Справа № 340/466/19
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2019 року м. Дніпросправа № 340/466/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року (суддя Сагун А.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у лютому 2019 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (Кропивницький відділ обслуговування громадян) щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно чинного пенсійного законодавства із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 та 2018 роки, як таке, що не відповідає нормі абзацу четвертого частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV і має бути відмінено та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (Кропивницький відділ обслуговування громадян) виконати перерахунок пенсії ОСОБА_1 у відповідності з абзацом четвертим частини другої статті 40 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 та 2018 роки. Заборгованість по пенсії виплатити з 01 січня 2019 року по день виплати з урахуванням щомісячної грошової інфляції.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року та прийняти нове, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 20.09.1999 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України.

Згідно з протоколом № 1042 від 06.12.1999 та розпорядженням № 1042 від 14.12.1999 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 20.09.1999 на загальних підставах.

У жовтні 2000 року ОСОБА_1 звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою щодо перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про науково-технічну діяльність».

Розпорядженням № 150369 від 10.11.2000 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком, як наукового працівника.

У березні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Згідно з розпорядженням № 150369 від 27.03.2009 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії у зв`язку з переходом з виду на вид. Пенсія - за віком, на загальних умовах.

У березні 2013 року ОСОБА_1 подав заяву про переведення його на пенсію за віком, як наукового працівника.

Згідно з розпорядженням № 150369 від 19.03.2013, вид пенсії ОСОБА_1 - за віком, умови призначення - науковий працівник.

Також судом встановлено, що з 2018 року, згідно з витягом з підсистеми «Призначення та виплата пенсії» ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій зазначив, що отримує пенсію наукового працівника та з 01 січня 2019 року просить призначити пенсію на загальних підставах, при розрахунку розміру пенсії просить врахувати середню заробітну плату по Україні за три останні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії, тобто за 2016-2018 роки.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області 08 січня 2019 року було надано відповідь за № 775/А-09, з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію за нормами Закону України «Про наукову і наукову-технічну діяльність». Переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 та 2018 роки, не має законних підстав.

У відзиві на позовну заяву відповідач також зазначив, що позивачеві вже було призначено пенсію за віком на загальних підставах у 1999 році відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», згодом у 2000 році останній здійснив перехід на пенсію за віком за нормами Закону України «Про наукову і наукову-технічну діяльність».

Потім позивач неодноразово здійснював перехід з пенсії за віком на загальних умовах на пенсію за віком на умовах Закону України «Про наукову і наукову-технічну діяльність», тобто вид пенсії позивача є незмінним весь час, змінювалися лише нормативні акти, за якими останній отримував пенсію.

Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

В обґрунтування позову та апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що відповідач при обчисленні пенсії за віком у 2019 році має застосувати показники середньої заробітної плати в Україні не за 2014-2016 роки, а за три останні роки, що передують зверненню із відповідною заявою, оскільки у 2017 році ОСОБА_1 відмовився від переходу на умови нового пенсійного забезпечення та продовжував отримувати пенсію, як науковий працівник.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено наступні види державних пенсій, які призначаються, за цим Законом: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, може бути застосованим лише у випадку первинного призначення пенсії за віком.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що пенсію за віком на загальних підставах первинно ОСОБА_1 призначено з 20.09.1999, що свідчить про необґрунтованість доводів позивача, що за призначенням пенсії за віком він вперше звернувся у 2019 році та, відповідно, про правомірність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, оформленої листом № 775/А-09 від 08.01.2019.

Також суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно положень статті 24 Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 1977-XII від 13.12.1991, чинного на момент призначення пенсії позивачеві, держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової, науково-технічної, науково-педагогічної, науково-організаційної роботи на державних підприємствах, в установах, організаціях пенсії на рівні, який забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається при досягненні пенсійного віку: чоловікам - за наявності стажу роботи не менше 25 років, у

тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років; жінкам - за наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років.

Пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються у розмірі 80 відсотків заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, що визначається відповідно до статей 65 і 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У березні 2013 року, на момент подання ОСОБА_1 заяви про переведення його на пенсію за віком, як наукового працівника, діяла норма статті 24 вказаного Закону у наступній редакції: пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до статті 23 цього Закону та частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування (внески).

Отже, дія Закону № 1977-XII поширювалася на визначення права особи на пенсію, тоді як умови розрахунку цієї пенсії регулювалися нормами Закону № 1058-IV.

Відповідно до приписів статті 37 Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 848-VIII від 26.11.2015, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення наукових (науково-педагогічних) працівників здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З аналізу наведених правових норм вбачається, що порядок обчислення, призначення, виплати, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший наукових працівників здійснювався відповідно до Закону № 1058-IV з урахуванням особливостей, встановлених Законами №№ 1977-XII, 848-VIII.

У разі переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV має враховуватися заробітна плата із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення позивачу пенсії.

Вказана правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі № 336/2004/17.

Тобто, фактично науковим працівникам призначалася пенсія за віком, яка обчислювалася відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак з певними особливостями, передбаченими Законами №№ 1977-XII, 848-VIII, отже в даному випадку не відбувається призначення нового виду пенсії. Крім того, на час звернення позивача до органів Пенсійного фонду норма статті 37 Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 848-VIII від 26.11.2015 містить пряме посилання, що пенсійне забезпечення наукових (науково-педагогічних) працівників здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з правильним застосуванням норм матеріального права, із дотриманням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року в адміністративній справі № 340/466/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 02 липня 2019 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 02 липня 2019 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров