Справа № 240/4599/19
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м. Житомир справа №240/4599/19

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попової О. Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Каштан" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Приватне акціонерне товариство "Каштан" звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 11 січня 2017 року №5 в частині встановлення Приватному акціонерному товариству "Каштан" терміну для усунення порушень вимог пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 року №865 щодо проведення повторної державної експертизи;

- визнати протиправним та скасувати пункт 22 додатку №1 до наказу Державної служби геології та надр України від 11 січня 2017 року №5 в частині зупинення дії спеціального дозволу №2711 від 06 червня 2002 року Буківське родовище північна ділянка (блок №1) до 01 листопада 2017 року та надання терміну 30 календарних днів для усунення порушень;

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 додатку №1 до наказу Державної служби геології та надр України від 14 березня 2017 року №126 в частині відтермінування зупинення дії спеціального дозволу №2711 від 06 червня 2002 року Буківське родовище північна ділянка (блок №1) до 01 листопада 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спірні рішення винесені відповідачем за відсутності правових підстав та із посиланням на норми Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин в редакції, що втратила чинність.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року поновлено позивачу пропущений строк звернення із позовом до суду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та викликом (повідомленням) учасників справи.

14 травня 2019 року до відділу документального забезпечення суду у строк на в порядку, визначеному статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) надійшов відзив на позовну заяву вих. №04-0488 від 11 травня 2019 року, відповідно до змісту якого Державна служба геології та надр України позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні за безпідставністю. В обґрунтування необхідності проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин через кожні п`ять років експлуатації ділянки надр посилається на пункт 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин та лист ДФС України від 03 червня 2016 року №9651/5/99-99-12-02-03-16. Також вказує на пропуск позивачем строку звернення із позовом до суду (а.с. 43-50).

В підготовчому засіданні, призначеному на 16 травня 2019 року о 10:00 судом в порядку статті 243 КАС України без виходу до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу про оголошення перерви у підготовчому засіданні до 06 червня 2019 року о 12:30, що занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 16 травня 2019 року.

28 травня 2019 року до відділу документального забезпечення суду надійшло клопотання представника Державної служби геології та надр України про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с. 61).

В підготовче засідання, призначене на 06 червня 2019 року о 12:30 прибув представник позивача. Правом на подання відповіді на відзив у строк та в порядку, визначеному статтею 163 КАС України, не скористався. Судом в порядку статті 243 КАС України без виходу до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті у порядку письмового провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи, що занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 06 червня 2019 року.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до частини другої статті 193 КАС України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено та не заперечується сторонами, що Приватне акціонерне товариство "Каштан", , як юридична особа зареєстровано 07 грудня 1993 року (дата запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу - 28 вересня 2005 року, номер запису: 1 00025. Види діяльності: код КВЕД 08.11 Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю (основний); код КВЕД 23.70 Різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю; код КВЕД 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; код КВЕД 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами; код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; код КВЕД 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами (а.с. 11-12).

У відповідності до спеціального дозволу на користування надрами від 06 червня 2002 року №2711 (підстава надання: наказ Державної служби геології та надр України від 30 грудня 2015 року №452), ПрАТ "Каштан" надано дозвіл на користування надрами Буківського родовища Північна ділянка (блок №1). Вид користування надрами: видобування. Мета користування надрами: видобування сировини, придатної для виробництва блоків та облицювальних виробів. Строк дії спеціального дозволу: до 06 червня 2020 року (а.с. 9-10).

Пунктом 1 наказу Державної служби геології та надр України "Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень" №5 від 11 січня 2017 року зупинено дію спеціальних дозволів на користування надрами згідно з переліком, наведеним у додатку 1 до цього наказу. У відповідності до пункту 4 зазначеного наказу встановлено терміни для усунення порушень законодавства про надра надрокористувачам, наведеним у додатку 4 до цього наказу (а.с. 13).

Згідно з пунктом 22 Додатку 1 до наказу Державної служби геології та надр України "Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень" №5 від 11 січня 2017 року, ПрАТ "Каштан" зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами за порушення пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин та надано надрокористувачу термін 30 календарних днів для усунення порушень (а.с. 14-15).

Як встановлено зі змісту пункту 1.1 наказу Державної служби геології та надр України №126 від 14 березня 2017 року (а.с. 16) та Додатку 1 до вказаного наказу (а.с. 17), ПрАТ "Каштан" відтерміновано дату зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами до 01 листопада 2017 року.

Не погоджуючись зі спірними рішеннями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

У відповідності до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 13 Основного Закону проголошено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорону надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорону прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян врегульовано Кодексом України про надра від 27 липня 1994 року №132/94-ВР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Кодекс України про надра).

Відповідно до статті 14 Кодексу України про надра, надра надаються у користування для: геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення; видобування корисних копалин; будівництва та експлуатації підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод; створення геологічних територій та об`єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам`ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади та ін.); виконання робіт (здійснення діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції; задоволення інших потреб.

Частиною першою статті 16 Кодексу України про надра передбачено, що спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першою статті 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, що свідчить про те, що юридична особа або фізична особа є надрокористувачем з моменту надання їй спеціального дозволу на користування надрами і до моменту закінчення терміну дії або припинення такого дозволу.

