Справа № 175/3069/18
Суддя: Бойко О. М.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/3069/18
Провадження № 2-а/175/44/18
Рішення

Іменем України

19 лютого 2019 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.,

при секретарі Сотник Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області та поліцейського роти №1 батальйону №1 ДПП УПП в Дніпропетровській області Махінько О.Б. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача поліцейського роти №1 батальйону №1 ДПП УПП в Дніпропетровській області Махінька О.Б. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 21 травня 2018 року поліцейським роти №1 батальйону №1 ДПП УПП в Дніпропетровській області Махінько О.Б. було винесено постанову серії АР № 249515 про притягнення її, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Позивачка посилалася на те, що 17.05.2018 року близько 21 год. 30 хв. Вона керуючи автомобілем «Фольцваген гольф» номерний знак НОМЕР_1 рухалась в середній полосі для руху по вулиці Донецьке Шосе в м. Дніпро зі сторони вулиці Передової у напрямку вулиці Березінської. Під`їжджаючи до перехрестя вулиць Донецьке шосе та Петрозаводська, вона звернула увагу на автомобіль патрульної поліції, який рухався у лівій смузі походу її руху, при цьому на світлофорі вказаного перехрестя горіло зелене світло. Виїжджаючи на дане перехрестя, вона помітила, як на світлофорі начало мигати зелене світло, і вона продовжила рух транспортного засобу, щоб закінчити проїзд даного перехрестя, проте проїхавши від вказаного перехрестя близько 500 метрів була зупинена інспектором поліції Махінько О.Б., який вказав підставку зупинки транспортного засобу - проїзд перехрестя на жовтий забороняючий сигнал світлофора, чим порушила вимоги п.8.7.3.г Правил дорожнього руху, також попросив пред`явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. На вимоги працівника поліції, вона надала посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, та при цьому пояснила, що перехрестя, проїхала на зелене світло світлофора. Проте сержант поліції Махінько О.Б ОСОБА_2 пояснив, що він розпочинає розгляд адміністративної справи відносно неї, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, на неодноразові пояснення поліцейському ОСОБА_3 про те що вона проїхала перехрестя на зелене світло світлофора, однак він не хотів слухати і наполягав на своїй версії події. Після чого, вона заявила клопотання в письмовій формі поліцейському ОСОБА_3 про надання фото-відео фіксації правопорушення, дане клопотання він задовольнив, але на протязі 30-40 хвилин так нічого не надав і повідомив про те, що переносить розгляд справи на наступний день та вручив письмове повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції на 21.05.2018 року на 09 год. 00 хв.

Прибувши до підрозділу поліції у визначений час, інспектором, з невідомих їй причин знову не було розглянуто адміністративну справу у її присутності та не надано матеріали для можливості ознайомлення з ними. Проте 13.07.2018 року вона отримала листа у якому знаходилася постанова про відкриття виконавчого провадження від 27.06.2018 року відносно неї, і лише з даної постанови їй стало відомо, що відносно неї складено постанову № АР №249515 від 21.05.2018року та стягнуто з неї штраф.

Вказані дії інспектора позивачка вважає протиправними, а винесену ним постанова незаконною, яка була винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції при винесені постанови серії АР № 249515 від 21.05.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та скасувати дану постанову.

Позивачка ОСОБА_1 підтримала заявлений позов та просила її вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання відповідачі не з`явилися, надавши письмовий відзив на позовні вимоги у якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими та безпідставними,а справу розглянути без їх участі.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 травня 2018 року поліцейського роти №1 батальйону №1 ДПП УПП в Дніпропетровській області Махінько О.Б. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 21.05.2018 року.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 17.05.2018 року о 21 годині 43 хвилини, по вул. Донецьке шосе в м. Дніпро, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, на перехресті з вулицею Петрозаводська здійснила рух на жовтий забороняючий сигнал світлофора, чим порушила вимоги п.8.7.3 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно постанови серії АР № 249515 від 21 травня 2018 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі штрафу у розмірі 425,00 грн.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - «Правила дорожнього руху»).

Згідно частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Відповідно до п. 17.1 Правил дорожнього руху України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Заперечуючи щодо заявлених вимог інспектор поліції надав відзив на позовну заяву, в якому посилався на те, що твердження позивачки, які викладені нею у позовній заяві є хибними, а позовні вимоги безпідставними, не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази щодо вчинення позивачем правопорушення, зокрема, будь-які докази фіксування працівниками патрульної поліції (нагрудною камерою, іншим пристроєм) вчинення позивачем адміністративного правопорушення, періоду зупинення працівниками поліції транспортного засобу позивача, періоду складання працівниками поліції постанови про адміністративне правопорушення чи відібрання від правопорушника пояснень. А також такі докази не додані інспектором і при направленні відзиву на позовну заяву.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. ч. 2, 3 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, посилання відповідача на те, що він виніс оскаржувану постанову у відповідності до вимог чинного законодавства, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до вимог ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 122, 222, 245, 251, 254, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 73, 74, 77, 242, 286, 294 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області та поліцейського роти №1 батальйону №1 ДПП УПП в Дніпропетровській області Махінько О.Б. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправними дії поліцейського роти №1 батальйону №1 ДПП УПП в Дніпропетровській області Махінько О.Б. при винесенні постанови серії АР № 249515 від 21 травня 2018 року.

Скасувати постанову поліцейського роти №1 батальйону №1 ДПП УПП в Дніпропетровській області Махінько О.Б серії АР № 249515 від 21 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його винесення.

Суддя О.М. Бойко