Справа № 200/10083/19
Суддя: Лукінова К. С.
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/200/678/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Лукінової К.С.

при секретарі Богачової В.Р.

за участю представника позивача: Булаха Євгена Юрійовича

відповідача: Кондратюка Юрія ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2019 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги мотивує тим, що в Обґрунтованому зверненні від 21.06.2019 року № 4/4-1112, на виконання вимог телеграми Національної поліції України від 21.12.2018 № 2475, щодо примусового повернення (примусового видворення) іноземців, які будуть звільнятися з установ виконання покарань Дніпропетровської області, Управління боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області повідомило ГУДМС України в Дніпропетровській області, що згідно отриманої інформації від Південно-Східного міжрегіонального управління з питань кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, відносно іноземних громадян, які відбувають покарання, встановлено, що 05.07.2019 з Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» звільняється гр. РФ, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 12.11.2015 Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг, за ч. 2 ст. 186 КК України, на 4 роки позбавлення волі.

Далі в обґрунтованому зверненні від 21.06.2019 року № 4/4-1112, зазначається, що враховуючи суспільно небезпечні діяння гр. РФ ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та можливість продовження скоєння останнім кримінальних правопорушень на території України, на підставі ст.ст. 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Управління боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області вважає за необхідне після звільнення вищезазначеного громадянина Російської Федерації з місць позбавлення волі, прийняти до даного іноземця рішення згідно вимог чинного законодавства України.

Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області було проведено перевірку в межах компетенції щодо наявності чи відсутності підстав для перебування громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України, та встановлено наступне.

В ході перевірки проведеної ГУДМС України в Дніпропетровській області в межах компетенції відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що відносно останнього, за порушення ним правил перебування іноземних громадян в Україні, 21.07.2014 року на підставі положень статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Управлінням Державної міграційної служби України в Житомирській області прийнято рішення від 21.07.2014 року про примусове повернення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого даного громадянина Російської Федерації було зобов`язано покинути територію України у термін до 31.07.2014 року.

Громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під особистий підпис останнього, було ознайомлено з прийнятим відносно нього рішенням про примусове повернення з України від 21.07.2014 року та можливими наслідками невиконання даного рішення.

Однак, громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухилився від виконання прийнятого відносно нього УДМС України в Житомирській області рішення про примусове повернення з України від 21.07.2014 року, та не залишив територію України.

Разом з цим, відповідно до інформації із офіційного веб-порталу «Судова влада України», вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року у справі № 214/7997/15-к, ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України. ОСОБА_2 було призначено покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді чотирьох (4) років позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі закритого типу. Строк покарання ОСОБА_2 з зарахуванням строку тримання під вартою обчислювався з 25 вересня 2015 року.

Виходячи зі змісту Обґрунтованого звернення Управління боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 21.06.2019 року №4/4-1112, громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільняється з Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122», 05.07.2019 року.

Разом з цим, звертають увагу суду на те, що у громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні підстави для перебування на території України, виключний перелік яких визначений ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Також, наголошують, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконав прийнятого відносно нього рішення УДМС України в Житомирській області про примусове повернення з України від 21.07.2014 року, та не залишив територію України.

Зауважують, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мав достатньо часу для виконання прийнятого відносно нього рішення УДМС України в Житомирській області про примусове повернення з України від 21.07.2014 року та залишення території України, до моменту скоєння даним громадянином Російської Федерації злочину на території України, та притягнення вищезазначеного громадянина Російської Федерації до відповідальності за скоєний ним злочин, який, як вбачається зі змісту вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року у справі №214/7997/15-к, було вчинено ОСОБА_2 23 вересня 2015 року.

Враховуючи те, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до теперішнього часу не виконав без поважних причин рішення про примусове повернення, прийняте відносно нього Управлінням Державної міграційної служби України в Житомирській області, що є підставою для звернення з позовом про примусове видворення з України іноземця передбаченою положеннями ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та абзацом другим п. 7 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22.01.2018 року № 38/77) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звертається до суду з даної позовною заявою.

Просили примусово видворити за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та вирішити питання щодо негайного виконання рішення про примусове видворення громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2019 року відкрите провадження у справі та судовий розгляд призначений на 05.07.2019 року.

