивши позивача в залежність від факту надання такої довідки задля отримання ним пенсійних виплат.
З наведеного випливає, що на момент зупинення відповідачем виплати пенсії ОСОБА_1 , тобто з 01.09.2018р., останній ще з 29.08.2016р. мав реєстрацію місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , натомість позивач, все ж таки, для поновлення виплат пенсії був змушений отримати статус внутрішньо переміщеної особи, хоча фактично позбувся такого статусу, оскільки мав реєстрацію місця проживання у м. Кривому Розі.
Зазначені обставини дають суду підстави для висновку, що відповідачем були вчинені протиправні дії відносно зупинення пенсійних виплати позивачу з 01.09.2018р., оскільки жодних вагомих підстав для зупинення виплат пенсії позивачу судом не виявлено.
Водночас, як встановлено судом, в січні 2019 р. ОСОБА_1 отримав виплату поточної пенсії, а з лютого 2019р. виплата пенсії була знову припинена. З наведених пояснень відповідача, судом встановлено, що підставою для призупинення виплати пенсії позивачу з лютого 2019р. стало скасування його довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, у зв`язку з чим відповідачем було запропоновано позивачу звернутись до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання (реєстрації) або за місцем перебування та надати заяву про здійснення запиту пенсійної справи, яка знаходиться за попереднім місцем реєстрації позивача, в іншому випадку, надати довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Тобто, Пенсійним органом знову заявлено позивачу певну умову щодо постановлення його на облік в якості внутрішньо переміщеної особи.
Враховуючи положення приведених вище норм законодавства, суд зазначає, що як саме звернення особи, так і внесення її до реєстру внутрішньо перемішених осіб не може бути здійснено за вказівкою органів державної влади, в тому числі і органів пенсійного фонду.
Повноваження Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визначені Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2.
Згідно п. 2 Положення Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.
Суд зазначає, що ставлячи ОСОБА_1 умовою для поновлення виплати пенсії постановлення його на облік як внутрішньо переміщеної особи, відповідач вийшов за межі власних повноважень.
Окрім цього, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 після переїзду до м.Кривого Рогу у 2014 році вже звертався до відповідача із заявою про запит пенсійної справи та взяття його на пенсійний облік як отримувача пенсійних виплат, та отримував пенсію до моменту її припинення, тобто до 01.09.2018р.
Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, є вільними у виборі місця проживання, що гарантується статтею 33 Конституції України.
Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» визначено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Отже, починаючи з 29.08.2016р. ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 що є достатньою підставою для його перебування на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувача пенсії.
Також ст. 46 Конституції України гарантується право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Підстави для припинення виплати пенсії, визначені в ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Так, відповідно до частини першої наведеної статті виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.
Відповідачем не надано суду доказів наявності обставин, передбачених ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для зупинення виплати пенсії ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, суд доходить висновку про те, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по зупиненню та невиплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2018р. та з 01.02.2019р. є протиправною, вчиненою не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачений Конституцією та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Таким чином, суд доходить висновку про необхідність зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити нарахування та виплату пенсії громадянину ОСОБА_1 та здійснити нарахування та виплату заборгованості громадянину ОСОБА_1 по його пенсії, яка виникла з 01 вересня 2018 року.
Як свідчать матеріали справи, позивачем не надано жодних доказів звернення його до відповідача з заявою про виплату пенсії на рахунок, відкритий в КБ «ПриватБанк» та відмову у виплаті саме на цей рахунок, у зв`язку з чим, у задоволенні такої вимоги позивача слід відмовити, оскільки вона є передчасною.
Вирішуючи питання щодо заявленого клопотання про встановлення судового контролю шляхом подання звіту про виконання судового рішення, суд зазначає, що положеннями статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, а саме: суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Проте, у даному випадку суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень, адже у суду не має достатніх підстав вважати, що відповідач буде перешкоджати його виконанню після набрання ним законної сили.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що встановлення судом строку для виконання судового рішення та зобов`язання подати звіт є правом, а не обов`язком суду та не може бути обрано позивачем одним із способів захисту порушеного права.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 р. позивачу відстрочену сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.
За наведених обставин, відповідно до вимог ст. 139 КАС України, стягненню до Державного бюджету України підлягає судовий збір: з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в розмірі 768,40 грн.
Згідно вимог пункту першого частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.
З огляду на викладене, є необхідність допустити негайне виконання рішення суду в частині здійснення виплати ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у межах суми стягнення за один місяць.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення пенсійних виплат громадянину ОСОБА_1 з 01 вересня 2018 року та з 01 лютого 2019 року.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка виразилася в не поновленні пенсійних виплат громадянину ОСОБА_1 після його звернення 01 листопада 2018 року та невиплаті заборгованості з його пенсії, яка виникла з 01 вересня 2018 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату заборгованості громадянину ОСОБА_1 по його пенсії, яка виникла з 01 вересня 2018 року по 01 січня 2019 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити нарахування та виплату пенсії громадянину ОСОБА_1 з 01 лютого 2019 року.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині здійснення виплати ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у межах суми стягнення за один місяць.
Код ЄДРПОУ (отримувача): 37989253;
Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
Код банку отримувача (МФО): 899998;
Код класифікації доходів бюджету: 22030101.
судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.М. Олійник

Рішення не набрало законної сили

26 квітня 2019 року.

Суддя В.М. Олійник

З оригіналом згідно.

Суддя В.М. Олійник