Справа № 260/1218/18
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 липня 2019 року

м. Київ

справа №260/1218/18

адміністративне провадження №К/9901/17905/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Блажівської Н.Є., Гусака М.Б.,

розглянув матеріали касаційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Білоцерковеця Юлія Сергійовича на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби (ДФС) у Закарпатській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 адміністративний позов задоволено: скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Закарпатській області № 1-0712 від 01.06.2018 року, згідно з яким позивачці визначено податкове зобов`язання з транспортного податку в сумі 20 833,33 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Закарпатській області задоволено. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 скасовано та прийнято постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Представник позивача подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 залишити в силі.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ця адміністративна справа підпадає під критерій, встановлений пунктом 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення справи незначної складності.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (ПК України) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2018 становив 3723,00 грн (375*3723=1 396 125,00 грн). Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач є власником автомобіля марки «Range Rover Vela», 2017 року випуску, об`єм двигуна 1999 куб. см. Згідно з даними Міністерства економіки та розвитку середньоринкова вартість вказаного автомобіля, який належить позивачу, відповідно до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів становить 1 753 703,33 грн. У зв`язку з цим належний позивачу автомобіль був об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році у розумінні підпункту 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України, а тому визначення грошового зобов`язання зі сплати транспортного податку з фізичних осіб спірним податковим повідомленням-рішенням є правомірним. Відхиляючи довід позивача стосовно того, що місцева рада не приймала рішення про встановлення місцевих податків, зокрема транспортного податку на 2018 рік, суд апеляційної інстанції зазначив, що це не є підставою для визнання податкового повідомлення-рішення протиправним, оскільки відповідно до підпункту 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 ПК України у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об`єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Згідно з пунктом 10.2 статті 10 ПК України місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок на майно ( в частині транспортного податку та плати за землю) (в редакції, до внесення змін Законом України від 28.11.2018 №2628-VІІІ).

За правилами пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Довід, наведений в касаційній скарзі щодо значення цієї адміністративної справи з огляду на те, що вона може сформувати єдину правозастосовчу практику з питань застосування наслідків, передбачених підпунктом 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 ПК України, не переконливий, оскільки буквальне викладення норми цього підпункту не дає підстави для її різного тлумачення чи створює колізію з іншими нормами ПК України.

Враховуючи, що судові рішення прийняті у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини відсутні, ці судові рішення не підлягають касаційному оскарженню, відповідно у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статтею 248, пунктом 5 частини першої, пунктом 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Білоцерковеця Юлія Сергійовича на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

Н.Є. Блажівська

М.Б. Гусак ,

Судді Верховного Суду