Справа № 120/53/19-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/53/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Альчук М.П.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

03 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Обревко Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року (м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та за обставин викладених в ній просив суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 04.12.2018 та 05.12.2018 року інспектором праці Гречухом П.П., за участю інспектора ОСОБА_2 було проведене інспекційне відвідування щодо додержання законодавства про працю фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , і.п.н НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1 ., АДРЕСА_2 у приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_3 .

За результатами відвідування складено Акт № ВН 1983/11/АВ від 05.12.2018 року, в якому зафіксовано наступне:

на момент проведення інспекційного відвідування в магазині с АДРЕСА_3 04.12.2018 о 12 год. 15 хв. за прилавком знаходилась ОСОБА_3 , яка здійснювала реалізацію продовольчих товарів громадянам села, що було зафіксовано фотозйомкою.

З пояснень ОСОБА_3 встановлено, що вона проходить стажування з 02.12.2018 у ФОП ОСОБА_1 на посаді продавця. Трудовий договір між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на момент проведення перевірки не укладався.

З пояснень ФОП ОСОБА_1 свідчить, що вона взяла на роботу продавця з 01.12.2018, яка проходить стажування. ФОП ОСОБА_1 повідомила, що протягом двох днів оформить ОСОБА_3 на роботу згідно чинного законодавства.

Також, відсутнє повідомлення про прийняття на роботу до ДФС з даним працівником.

На підставі вказаного акту винесено постанову про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 за абз.2 ч.2 ст. 265 КЗпП України, а саме за допущення працівника до роботи без належного оформлення та повідомлення органів ДФС у сумі 111690 грн. і припис про усунення виявлених порушень № ВН 1983/11/АВ/П від 05.12.2018 р.

У зв`язку із неоформленням трудових відносин належним чином працівник ОСОБА_3 не підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до ст. 253 КЗпП України.

На підставі висновків акту перевірки посадовими особами у відношенні позивача складено припис №ВН1983/11/АВ/П, згідно якого ФОП ОСОБА_1 зобов`язано у визначені строки надати письмове повідомлення із долученням копій первинних документів за підписом уповноваженої особи об`єкта відвідування до Управління Держпраці у Вінницькій області.

В подальшому, за порушення законодавства про працю постановою №ВН 1983/11/АВ/П/ТД-ФС від 19.12.2018 на позивача накладено штраф в розмірі 111690 грн. Дана постанова одночасно є предметом оскарження у даній справі.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулась з позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечував проти позову, підтвердив, що діяв у межах закону при прийнятті оскаржуваного рішення, що підтверджено належними доказами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закон № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

У відповідності до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами пп.1 п. 3 Положення № 96 основними завданнями Держпраці є: реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно пп. 6 п. 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.7 Положення №96).

В силу статті 4 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

У відповідності до статті 38 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-XII (далі - Закон № 2694-XII), державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Згідно ч. 6 ст. 7 Закону №877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Згідно п. 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 295 (далі Порядок № 295) державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Пунктом 11 Порядку № 295 визначено, що інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником (п. 20 Порядку № 295).

Отже, реалізація державного нагляду (контролю) у сфері дотримання законодавства про працю входить до основних завдань Держпраці та її територіальних органів. Державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється посадовими особами Держпраці у формі проведення інспекційних відвідувань. Під час здійснення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності службового посвідчення інспектори Держпраці мають право самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця та відбирати у працівників об`єкта відвідування пояснення з приводу законодавства про працю.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами Управління Держпраці у Вінницькій області 04.12.2018 здійснено інспекційне відвідування з питань перевірки дотримання ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю.

За результатами перевірки у відношенні позивача складено акт від 05.12.2018 згідно якого встановлено, що громадянка ОСОБА_3 допущена до виконання робіт без укладення письмового трудового договору та без повідомлення у встановленому порядку органів ДФС про прийом працівника на роботу.

Під час проведення інспекційного відвідування громадянка ОСОБА_3 знаходилась на робочому місці в магазині, де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 та надала письмове пояснення про те, що проходить стажування у ФОП ОСОБА_1 з 02.12.2018 на посаді продавця. Трудовий договір між нею та ФОП ОСОБА_1 не укладався, заробітну плату станом на 04.12.2018 не отримувала.

Крім того, під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 також надала письмові пояснення про те, що взяла на роботу продавця з 01.12.2018, який проходить стажування. Згідно наданих письмових пояснень позивач зобов`язалась її оформити протягом двох днів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України (далі КзпП України) трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Згідно ч. 3 ст. 24 КзпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, трудовий договір з фізичною особою повинен укладатись лише в письмовій формі з обов`язковим повідомленням центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Лише після дотримання вказаної процедури фізична особа може бути допущена до роботи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем допущено посадову особу Управління до здійснення заходу контролю, надано пояснення і потрібні документи. При цьому, зауважень до проведення інспекційного відвідування позивач не мала.

Колегія суддів зазначає, що у разі порушення процедури здійснення заходу контролю Управлінням Держпраці, на що посилається позивач в апеляційній скарзі, ФОП ОСОБА_1 мала право не допустити посадову особу до здійснення такого заходу.