Відповідно до частини четвертої статті 45 Кодексу України про надра, запаси корисних копалин розвіданих родовищ, а також запаси корисних копалин, додатково розвіданих у процесі розробки родовищ, підлягають експертизі та оцінюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін визначено Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №615).

У відповідності до пункту 5 Порядку №615 дозволи надаються на такі види користування надрами: геологічне вивчення родовищ корисних копалин; геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислова розробка родовищ корисних копалин загальнодержавного значення; видобування корисних копалин; геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислова розробка родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ); будівництво та експлуатація підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод; створення геологічних територій та об`єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам`ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади тощо); виконання робіт (здійснення діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції.

Положеннями пункту 22 Порядку №615 закріплено, що дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі: 1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр; 2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників або населення; 3) наявності заборгованості із сплати загальнодержавних податків та зборів; 4) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища. Після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.

Зупинення дії дозволу не звільняє надрокористувача від обов`язку проводити на ділянці надр роботи, пов`язані із запобіганням виникненню аварійної ситуації або усуненням її наслідків. Зупинення дії дозволу не є підставою для переривання строку його дії. Дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії. У разі визнання судом незаконним зупинення дозволу строк дії дозволу вважається таким, що автоматично продовжений на строк незаконного зупинення.

Згідно з пунктом 23 Порядку №615 право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

Порядок і умови проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин визначено Положенням про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 року №865 (в редакції, чинній з 12 січня 2011 року, далі - Положення №865).

Згідно з пунктом 5 Положення №865 залежно від ступеня підготовленості до промислового освоєння запасів корисних копалин державна експертиза може завершуватися: апробацією запасів корисних копалин попередньо розвіданих родовищ, підготовлених до проведення розвідувальних робіт; затвердженням запасів корисних копалин розвіданих родовищ, призначених для проектування й будівництва нових, продовження терміну роботи діючих гірничодобувних і переробних підприємств.

Відповідно до пункту 6 Положення 865 державній експертизі та оцінці підлягають запаси корисних копалин усіх розвіданих родовищ, у тому числі техногенних, а також запаси корисних копалин, що додатково розвідані в процесі розроблення родовищ, та запаси, що залишаються в надрах у разі ліквідації гірничодобувного підприємства.

Пунктом 7 Положення №865 передбачалось, що державна експертиза та оцінка запасів корисних копалин проводиться на підставі звітів, які містять в собі матеріали з геологічного вивчення родовищ корисних копалин, підрахунок їх запасів та техніко-економічне обґрунтування промислового значення (далі - геолого-економічна оцінка). У разі необхідності за рішенням ДКЗ проводиться перевірка достовірності матеріалів геолого-економічної оцінки родовищ корисних копалин безпосередньо на місці геологорозвідувальних робіт.

Так, пунктом 25 Положення №865 (у редакції, чинній до 26 березня 2008 року) було передбачено, що повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться обов`язково у тому разі, коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими ДКЗ, або якщо списані та передбачені до списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством.

Повторна і додаткова експертиза та оцінка запасів корисних копалин проводиться у порядку, передбаченому цим Положенням.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин" від 26 березня 2008 року №264 внесені зміни до пункту 25 Положення №865 та викладено його у наступній редакції: "Повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться через кожні п`ять років експлуатації ділянки надр, а також у разі:

- коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими Державною комісією по запасах корисних копалин або якщо списані та передбачені для списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством;

- коли різниця у розмірі становить понад 20 відсотків порівняно з фактичними техніко-економічними та фінансовими показниками господарської діяльності, пов`язаної з видобуванням корисних копалин, а також коли зміни в технологічних схемах призводять до такої різниці."

У відповідності до пункту 140 Переліку актів Кабінету Міністрів України, що втратили чинність, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1236, визнано такою, що втратила чинність з 12 січня 2011 року Постанову Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року №264 "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин".

При цьому, приписами пункту 25 Положення №865 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення зміни до пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин" від 18 грудня 2017 року №1108) встановлено, що повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться у разі перегляду вимог стандартів щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки, що призводять до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими Державною комісією по запасах корисних копалин або якщо списані та передбачені для списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством.

У Рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20 жовтня 2011 року у справі "Рисовський проти України" суд підкреслив особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (Беєлер проти Італії, Онер`їлдіз проти Туреччини, Megadat.com S.r.l. проти Молдови, Москаль проти Польщі).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" від 20 травня 2010 року, "Тошкуце та інші проти Румунії" від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси ("Онер`їлдіз проти Туреччини" та "Беєлер проти Італії").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії").

Відповідно до судової практики ЄСПЛ (Olsson v. Sweden (no. 1), 24 March 1988, Series A no. 130), запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність. Аналогічний підхід має бути застосований і в разі, коли має місце протиправна бездіяльність органу влади щодо неприйняття відповідного рішення у відносинах, коли обставини свідчать про наявність всіх підстав для його прийняття.

