Справа № 138/1182/19
Суддя: Київська Т. Б.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 138/1182/19
Провадження №:2-а/138/25/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київської Т.Б.,

за участю: секретаря Алєксєєвої І.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Середюк ОСОБА_2 ,

представника відповідачів ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду клопотання представника відповідачів про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту Державної архітектурної інспекції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом.

До суду надійшло клопотання представника відповідачів про залишення позову без розгляду, мотивоване тим, що оскаржувана позивачем постанова винесена 08.04.2019, а отже перебіг строку її оскарження розпочався 08.04.2019, а закінчився 18.04.2019. Позивачу було відомо про розгляд протоколу про адміністративне правопорушення 08.04.2019, оскільки 25.03.2019 він ознайомлювався з матеріалами справи та сам просив відкласти розгляд справи з 26.03.2019 на іншу дату. Розгляд справи було призначено на 08.04.2019, однак позивач на вказану дату не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Оскаржувану постанову позивач отримав 10.04.2019. Зважаючи на те, що з позовом до суду він звернувся лише 25.04.2019, ним пропущено передбачений ст. 286 КАС України 10-ти денний строк на оскарження постанови. Крім того, жодних об`єктивних підстав для поновлення строку звернення позивачем не наведено.

Позивач та його представник в судовому засіданні проти задоволення клопотання представника відповідачів заперечували. Позивач повідомив суду, що він не приймав участь в засіданні по розгляду справи 08.04.2019, оскільки у нього не було адвоката. Особа, яка консультувала його та допомагала йому з підготовкою усіх документів не є адвокатом та не могла піти з ним на засідання. Вказана особа підготувала йому клопотання про закриття провадження у справі, яке в день засідання 08.04.2019 він особисто здав до канцелярії Департаменту Державної архітектурної інспекції у Вінницькій області, однак на засідання не пішов. Він вважав, що цього клопотання буде досить і його участь не є необхідною. Разом з тим, клопотання про закриття провадження у справі не було задоволено. Після отримання оскаржуваної постанови він намагався вирішити питання з відповідачем без суду, однак не вирішив. В подальшому він готував документи на звернення до суду з позовом, однак, особа, яка допомагала йому готувати документи повідомила, що вона не має права на представництво інтересів в суді. Зважаючи на викладене, позов в суд було подано лише 25.04.2019. Оскаржувану постанову він отримав лише 16.04.2019, а не 10.04.2019, як вказує представник відповідачів.

Представник відповідачів в судовому засіданні клопотання підтримав.

Розглянувши клопотання представника відповідачів, заслухавши думку позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Ухвалою суду від 20.05.2019 про відкриття провадження у справі суд вирішив, зокрема, клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду з даним позовом та таке клопотання задовольнив. Підставою прийняття такого судового рішення стало твердження позивача про його відсутність під час прийняття рішення на засіданні. Однак в ухвалі суд також зазначив, що на момент вирішення такого питання, суд не володіє інформацією про поважність неявки позивача на засідання, однак таке питання суд може з`ясувати в судовому засіданні.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як було встановлено в судовому засіданні, 08.04.2019 за результати розгляду протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 188-42 КУпАП Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області було винесено постанову № 14 та накладено адміністративне стягнення на позивача у виді штрафу в розмірі 6800 гривень (а.с.10).

Та обставина, що позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду вказаного вище протоколу 08.04.2019 підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.53).

Вказану постанову позивач дійсно отримав 16.04.2019, а не 10.04.2019, як зазначав представник відповідачів, однак за правилом ч.1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктом шостим частини п`ятої статті 44 КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження рішення у справі про адміністративне правопорушення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження постанови про адміністративне правопорушення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

Така позиція суду відповідає позиції Верховного суду України викладеній в постанові від 24.05.2019 в адміністративний справі № П/811/1048/16.

Як в судовому засіданні, так і в клопотанні про поновлення процесуального строку для оскарження постанови позивач зазначив, що йому було відомо про засідання по розгляду протоколу 08.04.2019 і цього дня він надав відповідачу лише клопотання про закриття провадження у такій справі. Жодних клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи 08.04.2019 він не заявляв. Також позивач зазначив, що вважав подання клопотання про закриття провадження у справі достатнім, а його участь в засіданні за наявності такого клопотання не обов`язковою.

Разом з тим, суд вважає, що факт надання відповідачу клопотання про закриття провадження у справі не є підставою для визнання поважною неявки позивача на розгляд протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього.

Жодних інших доказів на підтвердження поважності неявки позивача на розгляд протоколу про адміністративне правопорушення 08.04.2019 суду надано не було. Про неможливість отримання таких доказів суд не повідомлено.

Даний позов подано до суду лише 25.04.2019, тобто після спливу десятиденного строку, встановленого для такої категорії спорів для звернення до адміністративного суду.

Розглядаючи підстави поновлення строків, ЄСПЛ вказав, що можливість поновлення строків на оскарження рішення не є необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003). Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Суд вважає, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 заява №3236/03).

Тобто суд вказує, що дослідженню підлягають підстави поновлення строків. Враховуючи принцип змагальності, інша сторона не позбавлена права заявляти свої доводи щодо поважності чи неповажності причин пропуску строків. При цьому доводи можуть бути заявлені як на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження (зокрема, шляхом подачі письмових пояснень), так і під час наступного оскарження рішення.

В даній конкретній справі суд ґрунтовно перевірив чи підстави для поновлення строку для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata та прийшов до переконання що вони не є такими.

На переконання суду причини пропуску строку повідомлені позивачем не є поважними, оскільки він не скористався своїм правом бути присутнім під час розгляду справи та не цікавився результатами такого розгляду до часу отримання оскаржуваного рішення.

В даній категорії справ законодавець чітко визначив, що строк на оскарження рахується не з дати отримання рішення, а з дати його прийняття, в даному випадку з 08.04.2019, а відтак така спеціальна норма не може підмінятись іншою нормою по аналогії.

За таких обставин поновлення строку буде мати своїм наслідком порушення принципу юридичної визначеності, що є недопустимим.

Суд не знаходить інших причин для поновлення строку, а тому даний позов слід залишити без розгляду, оскільки згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 5, 122, 123, 240, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту Державної архітектурної інспекції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - залишити без розгляду.

Особа, позовну заяву якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.Б.Київська