Справа № 440/625/19
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 р.Справа № 440/625/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 року, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 12.04.19 року по справі № 440/625/19

за позовом ОСОБА_1

до Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича

про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 25.01.2019, винесеної приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем у виконавчому провадженні ВП№56499996.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на прийняття приватним виконавцем спірної постанови не на підставі, не у межах та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, оскільки визначаючи спірною постановою розмір винагороди виконавець безпідставно не врахував того, що підставою для стягнення винагороди приватного виконавця у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення виконавцем дій із забезпечення повного або часткового стягнення з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документів сум, та того, що винагорода обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум. В спірному випадку в межах виконавчого провадження виконавцем не було стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» присуджених сум за виконавчим листом №524/3923/15-ц, виданим Автозаводським судом м. Кременчука Полтавської області 04.10.2016. За таких обставин, відсутні підстави для стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь приватного виконавця Скрипника В.Л. винагороди, а відтак, постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 25.01.2019 ВП№56499996 підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 року позов ОСОБА_1 до приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про стягнення з боржника основної винагороди від 25 січня 2019 року ВП№56499996.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 30.05.2018 приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. на підставі заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 24.05.2018 №114-40/34-3260 (а.с. 40-41) відкрито виконавче провадження №56499996 з примусового виконання виконавчого листа Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.10.2016 №524/3923/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором від 24.07.2007 №014/0043/74/85738 у сумі 25116 доларів США заборгованість за тілом кредиту, 3086,05 доларів США відсотки, 102701,77 грн пеня, 3654,00 грн судові витрати/судовий збір (а.с. 38-39).

При цьому, у пункті 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.05.2018 ВП№56499996 (а.с. 58) приватним виконавцем зазначено про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10 відсотків від суми, що підлягає стягненню, але не більше 2820,25 доларів США та 10431,16 грн.

В цей же день, тобто 30.05.2018, приватним виконавцем складено розрахунок розміру основної винагороди приватного виконавця та направлено сторонам виконавчого провадження (а.с. 61-62).

30.05.2018 в межах виконавчого провадження №56499996 розпочато примусове виконання виконавчого листа Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.10.2016 №524/3923/15-ц шляхом винесення постанов про звернення стягнення на майно боржника та про арешт майна боржника (а.с. 60, 63).

Також, з метою виявлення рухомого та нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, виконавець направив до відповідних реєструючих установ відповідні запити.

05.01.2019 приватний виконавець отримав заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про повернення виконавчого документа (а.с. 112).

24.01.2019 приватний виконавець виніс постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження №56499996 (а.с. 119).

На наступний день, тобто 25.01.2019, приватний виконавець виніс постанову про стягнення з боржника основної винагороди, якою стягнув з боржника у виконавчому провадженні №56499996 ОСОБА_1 основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10% від суми, що підлягає стягненню, але не більше 2820,25 доларів США та 10431,16 грн (а.с. 11-12).

В цей же день приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л., керуючись пунктом 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с. 122).

Не погодившись з постановою про стягнення з боржника основної винагороди від 25.01.2019 ВП№56499996, позивач оскаржила її до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що стягуючи з боржника ОСОБА_1 спірною постановою основну винагороду в розмірі 10% від суми, що підлягає стягненню, але не більше 2820,25 доларів США та 10431,16 грн, при тому, що саму суму боргу за виконавчим документом приватним виконавцем з боржника на користь стягувача стягнуто не було, останній, на переконання суду, діяв не на підставі, не у межах та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, зокрема, Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі врегульовані правовими нормами Закону України "Про виконавче провадження" від 2.06.2016 N 1404-VIII (надалі - Закон N 1404-VIII), а також Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VIII (надалі Закон № 1403-VIII).

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню відповідно до цього Закону підлягають постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

За приписами ч. 1 ст.5 цього Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №1403-VІІІ завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

З матеріалів справи вбачається, що приватний виконавець при поверненні виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись вказаними вище нормами, виніс постанову про стягнення з боржника основної винагороди, якою стягнув з боржника у виконавчому провадженні №56499996 ОСОБА_1 основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10% від суми, що підлягає стягненню, але не більше 2820,25 доларів США та 10431,16 грн (а.с. 11-12).

Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2016 року № 643 «Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця» (далі Порядок № 643).

Відповідно до пункту 19 вказаного Порядку приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону № 1404-VIII основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:

1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;

2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом. Якщо суму стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми.

Згідно частини 7 статті 31 Закону № 1403-VIII приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, колегія суддів зауважує, що оскільки виконавче провадження ВП№56499996 було відкрито, приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович мав право винести постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 25.01.2019 у виконавчому провадженні ВП№56499996.

Крім того, чинним законодавством передбачена обов`язкова вимога до постанови про стягнення з боржника основної винагороди, а саме: вказана постанова повинна містити розрахунок та порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що порядок виконання та розрахунок визначені в оскаржуваній постанові про стягнення з боржника основної винагороди від 25.01.2019.

Колегія суддів зауважує, що Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та Порядоком № 643 визначено, що стягнення з боржника основної винагороди відбувається лише одночасно з стягненням основої суми боргу.

Таким чином, оскільки сума основного боргу приватним виконавцем не стягувалась, внаслідок повернення виконавчого документа стягувачу, отже постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 25.01.2019 не може бути звернута до виконання та не порушує прав позивача.

Таким чином, аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів дійшла висновку, що приватний виконавець Виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович виносячи постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 25.01.2019 у виконавчому провадженні ВП№ 56499996, діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, зробив передчасні висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 року по справі № 440/625/19, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 року по справі № 440/625/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова О.М. Калитка
Повний текст постанови складено 03.07.2019 року