Справа № 540/859/19
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/859/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Міського комунального підприємства "Херсонелектротранс" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

встановив:

Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі-позивач, Відділення) звернувся до суду з позовом до Міського комунального підприємства "Херсонелектротранс" (далі-відповідач), в якому просить стягнути з останнього адміністративно-господарські санкції в сумі 84060,52 грн. та пеню в розмірі 453,96 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991 року № 875-XII (далі-Закон №875-ХІІ), із змінами і доповненнями, для підприємств, установ і організацій установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік. Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з ч.1 ст. 19 Закону № 875-ХІІ, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією інвалідів, для яких це місце роботи є основним. Відповідачем подано до Відділення звіт форми №10-ПІ річна «Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів» за 2018 рік, з якого випливає, що відповідач вимогу Закону не виконав. Згідно ст.20 Закону №875-ХІІ підприємства де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж встановлено нормативом, щороку сплачують адміністративно-господарські санкції сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Відповідач повинен був самостійно, у строк до 15 квітня 2019 року, розрахувати та сплатити адміністративно-господарські санкції. Однак, відповідач у строк встановлений законом вказану суму самостійно не сплатив, у зв`язку з чим йому нарахована пеня. Таким чином, оскільки відповідач добровільно не сплачує заборгованість, позивач просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою від 26.04.2019р. вказаний позов залишено без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків. Ухвала виконана, недоліки позову усунуті.

Ухвалою від 13.05.2019р. провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву разом з усіма доказами щодо наведених у відзиві обставин.

Ухвала суді про відкриття провадження направлена сторонам та отримана ними, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Зокрема, відповідачем отримано ухвалу суду 16.05.2019р.

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву. Станом на день розгляду справи відповідачем не надано до суду жодного документу.

Частиною 6 статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Отже, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 13.02.2019 року відповідачем подано до Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів Звіт форми № 10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2018 рік, за яким середньооблікова чисельність його штатних працівників складає 309 осіб; середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 11 осіб; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, спеціально створених - 12 осіб; фонд оплати праці штатних працівників -25974, тис. грн.; середньорічна заробітна плата штатного працівника 84060 грн.

Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до Херсонського міського центру зайнятості листом від 16.04.2019р. №01-10/101 про надання інформації по МКП "Херсонелектротранс" щодо звернення останнім у 2018р. про створення робочих місць та про наявність вільних робочих місць (вакантних посад для працевлаштуання інвалідів), а також щодо направлення у 2018 р. інвалідів на вказане підприємство.

Згідно з відповіддю Херсонського міського центру зайнятості від 18.04.2019 року №2120/04/1457/19 МКП "Херсонелектротранс" протягом 2018 року не надавало на адресу Центру звіти форми 3-ПН щодо наявності вакантних місць для працевлаштування інвалідів.

19 квітня 2019 року Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів листом від №03-01-08/1659 повідомило відповідача про обов`язкову сплату адміністративно-господарських санкцій у розмірі 84060,52 грн. за невиконання нормативу працевлаштування інвалідів.

За несплату відповідачем адміністративно-господарських санкцій у встановлений строк Відділенням нарахована пеня, яка станом на 24.04.2019р. складає 453,96 грн.

Вказані суми адміністративно-господарських санкцій та пені відповідачем не сплачені, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи вказані правовідносини суд виходить з наступних обставин та приписів законодавства.

Право відділень Фонду на звернення до суду у відповідних відносинах визначено в законодавчому порядку (частина 9 статті 20 Закону №875-ХІІ).

Відповідно до ч.3 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів і звітувати фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту ч. 1 ст. 19 Закону №875-ХІІ слідує, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст.18 Закону №875-ХІІ).

Робочим місцем інваліда, відповідно до статті 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні", вважається місце або виробнича ділянка постійного або тимчасового знаходження особи у процесі трудової діяльності на підприємствах, установах, організаціях.

Підприємства, які використовують працю інвалідів, зобов`язані створювати для них умови праці з урахуванням рекомендацій медико-соціальної експертної комісії та індивідуальних програм реабілітації, вживати додаткових заходів безпеки праці, які відповідають специфічним особливостям цієї категорії працівників (ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону праці").

Пунктом 4 ч. 3 ст. 50 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 року № 5067-VI передбачено, зокрема, що роботодавці зобов`язані своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

Пунктом 3-4 Порядку подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України 31.05.2013 року № 316, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.06.2013 року за №988/23520 (у редакції від 07.02.2017 року) визначено, що Форма № 3-ПН заповнюється роботодавцями та подається до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця. Актуальність зазначених у формі № 3-ПН вакансій уточнюється базовим центром зайнятості не рідше ніж двічі на місяць під час особистої зустрічі з роботодавцем, у телефонному режимі або через засоби електронного зв`язку.

Форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником (п. 5 Порядку № 316).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 875-ХІІ забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

За приписами статті 18-1 Закону № 875-ХІІ особа з інвалідністю, яка не досягла пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованою у державній службі зайнятості як безробітна. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 20 Закону України №875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

З матеріалів справи вбачається, що середньооблікова кількість штатних працівників в МКП "Херсонелектротранс" складає 309 осіб. Отже, відповідно до норм Закону №875-ХІІ на підприємстві відповідача має бути створене 12 робочих місць для інвалідів.

Однак, в порушення вищевказаних норм чинного законодавства відповідачем створено лише 11 робочих місць для інвалідів, що підтверджується звітом про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2018р. форми №10-ПІ.

На підставі викладеного позивачем нарахована відповідачу адміністративно-господарська санкція в розмірі середньорічної заробітної плати штатного працівника, тобто в сумі 84060,52 грн. Вказана сума адміністративно-господарської санкції не була сплачена у встановлений законодавством строк, тому на підставі вищевказаних норм позивачем нарахована пеня на суму заборгованості, яка станом на 24.04.2019р. складає 453,96 грн.

Станом на день розгляду даної справи до суду не надано доказів сплати вказаної заборгованості або інших доказів на спростування доводів позивача.

Згідно вимогам частин першої - четвертої статті 242 КАС рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З наведеного вбачається, що позовна вимога щодо стягнення з МКП "Херсонелектротранс" адміністративно-господарських санкцій та пені в загальній сумі 84514,48 грн. підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору на користь Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином, враховуючи, що позивач є суб`єктом владних повноважень та приймаючи до уваги, що у даній справі понесені ним судові витрати складаються виключно з судового збору, підстави для стягнення з відповідача судовий збір на користь Фонду відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Міського комунального підприємства "Херсонелектротранс" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені - задовольнити.

Стягнути з Міського комунального підприємства "Херсонелектротранс" (73008, м. Херсон, вул.Залаегерсег, 12, ) на користь Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (73000, м. Херсон, пров.Інженера Корсакова, 5а, ) адміністративно-господарські санкції у розмірі 84060 (вісімдесят чотири тисячі шістдесят) грн. 52 (п`ятдесят дві) коп. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в розмірі 453 (чотириста п`ятдесят три) грн. 96 (дев`яносто шість) коп. на банківські реквізити: одержувач УК у м. Херсоні/м.Херсон/50070000, код 37959779, МФО 899998, р/р 1002; Банк: Казначейство України (ЕАП).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Пекний А.С.

кат. 112040201