Справа № 826/12736/17
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 липня 2019 року № 826/12736/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ГУ ДФС в Одеській області до Державного підприємства «Інвестжитло» із позовом про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) із позовом до Державного підприємства «Інвестжитло» (03168. М. Київ, пр-т Повітрофлотський,6, ), в якому просить надати дозвіл на погашення суми податкового боргу по земельному податку у сумі 1532323,61 грн за рахунок майна ДП «Інвестжитло», що перебуває у податковій заставі.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідно до довідки про стан розрахунків боржника з бюджетом та інтегрованої картки платника, за відповідачем рахується податкова заборгованість по земельному податку з юридичних осіб перед бюджетом, яка становить 1 532 323,41 грн. В зв`язку з несплатою підприємством заборгованості, податковий орган провів опис майна у податкову заставу. Тому в порядку п.95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, звертається із вказаним позовом для реалізації майна та стягнення коштів до Державного бюджету України.

Відповідач із поданою позовною заявою не погоджується, вказує на безпідставність вимог позивача та просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Відповідач зазначає, що є підприємством, що відноситься до сфери управління Міністерства оборони України, виробляє будівельні металоконструкції для укриттів, сховищ, проводить ремонт військової техніки, тому надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, буде мати негативні наслідки для держави на даний час. Зазначає, що рухоме та нерухоме майно підприємства знаходиться під арештом, згідно постанови державної виконавчої служби, тому його відчуження під забороною.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2017 року відкрито провадження по справі.

В зв`язку із заявленим клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд клопотання задовольнив та 05.12.2017 року перейшов до письмового провадження по справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів прави, ержавне підприємство «Інвестжитло» перебуває на обліку, як платник податків у ДПІ Соломянського району ГУ ДФС у м. Києві з 24.12.2004 року та зареєстровано, як за основним місцем обліку за № 9859, але податковий борг виник по земельному податку з юридичних осіб в ДПІ Малиновського району м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, в якій є платником податків не за основним місцем реєстрації.

Так, згідно довідки про стан розрахунків боржника з бюджетом та інтегрованої картки платника, податкова заборгованість відповідача по земельному податку з юридичних осіб перед бюджетом становить 1 532 323,41 грн (з яких по основному платежу - 1 517 385,52 грн, залишок несплаченої пені - 14 938,09 грн, штрафні санкції - 31 728,98 грн).

Відповідно до 14.1.175. Податкового Кодексу України (далі - ПК України) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України, пеня нараховується: після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податковий борг виник у 2010 році по іншим податкам та на протязі всього часу не погашався у повному обсязі. Тому платнику податків були сформовані та направлені дві податкові вимоги.

В зв`язку із несплатою підприємством заборгованості податковим органом було винесене рішення № 539/24-149 від 06.09.2010 року про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу.

Крім зазначеного, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про стягнення з рахунків у банку коштів, обслуговуючих ДП «Інвестжитло». Постановою від 05.02.2013 року по справі № 1570/6364/2012р позов було задоволено у повному обсязі.

У 2013 році у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області вдруге звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про стягнення коштів з рахунків у банку, обслуговуючих ДП «Інвестжитло». Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12.03.2013 року по справі № 815/648/13-а/4901/13 позов задоволено у повному обсязі. На підтвердження вказаних обставин, позивачем додані до позовної заяви відповідні рішення суду.

Після отримання зазначених рішень суду, позивач скористався своїм правом та звернувся до банків, обслуговуючих ДП «Інвестжитло» щодо списання з розрахункових рахунків відповідача суму податкової заборгованості.

З установ банків було отримано відповідь про повернення інкасових доручень без виконання. На підтвердження цих фактів до позовної заяви додані відповідні інкасові доручення з відмітками.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відтак, звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, можливо за умови неможливості погашення податкового боргу із розрахункових рахунків платника податків.

В зв`язку із зазначеним, позивач скористався своїм правом та прийняв рішення про опис майна у податкову заставу, відповідно до приписів ст. 89 Податкового Кодексу України.

На підставі вказаного рішення про опис майна у податкову заставу, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області було складено акт опису майна № 9/15-52-23-14 від 28.04.2015 року та описано майно ДП «Інвестжитло» на загальну суму 636 894,44 грн. Вказаний акт підписав представник відповідача Марченко П.О.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, вказане обтяження було зареєстровано в реєстрі 02.10.2015 року, на підставі акту опису майна від 15.06.2015 року.

