Справа № 560/1757/19
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1757/19
РІШЕННЯ

іменем України

03 липня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Гнап Д.Д. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016 - 2018 роки;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з 01.03.2019 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016 - 2018 роки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 29.03.2014 отримувала пенсію за віком, призначену як посадовій особі місцевого самоврядування за нормами Закону України "Про державну службу".

З 01.03.2019 її переведено на пенсію за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та при призначенні пенсії відповідач застосував показник заробітної плати в середньому на одну особу у цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки.

Не погоджуючись з застосуванням зазначеного показника, 06.05.2019 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо проведення перерахунку пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення пенсії за іншим законом, тобто за 2016-2018 роки. Проте, отримала відмову.

Вважає, що їй протиправно відмовлено, оскільки отримуючи пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", який передбачав інші підстави та порядок призначення пенсії, призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV вперше відбулося у 2019 році, а тому, відповідач зобов`язаний призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016-2018 роки, оскільки пенсія призначається вперше.

Зауважила, що відповідачем безпідставно застосовано положення статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки в зазначеній нормі мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які визначені статтею 9 вказаного закону. Проте, у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим законом.

До суду 25.06.2019 надійшов відзив, у якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що відповідно до частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, а позивач з відповідною заявою про призначення їй пенсії відповідно до вказаного Закону не зверталась.

У той же час, відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", позивача було автоматично без її звернення за матеріалами пенсійної справи переведено на пенсію на умовах, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.

Вважає, що оскільки позивачу вперше призначено пенсію за віком згідно з Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", то перехід на інший вид пенсії, зокрема, на пенсію за віком, здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, положеннями частини 3 статті 45 якого визначено, що застосування середньої заробітної плати (дохід), визначеної частиною 2 статті 40 цього Закону, здійснюється для первинного призначення пенсії та переходу вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Тому, переконаний у відсутності підстав для застосування при перерахунку пенсії позивача показника середньої заробітної плати (доходу) за 2016-2018 роки.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.06.2019 відкрито провадження в цій адміністративній справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.06.2019 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

З 29.03.2014 позивач отримувала пенсію за віком, призначену за нормами Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-ІІІ від 07.06.2001. Пенсія, як посадовій особі місцевого самоврядування, обчислювалася відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

У зв`язку з проведенням з 01.03.2019, відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.03.2003 №1058-ІV перерахунку пенсій, призначених на умовах цього Закону, у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", враховуючи, що розмір пенсії позивача, обчислений відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виявився більшим від розміру пенсії, обчисленого відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, позивача було переведено автоматично без її звернення на пенсію на умовах, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014-2016 роки, за матеріалами пенсійної справи. Про зазначене переведення ОСОБА_1 повідомлено листом від 12.03.2019 №213/03.12.07.

ОСОБА_1 звернулася 06.05.2019 до відповідача щодо правильності обчислення розміру пенсії, зокрема, зазначила про наявність підстав для проведення розрахунку розміру її пенсійного забезпечення з урахуванням середнього заробітку по народному господарству за три попередні роки, що передують року звернення, тобто за 2016-2018 роки.

Листом від 24.05.2019 №1336/М-8 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило про те, що до призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ОСОБА_1 отримували пенсію за віком згідно Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування". Тому підстави для врахування показника середньої заробітної плати в галузях економіки України за 2016-2018 роки при переведенні на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відсутні.

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (стаття 46 Конституції України).

За змістом пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Як свідчать обставини справи, з 01.03.2019 пенсію позивача було автоматично переведено на умови, передбачені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за матеріалами пенсійної справи.

Вказані обставини сторонами не оспорюються.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з статтею 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Тому, зі змісту наведених норм слідує, що призначення позивачу пенсії за нормами Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та виплата їй пенсії за нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ не входила до правового регулювання Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.

Таким чином, отримуючи до 01.03.2019 пенсію за Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ позивач не користувалась жодним із видів передбачених пенсій, встановлених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Тому, призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у березні 2019 року відбулось вперше.

За приписами частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У той же час, частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак, якщо мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Зазначені висновки щодо здійснення призначення пенсії, а не переведення згідно з частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №876/5312/17 (провадження № 11-731апп18).

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас, як вже зазначив суд, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-ІІІ від 07.06.2001, а її обчислення здійснювалося відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ. При цьому, зазначені законодавчі акти визначають інші підстави та порядок призначення пенсії, а призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в березні 2019 року відбулося вперше.

Тому, відповідач мав призначити пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016, 2017 та 2018 роки, тобто показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Наведене у сукупності дає підстави для висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо застосування у спірних правовідносинах норм частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тому, позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за 2016-2018 роки з 01 березня 2019 року.

Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру як спосіб захисту порушеного права у заявленому вигляді суд зазначає наступне.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З огляду на вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23.09.1982 у справі "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) до правовідносин щодо отримання пенсії слід застосовувати засади юридичної визначеності, зокрема, в частині права особи на розумні очікування мирного володіння майном.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Враховуючи викладене, а також висновки суду щодо безпідставності відмови відповідача щодо проведення розрахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в економіці України, з якої сплачено страхові внески, за 2016-2018 роки, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача на отримання пенсійної виплати у належному розмірі буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести розрахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в економіці України, з якої сплачено страхові внески, за 2016-2018 роки з 01 березня 2019 року.

Суд переконаний, що задоволення вказаної позовної вимоги є дотриманням судом гарантій щодо того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість позивач довела ті обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Тому, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 - 2018 роки.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з 01.03.2019 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 - 2018 роки, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 03 липня 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Д.Д. Гнап