Справа № 620/635/19
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/635/19 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Літвіної Н.М.,

Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просив: визнати протиправними дії Чернігівського ОУ ПФУ щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання за період з 04.12.2018 року по 31.12.2018 року на підставі рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 року та щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання за період з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року на підставі Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік"; зобов`язати Чернігівське ОУ ПФУ здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання на підставі рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 року, виходячи із суддівської винагороди у сумі 52331,40 грн. за період з 04.12.2018 року по 31.12.2018 року; зобов`язати Чернігівське ОУ ПФУ здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання на підставі Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", виходячи із суддівської винагороди у сумі 57054,60 грн. за період з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині зобовязання Управління здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання за періоди з 04.12.2018 року по 31.12.2018 року за довідкою від 11.12.2018 року №7-12/106 та з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року за довідкою від 14.01.2019 року №7-12/21 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у відповідній частині.

На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 , в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є суддею у відставці, перебуває на обліку в Чернігівському ОУ ПФУ та з 15.12.2016 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди, призначене відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

12.12.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та довідкою Апеляційного суду Чернігівської області від 11.12.2018 року № 7-12/106 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 04.12.2018 року на загальну суму суддівської винагороди 52331,40 грн. (а.с.27,29).

Згідно з протоколом за період з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 проведено з 01.01.2019 (а.с.31).

У подальшому позивач звернувся до відповідача із заявою від 15.01.2019 року щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та довідкою Апеляційного суду Чернігівської області від 14.01.2019 року № 7-12/21 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2019 року на загальну суму суддівської винагороди 57054,60 грн. (а.с.28,30).

Згідно з протоколом за період з 01.02.2019 року по 28.02.2019 року перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 проведено з 01.02.2019 року (а.с.32).

11.02.2019 року позивачем подано до Чернігівського ОУ ПФУ заяву, в якій останній зазначив про протиправне застосування під час проведення перерахунків щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці постанови правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1 у частині, якою визначено, що перерахунок грошового утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, та просив додатково нарахувати і виплатити йому 15392,44 грн. грошового утримання, недоплаченого після проведення перерахунків на підставі рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 року та Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" (а.с.34).

Листом від 19.02.2019 року №142/06/0-7 відповідач повідомив позивача про те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці було проведено на підставі його заяв від 12.12.2018 року , від 15.01.2019 року з 01.01.2019 року та з 01.02.2019 року відповідно, оскільки перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінились розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою (а.с.36).

Вважаючи дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Як випливає з поданої позивачем до суду заяви від 14.03.2019 року, останній не проходив кваліфікаційного оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (а.с.24).

Згідно з приписами статті 141 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VІ "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України від 12.02.2015 року №192-VІІІ "Про забезпечення права на справедливий суд") та Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 року у справі № 4-рп/2016, у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Аналогічні приписи встановлені у статті 142 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ "Про судоустрій і статус суддів", який набрав чинності 30.09.2016 року та діє на теперішній час.

Отже за приписами наведених норм правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Абзацом 2 пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Конституційний Суд України рішенням від 04.12.2018 року № 11-р/2018 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 року № 192-VIII. Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: "Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року -12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат".

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 року становить 1762,00 грн.

Таким чином суд зазначає, що відповідно до вищевказаного рішення Конституційного суду України, зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, мала місце саме 04.12.2018 року та саме з цієї дати настає необхідність у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 року становить 1921,00 грн., що також є підставою для проведення раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме з 01.01.2019 року.

При цьому суд вважає помилковим трактування відповідачем пункту 4 Розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Пенсійного Фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, та, як наслідок, визначення періоду, за який підлягає перерахунку раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання.

Вказаним пунктом передбачено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Тобто положення вказаного нормативного акту визначають період, в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом, за який може бути здійснений такий перерахунок. Слід наголосити, що дата, з якої у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача в даному випадку, не є тотожним поняттям з датою, з якої позивач набув право на такий перерахунок.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 04.12.2018 року на підставі довідки Апеляційного суду Чернігівської області від 11.12.2018 року № 7-12/106 та з 01.01.2019 року на підставі довідки Апеляційного суду Чернігівської області від 14.01.2019 року № 7-12/21.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всі наведені апелянтами доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Літвіна Н.М.

Сорочко Є.О.