Справа № 520/11454/18
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 р. Справа № 520/11454/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Шишлов О.М.

представника відповідача Гаєвська І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2019, суддя Панов М.М., м. Харків, майдан Свободи, 6, 61022, повний текст складено 06.03.19 по справі № 520/11454/18

за позовом Державного підприємства "Харківський завод шампанських вин"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Харківський завод шампанських вин" (далі позивач, ДП "Харківський завод шампанських вин") звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі відповідач, ГУ ДФС Харківській обл.), в якому просило суд скасувати наказ ГУ ДФС Харківській обл. на проведення документальної позапланової перевірки ДП "Харківський завод шампанських вин" від 12.12.2018 №9301; визнати неправомірними дії ГУ ДФС Харківській обл. з проведення перевірки ДП "Харківський завод шампанських вин" на підставі наказу від 12.12.2018 №9301.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 частково задоволено вищезазначені позовні вимоги.

Скасовано наказ ГУ ДФС Харківській обл. на проведення фактичної перевірки ДП "Харківський завод шампанських вин" від 12.12.2018 №9301.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з даним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач, посилаючись на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (далі ПК України) зазначив, що у спірних правовідносинах контролюючий орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2019 залишено без руху апеляційну скаргу у зв`язку з несплатою судового збору.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2019, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито провадження по справі № 520/11454/18.

03 червня 2019 року на адресу суду від позивача по справі надійшов відзив, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. При цьому зазначив про те, що у спірному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення перевірки.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2019 закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Зважаючи на оскарження відповідачем рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в цій частині.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області винесено наказ Про проведення фактичної перевірки Державного підприємства "Харківський завод шампанських вин" () від 12.12.2018 №9301.

Підставою для винесення відповідного наказу та проведення перевірки визначено п.п. 80.2.5. п. 80.2. ст. 80 Податкового кодексу України.

Задовольняючи частковоі адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог в цій частині.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду погоджується, з огляду на наступне.

Основним спірним питанням в межах даної справи є законність підстав прийнятого оскаржуваного наказу про призначення фактичної перевірки підприємства та надання належної йому правової оцінки.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється ПК України.

Відповідно до п.41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Інші державні органи не мають права проводити перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, у тому числі на запит правоохоронних органів (п. 41.4 ст. 41 ПК України).

За приписами п. 61.2 ст. 61 ПК України податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у ст. 41 ПК України, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положеннями п.75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові та позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Згідно абз. 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями ст.80 ПК України.

Відповідно до п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України)

Отже, передумовою призначення фактичної перевірки, з підстав передбачених п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України є наявність або отримання контролюючим органом в установленому законодавством порядку передбаченої даною нормою закону інформації.

З дослідженого під час судового розгляду спірного наказу слідує, що в основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем покладено п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, проте останній не містить посилання на жодну інформацію про порушення позивачем вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв чи тютюнових виробів та цільового використання спирту позивачем, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також щодо того, в рамках яких заходів ГУ ДФС у Харківській обл. встановлено невідповідність діяльності підприємства вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що контролюючим органом не доведено наявність підстав визначених п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України для проведення фактичної перевірки підприємства, відтак оскаржуваний наказ не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України та підлягає скасуванню.

Посилання апелянта на те, що підставою для видання оскаржуваного наказу стало положення підпункту 80.2.5 ст. 80 ПК України, яким законодавчо відокремлено проведення фактичної перевірки в разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв чи тютюнових виробів та цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками та проведення фактичної перевірки, щодо здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального колегія суддів вважає помилковим, оскільки, як слідує із змісту п. 80.2.5 ст. 80 ПК України здійснення функцій, визначених законодавцем в сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів пов`язане з отриманням інформації про порушення вимог законодавства в цій сфері.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року по справі № 520/11454/18 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Любчич
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Постанова складена в повному обсязі 04.07.19.