Справа № 340/252/19
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2019 року м. Дніпросправа № 340/252/19
(суддя Сагун А.В., м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року у справі №340/252/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29 січня 2019 року звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, згідно з яким, просить скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09 листопада 2018 року за № Ф-107772-51 ГУ ДФС у Кіровоградській області.

Позов обґрунтовано тим, що у позивача немає обов`язку сплати ЄСВ як члена фермерського господарства, оскільки вона є платниками ЄСВ на основному місці роботи - СТОВ «Новий час» де працює агрономом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач з 18.03.2015 працює агрономом СТОВ «Новий час», де на її заробітну плату роботодавець повинен нараховувати та сплачувати єдиний внесок у зв`язку з чим позивачу протиправно було додатково нараховано єдиний внесок як члену фермерського господарства. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про її необґрунтованість, просить у задоволені скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач є членом фермерського господарства «Золота Нива» та в 2018 року подала до органу ДФС за місцем проживання заяву про взяття на облік платника єдиного соціального внеску за формою № 12-ЄСВ та сплачувала ЄСВ.

В подальшому позивачу стало відомо, що обов`язку сплати ним ЄСВ як члена Фермерського господарства не має, оскільки платниками ЄСВ є члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах. Позивач ніколи не знаходився з ФГ «Золота нива» у трудових - відносинах, а працював на основному місці роботи, а саме агрономом СТОВ «Новий час», де на її заробітну плату роботодавець нараховував та сплачував ЄСВ (а.с. 6, 12-13).

З метою повернення сплачених коштів єдиного соціального внеску позивач звернулась до Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області.

19.06.2018 Новоукраїнська ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області повернула позивачу сплачені кошти за ЄСВ у розмірі 820 грн., що підтверджується історією по картковому рахунку (а.с. 5).

Позивачу надійшла вимога про сплату боргу (недоїмки) від 09 листопада 2018 року за № Ф-107772-51, згідно з якою загальна сума боргу платника єдиного внеску, станом на 31.10.2018 становить 4914,36 грн. (а.с. 27-28). Законність та обґрунтованість вищезазначеної вимоги є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VІ) визначаються правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно з п. 2 ч. 1 Закону № 2464-VІ єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до положень п. 5-1 ч.1 ст. 4 Закону № 2464-VІ платниками єдиного внеску є члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах.

Тобто, позивач, як член фермерського господарства, повинен сплачувати єдиний внесок лише у тому випадку якщо він не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 18.03.2015 працює головним агрономом СТОВ «Новий час» де на її заробітну плату роботодавець повинен нарахувати та сплачувати єдиний внесок.

Враховуючи те, що позивач є платником єдиного внеску за основним місцем роботи - СТОВ «Новий час», обов`язку для сплати цього внеску як члена фермерського господарства «Золота Нива» позивач не мала, а отже висновок суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваної вимоги та необхідності її скасування є обґрунтованим.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області - залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року у справі №340/252/19 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 04 липня 2019 року.

Повне судове рішення складено 05 липня 2019 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко