Справа № 440/1572/19
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1572/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо неврахування при перерахунку та виплаті пенсії усіх складових грошового забезпечення, на які було нараховано та з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні 3 календарні місяці служби підряд перед звільненням;

- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії , додатково врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, виплати матеріальної допомоги на оздоровлення за час перебування у відпустці, премії, одноразової грошової допомоги при звільненні, згідно довідок ГУ ПФУ у Кіровоградській області від 23 січня 2019 року за № 10/11-28-05-28, починаючи з 01 квітня 2018 року, а також виплатити заборгованість, що буде накопичуватися з дня подання адміністративного позову до суду.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

02 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 27 травня 2019 року Полтавський окружний адміністративний суд після усунення позивачем недоліків позовної заяви відкрив провадження у зазначеній справі та ухвалив розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що перебуває на обліку в ГУПФУ України в Полтавській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", як пенсіонер ДФС. Не погодившись із розміром призначених пенсійних виплат позивач для захисту порушених прав звернувся до управління із заявою від 31.01.2019 про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням нарахованих та фактично отриманих сум, які не увійшли до розрахунку пенсії, а саме: - матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 993,47 грн та допомоги при звільненні у розмірі 2594,47 грн; - додаткової премії у 2015 році у розмірі 891,00 грн, при виплаті яких сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. У відповідь на вказану заяву управління листом від 07.02.2019 №562/Ч-03 відмовило у перерахунку та виплаті пенсії з врахуванням у складі грошового забезпечення вищезазначених виплат, оскільки грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, додаткова премія не віднесені до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених додатком 15 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Позивач вважає таку відмову безпідставною з огляду на положення постанови Кабінету Міністрів від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", згідно з якою грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу, з розміру якого обчислюється пенсія.

06.06.2019 від ГУПФУ в Полтавській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 посилаючись на те, що грошова допомога на оздоровлення, додаткові премії та одноразова грошова допомога при звільненні не віднесені до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених додатком 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Закон України "Про соціальний та і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", посилання на який мається у позовній заяві, розповсюджується на діючих військовослужбовців та не стосується правовідносин, пов`язаних із пенсійним забезпеченням вказаних осіб. Грошова допомога на оздоровлення, додаткові премії та одноразова грошова допомога при звільненні не мають систематичного характеру, а мають тимчасовий характер, залежать від певних обставин, їх розмір не є фіксованими, а виплата не є щомісячною, тому вони не включаються до складу грошового забезпечення при звільненні з військової служби. Тому, пенсійним органом дотримано вимоги статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Також управління зауважило, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17 суд вказав, що при обчисленні пенсії не враховуються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема, щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. При цьому, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який є вичерпним.

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 , до 15.09.2015 перебував на службі в органах ДФС України.

Наказом ГУ ДФС у Кіровоградській області від 15.09.2015 №301-о капітана податкової міліції ОСОБА_1 .. (М-043452) звільнено з органів податкової міліції у запас Збройних Сил за власним бажанням.

Згідно з протоколом за пенсійною справою (ДПА) від 01.09.2018, ГУПФУ в Полтавській області на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" призначило з вересня 2015 року позивачу пенсію за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення, виходячи з: 1) посадового окладу - 5070,00 грн, 2) окладу за військовим званням - 1270,00 грн, 3) процентної надбавки за вислугу років 45% - 2853,00 грн. Розмір пенсії склав 6 435,10 грн.

31 січня 2018 року позивач звернувся до органу Пенсійного фонду зі заявою, у якій просив здійснити перерахунок пенсійного забезпечення із урахуванням виплат, зазначених в довідках ГУ ДФС у Кіровоградській області, а саме: з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги при звільненні та додаткової премії.

Листом від 07.02.2019 вих.№562/Ч-03 ГУПФУ в Полтавській області відмовило ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії, оскільки грошова допомога на оздоровлення, допомога при звільненні та додаткова премія не віднесені до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених додатком 15 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Не погодившись із таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд приходить до таких висновків.

Норми права, які підлягають застосуванню

Визначальним при розгляді даної справи є з`ясування питання чи відносяться види виплат: матеріальна допомога на оздоровлення, допомога при звільненні та додаткова премія, які позивач отримував протягом 3 останніх календарних місяців служби підряд перед звільненням, до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які необхідно враховувати при призначенні/перерахунку пенсії особам, що проходили службу в органах Національної поліції (чи прирівняним, як позивач).

Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (далі - Порядок №393) передбачено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: - відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; - щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням (пункт 7 Порядку №393).

Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

При цьому, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Позивач вважає, що матеріальна допомога на оздоровлення, одноразова допомога при звільненні, додаткова премія, які він отримав за останні три місяці служби, відносяться до додаткових видів грошового забезпечення, а тому він має право на перерахунок пенсії з урахуванням вказаних сум грошового забезпечення.

Висновки щодо правозастосування

Дослідивши довідку ГУ ДФС у Кіровоградській області про додаткові види грошового забезпечення від 23.01.2019 № 9/11-28-05-28 з червня 2015 року по вересень 2015 року та довідку ГУ ДФС у Кіровоградській області про одноразову грошову допомогу при звільненні від 23.01.2019 № 10/11-28-05-29 суд встановив, що матеріальна допомога на оздоровлення виплачена за серпень-вересень 2015 року в сумі 993,47 грн, додаткова премія згідно з постановою КМУ № 268 виплачена за липень-серпень 2018 року в сумі 891 грн., допомога при звільненні нарахована у червні 2016 року та виплачена згідно з платіжним дорученням від 14.06.2016 № 418.

Суд не може погодитись з правовою позицією позивача, оскільки виплати грошового забезпечення, які він просить врахувати при перерахунку пенсії, не є щомісячними.

Оглядом вказаних вище довідок встановлено, що позивач під час проходження служби отримував разові премії. Однак, вказані премії не носять систематичного характеру, не виплачувались позивачу щомісячно, розмір зазначених виплат не є фіксованим.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що разові премії, які отримував позивач за період липень-серпень 2015 року, не повинні включатись до переліку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Також суд вважає за необхідне відмітити, що 13.05.2015 Конституційним Судом України ухвалено рішення по справі №4-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону №2262-ХІІ, в якому зазначено, що однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій. Згідно з частиною третьою статті 43 Закону пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом, та членам їх сімей обчислюються з урахуванням, зокрема, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій в розмірах, установлених законодавством.

Положеннями першого речення частини третьої статті 63 Закону передбачено підстави для перерахунку пенсій та перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються для їх перерахунку. Так, усі призначені за Законом пенсії підлягають перерахунку, у тому числі, у зв`язку із введенням для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Аналіз наведених положень Закону вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63).

При цьому, пенсія позивачеві призначена на підставі норм спеціального Закону №2262-ХІІ, тому щодо нього потрібно застосовувати виключно норми цього Закону.

Суд зазначає про те, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону №2262-ХІІ, який є вичерпним.

Виходячи з системного аналізу викладених вище норм права на підставі зібраних по справі судом доказів та встановлених судом фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про те, що такі виплати, як матеріальна допомога на оздоровлення, додаткова премія, одноразова грошова допомога при звільненні, які позивач отримував у період служби перед звільненням, не відносяться до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які необхідно враховувати при призначенні/перерахунку пенсії особам, що проходили службу в лавах податкової служби.

Крім того, жодних змін на законодавчому рівні щодо віднесення вказаних видів грошового забезпечення до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення не відбулось, а тому право на перерахунок пенсії по вказаним видам грошового забезпечення у позивача не виникло.

Посилання позивача на висновки Вищого адміністративного суду України, сформульовані в ухвалі від 25.07.2017 у справі К/800/25299/17, суд вважає неприйнятними, виходячи з того, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17 суд дійшов висновку про необхідність відступити від аналогічного правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові суду від 10.03.2015 у справі №21-70а15.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону №2262-ХІІ, який є вичерпним.

Таким чином, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.04.2018, виходячи з 70 % грошового забезпечення, з якого сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні, додаткової премії, згідно довідок ГУ ДФС у Кіровоградській області про додаткові види грошового забезпечення позивача не підлягають задоволенню.

У зв`язку з викладеним, підстав для визнання бездіяльності відповідача щодо неврахування при перерахунку та виплаті пенсії усіх складових грошового забезпечення, немає.

Отже, у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий суддя І.С. Шевяков