В судовому засіданні в суді першої інстанції була допитана під присягою в якості свідка ОСОБА_3 , яка пояснила, що здійснювала підприємницьку діяльність в магазині, що належить ФОП ОСОБА_1 на підставі договору оренди, укладеного з позивачем 01.12.2018. Про те, що вона стажується її попросили написати інспектори Держпраці.

Однак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо неприйняття до уваги показів свідка ОСОБА_3 , оскільки договір оренди магазину, укладений між нею та позивачем, під час перевірки не надавався. Також, з матеріалів справи встановлено, що під час інспекційного відвідування позивач ОСОБА_1 надала власні письмові пояснення про те, що вона прийняла на роботу продавця з 01.12.2018, яка проходить стажування та зобов`язалась її оформити протягом двох днів. Під час судового засідання з`ясовано, що позивач оформила ОСОБА_3 на роботу продавцем в грудні 2018 року. При цьому фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 зареєструвалась 22.01.2019 року.

Крім того, згідно ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Отже, в разі зловживання своїми повноваженнями інспекторами Держпраці, ОСОБА_3 могла відмовитись від надання неправдивих свідчень проти себе.

Посилання апелянта на те, що позивач та ОСОБА_3 надавали вищевказані пояснення під тиском посадових осіб Управління Держпраці, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі пояснення написані особисто, у вказаних поясненнях вони не вказували на здійснення на них тиску чи погроз зі сторони інспекторів.

Окрім того, апеляційний суд зазначає, що зміна пояснення судом розцінюється не інакше, як бажання позивача ухилитися від адміністративної відповідальності та сплати штрафу.

Допитаний під присягою судом першої інстанції свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 здійснювала підприємницьку діяльність в магазині, що належить ФОП ОСОБА_1 . Під час інспекційного відвідування його дружина ФОП ОСОБА_1 писала пояснення ті, що говорили їй інспектори. Які саме документи вона підписувала він не пам`ятає.

Вказані пояснення судом першої інстанції обгрунтовано не прийнятті до уваги, оскільки даний свідок є близькою особою - чоловіком ФОП ОСОБА_1 та суд розцінює його пояснення як спосіб уникнення позивача від відповідальності.

Одночасно суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_5 , оскільки надані ним пояснення не впливають на фактичні обставини справи та вирішення справи по суті.

Допитані в якості свідків інспектори праці, які здійснювали інспекційне відвідування магазину ФОП ОСОБА_1 . ОСОБА_6 та ОСОБА_2 пояснили, що з 04.12.2018 по 05.12.2018 здійснювали інспекційне відвідування магазину ФОП ОСОБА_1 . ОСОБА_3 їм надала пояснення, аналогічні вказаним в акті перевірки та у письмових поясненнях, з яких вони встановили факт неоформлених трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме: відсутність укладеного трудового договору та повідомлення органів ДФС про прийняття на роботу найману особу. Також, свідки зазначили, що роз`яснили ОСОБА_3 про те, що вона може відмовитись від надання пояснень.

Вказані пояснення відповідають обставинам викладеним в акті перевірки та встановленим під час розгляду справи, а тому не викликають сумніву у їх достовірності, відтак суд приймає їх до уваги.

Апеляційний суд також, звертає увагу на те, що під час проведення інспекційного відвідування, ФОП ОСОБА_1 не надано документів, що можуть підтвердити факт укладення трудового договору із ОСОБА_3 та здійснення повідомлення територіальному органу Державної фіскальної служби про прийняття її на роботу до моменту допущення працівника до роботи.

Таким чином, вищевикладене свідчить про використання фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 найманої праці ОСОБА_3 без укладення трудового договору та повідомлення податкового органу про прийняття її на роботу.

Вищенаведені обставини, також спростовують будь-які покликання апелянта, що відповідачем, не наведено жодних доказів фактичного допуску працівників до роботи та виконання ними трудових обов`язків.

Стосовно посилання апелянта на те, що в направленні на проведення інспекційного відвідування зазначено адресу АДРЕСА_1 , а фактично інспекційне відвідування проводилось за адресою АДРЕСА_4 , суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, згідно ч. 3 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються:

найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід;

найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід;

місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід;

номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід;

перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові;

дата початку та дата закінчення заходу;

тип заходу (плановий або позаплановий);

форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо);

підстави для здійснення заходу;

предмет здійснення заходу;

інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу - підприємця місцезнаходження (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем).

Таким чином, відповідачем правомірно в направленні на проведення інспекційного відвідування зазначено адресу АДРЕСА_1 , оскільки вказана адреса є місцем проживання позивача.

Відповідно до ст. 253 КЗпП України особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Відповідальність за порушення законодавства про працю встановлена ст. 265 КЗпП України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Отже, ст. 265 КЗпП України встановлює відповідальність, зокрема фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю без оформлення трудового договору.

Саме на підставі вказаної статті притягнуто позивача до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 111690 грн. згідно постанови від 19.12.2018 року № ВН 1983/11/АВ/П/ТД-ФС.

Відтак, доводи позивача щодо безпідставності притягнення її до відповідальності за порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України є необгрунтованими, оскільки ст. 24 КЗпП України визначає порядок укладення трудового договору роботодавцем з працівником - фізичною особою, в свою чергу ст. 265 КЗпП України встановлює відповідальність за недотримання умов укладення трудового договору, зокрема фізичною особою-підприємцем з найманим працівником.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 липня 2019 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Совгира Д. І.