У запереченнях на позовну відповідач зазначає та підтверджує відповідними документами, що відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 23.11.2015 року, його майно не підлягає реалізації.

Проаналізувавши зазначені обставини, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із п.87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктами 88.1, 88.2 статті 88 ПК України визначено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно п. 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає з дня виникнення податкового боргу у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом.

Право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених п. 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому (п. 89.2 статті 89 ПК України).

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг, відповідно до п.1 Наказу Міністерства фінансів України від 16.06.2017 року № 586 «Про затвердження Порядку застосування податкової застави контролюючими органами».

Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (п.10 та п. 11 Наказу Міністерства фінансів України від 16.06.2017 року № 586 «Про затвердження Порядку застосування податкової застави контролюючими органами»).

При цьому, відповідно до пункту 89.5 статті 89 ПК України у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

24.10.2017 року Верховним Судом України в рамках справи № 21-553а17 вказано, що аби платнику податку реалізувати своє право на податкову заставу, майно має бути наявним, перебувати у його власності, а балансова вартість такого майна повинна відповідати сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, за яких майно не може бути використане як джерело погашення податкового боргу платника податків, передбачених пунктом 87.3 статті 87 ПК України.

Згідно п. 93.1. статті 93 ПК України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: 93.1.1. - отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; 93.1.2. - визнання податкового боргу безнадійним; 93.1.3. - набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; 93.1.4. - отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.

В той же час, відповідно до підпункту 87.3.1 пункту 87.3 статті 87 ПК України не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави;

Відповідно до пункту 90.1 статті 90 ПК України, пріоритет податкової застави щодо пріоритету інших обтяжень (включаючи інші застави) встановлюються відповідно до закону.

Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 року № 1255-IV (далі - Закон № 1255-IV) визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону (пункт 2 Розділ ІХ Прикінцеві та перехідні положення).

За положеннями статті 14 Закону № 1255-IV, якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.

Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

За змістом статті 37 Закону N 1255-IV податкова застава та накладення арешту на рухоме майно на підставі рішень уповноважених органів у випадках, встановлених законом відносяться до публічних обтяжень. Публічне обтяження набирає чинності з моменту його реєстрації в Державному реєстрі.

Статтею 39 Закону N 1255-IV передбачено, що публічне обтяження підлягає реєстрації в порядку, встановленому цим Законом, протягом п`яти днів із дня винесення відповідного рішення, на підставі якого воно виникає. Обов`язок щодо здійснення реєстрації покладається на уповноважений орган або на особу, зазначену в рішенні уповноваженого органу. Пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж рухомого майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження, а також обтяженнями, які мають вищий пріоритет згідно з правилами, встановленими розділом III цього Закону.

Відтак, за наявності декількох зареєстрованих обтяжень одного і того ж рухомого майна, пріоритет має те обтяження, яке зареєстроване раніше.

Судом встановлено, що реєстрація обтяження позивача нерухомого майна в податкову заставу відбулась 02.10.2015 року, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, а накладення арешту на зазначене майно ДП «Інвестжитло», відповідно до постанови ВДВС Солом`янського району управління юстиції у м. Києві відбулось 03.03.2016 року.

Із зазначеного вбачається, що пріоритетне право на звернення стягнення на предмет обтяження має позивач, як той, що раніше зареєстрував таке право.

Враховуючи викладене, зважаючи на доведеність позивачем наявності у відповідача податкового боргу, неможливості стягнення з відповідача вказаної суми податкового боргу за рахунок належних йому коштів, що підтверджується наявними у матеріалах справи інкасовими дорученнями, які направлялись до банківських установ для списання коштів з рахунків боржника, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі платника податків ДП «Інвестжитло»

В силу норми ч. 2 ст. 19 Конституції України посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 77, 143, 243-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, )) задовольнити повністю.

2. Надати дозвіл Головному управлінню Державної фіскальної служби в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, )) на погашення суми податкового боргу у розмірі 1 532 323,41 грн (один мільйон п`ятсот тридцять дві тисячі триста двадцять три грн сорок одна коп) з державного підприємства «Інвестжитло» (03168. М. Київ, пр-т Повітрофлотський,6, ) за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі згідно акту опису майна від 15.06.2015 № 9/15-52-23-14;

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Суддя Н.Г. Вєкуа