Перевіряючи оскаржувані накази на відповідність частини другої статті 19 Конституції України та вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Як встановлено зі змісту оскаржуваних наказів, зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, відтермінування терміну такого зупинення та встановлення надрокористувачу строку для усунення порушень пов`язане із висновками відповідача про порушення ПрАТ "Каштан" положень пункту 25 Положення №865.

Суд критично ставиться до доводів відповідача та наголошує, що пункт 25 Положення №865 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року №264), як на момент прийняття наказу Державної служби геології та надр України "Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень" №5 від 11 січня 2017 року, так на момент прийняття наказу Державної служби геології та надр України №126 від 14 березня 2017 року, втратив чинність з 12 січня 2011 року у відповідності до пункту 140 Переліку актів Кабінету Міністрів України, що втратили чинність, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1236.

Відповідно до пункту 32 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №870 від 06 вересня 2005 року, визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи його скасування не поновлює дію актів, які визнані ним такими, що втратили чинність, чи які скасовані таким актом. Дія акта Кабінету Міністрів України поновлюється шляхом прийняття відповідного акта або із зазначенням в тексті акта про визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи про його скасування.

Конституційний Суд України у рішенні від 03 жовтня 1997 року № 4-зп зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Крім того, у пункті 2 рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Суд зазначає, що з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 27 жовтня 2010 року №1236 зміни та доповнення до Положення №865 не вносились, попередня редакція пункту 25 Положення не відновлювалась.

Аналогічна позиція також висловлена Міністерством юстиції України "Про пункт 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 року № 865" від 18 вересня 2013 року.

Відновлення чинності пункту 25 Положення №865 мало місце лише у грудні 2017 року з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення зміни до пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин" від 18 грудня 2017 року №1108, якою пункт 25 Положення №865 викладено у новій редакції.

Суд також критично ставиться до посилань відповідача на зміст листа ДФС України від 03 червня 2016 року №9651/5/99-99-12-02-03-16, оскільки зазначений орган не уповноважений надавати будь-які офіційні роз`яснення стосовно чинності актів уряду.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується із доводами позивача про відсутність правових підстав для винесення оскаржуваних наказів, у зв`язку із втратою чинності пункту 25 Положення №865 на час виникнення спірних правовідносин.

Позиція суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 серпня 2018 року у справі №807/1332/17 (адміністративне провадження №К/9901/52529/18), які відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" ЄСПЛ зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Так, у справі "Салах Шейх проти Нідерландів" ЄСПЛ вказав, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 17 липня 2008 року у справі "Каіч та інші проти Хорватії" для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Держава несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема, через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі №815/1048/16 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Враховуючи наявність порушеного права позивача на користування надрами та встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, про визнання протиправним та скасування: наказу Державної служби геології та надр України "Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень" №5 від 11 січня 2017 року в частині в частині встановлення Приватному акціонерному товариству "Каштан" терміну для усунення порушень вимог пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 року №865 щодо проведення повторної державної експертизи; пункту 22 додатку №1 до наказу Державної служби геології та надр України від 11 січня 2017 року №5 в частині зупинення дії спеціального дозволу №2711 від 06 червня 2002 року Буківське родовище північна ділянка (блок №1) до 01 листопада 2017 року та надання терміну 30 календарних днів для усунення порушень; пункту 1 додатку №1 до наказу Державної служби геології та надр України від 14 березня 2017 року №126 в частині відтермінування зупинення дії спеціального дозволу №2711 від 06 червня 2002 року Буківське родовище північна ділянка (блок №1) до 01 листопада 2017 року.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем в порушення частини другої статті 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність оскаржуваних наказів, а тому позовні вимоги ПрАТ "Каштан" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача 5 763,00 грн судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Каштан" (вул. Червоних Партизанів, 31, м. Коростишів, Житомирська область, 12502. РНОКПП/) до Державної служби геології та надр України (вул. Антона Цедіка, 16, Мсп 680, Південна Частина Києва, м. Київ, 03057. РНОКПП/) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України "Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень" від 11 січня 2017 року №5 в частині встановлення Приватному акціонерному товариству "Каштан" терміну для усунення порушень вимог пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 року №865 щодо проведення повторної державної експертизи.

Визнати протиправним та скасувати пункт 22 Додатку 1 до наказу Державної служби геології та надр України "Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень" від 11 січня 2017 року №5в частині зупинення дії спеціального дозволу №2711 від 06 червня 2002 року Буківське родовище північна ділянка (блок №1) до 01 листопада 2017 року та надання терміну 30 календарних днів для усунення порушень.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 Додатку 1 до наказу Державної служби геології та надр України "Про внесення змін до наказів Держгеонадр від 11.01.2017 №5, від 01.02.2017 №50" від 14 березня 2017 року №126 в частині відтермінування зупинення дії спеціального дозволу №2711 від 06 червня 2002 року Буківське родовище північна ділянка (блок №1) до 01 листопада 2017 року.

Стягнути з Державної служби геології та надр України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства "Каштан" 5 763,00 грн (п`ять тисяч сімсот шістдесят три гривні) судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 02 липня 2019 року.

Суддя О.Г. Попова