В судовому засіданні представник позивача Булах Є.Ю. підтримав позов та викладені у ньому обставини, просив задовольнити позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, додатково просив суд надати йому час, щоб зібратися. Визнає, що порушив терміни виконання рішення про примусове повернення і не має законних підстав перебувати на території України.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За правилами частини сьомої статті 5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни України.

Згідно з ч. 4 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусового видворення за межі території України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Судом встановлено наступне.

Громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт НОМЕР_1 ), перебував на території України.

В Обґрунтованому зверненні від 21.06.2019 року № 4/4-1112, на виконання вимог телеграми Національної поліції України від 21.12.2018 № 2475, щодо примусового повернення (примусового видворення) іноземців, які будуть звільнятися з установ виконання покарань Дніпропетровської області, Управління боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області повідомило ГУДМС України в Дніпропетровській області, що згідно отриманої інформації від Південно-Східного міжрегіонального управління з питань кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, відносно іноземних громадян, які відбувають покарання, встановлено, що 05.07.2019 з Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» звільняється гр. РФ, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 12.11.2015 Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг, за ч. 2 ст. 186 КК України, на 4 роки позбавлення волі. Далі в Обґрунтованому зверненні від 21.06.2019 року № 4/4-1112, зазначається, що враховуючи суспільно небезпечні діяння гр. РФ ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та можливість продовження скоєння останнім кримінальних правопорушень на території України, на підставі ст.ст. 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Управління боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області вважає за необхідне після звільнення вищезазначеного громадянина Російської Федерації з місць позбавлення волі, прийняти до даного іноземця рішення згідно вимог чинного законодавства України.

Відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що за порушення ним правил перебування іноземних громадян в Україні, 21.07.2014 року на підставі положень статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Управлінням Державної міграційної служби України в Житомирській області прийнято рішення від 21.07.2014 року про примусове повернення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого даного громадянина Російської Федерації було зобов`язано покинути територію України у термін до 31.07.2014 року.

Громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під особистий підпис було ознайомлено з прийнятим відносно нього рішенням про примусове повернення з України від 21.07.2014 року та можливими наслідками невиконання даного рішення.

Однак, громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухилився від виконання прийнятого відносно нього УДМС України в Житомирській області рішення про примусове повернення з України від 21.07.2014 року, та не залишив територію України.

Таким чином у громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні підстави для перебування на території України, виключний перелік яких визначений ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». При цьому громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконав прийнятого відносно нього рішення УДМС України в Житомирській області про примусове повернення з України від 21.07.2014 року, та не залишив територію України.

Згідно матеріалів справи видно, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мав достатньо часу для виконання прийнятого відносно нього рішення УДМС України в Житомирській області про примусове повернення з України від 21.07.2014 року та залишення території України, до моменту скоєння даним громадянином Російської Федерації злочину на території України, та притягнення вищезазначеного громадянина Російської Федерації до відповідальності за скоєний ним злочин, який, як вбачається зі змісту вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2015 року у справі №214/7997/15-к, було вчинено ОСОБА_2 23 вересня 2015 року.

При цьому відповідач, із клопотанням щодо продовження терміну перебування на території України, чи із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, до ГУДМС України в Дніпропетровській області не звертався, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував.

Враховуючи те, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до теперішнього часу не виконав без поважних причин рішення про примусове повернення, прийняте відносно нього Управлінням Державної міграційної служби України в Житомирській області і не оскаржив його у встановленому законом порядку, то є всі підстави для задоволення позовних вимог та для примусового видворення з України іноземця передбаченою положеннями ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та абзацом другим п. 7 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22.01.2018 року № 38/77) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119.

Частиною 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р. передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно ч. 5 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року передбачено, що за порушення іноземцями та особами без громадянства встановленого порядку перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, або проживання за недійсними документами, недотримання встановленого порядку реєстрації або пересування і вибору місця проживання, працевлаштування, ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування, а також за недотримання Правил транзитного проїзду через територію України до них застосовуються заходи відповідно до законодавства України.

Відповідно до статей 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року) та ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 року) ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Статтею 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, коли здійснюється законний арешт або затримання з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Відповідно до ч. 8 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

У матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до відповідних державних органів із заявами про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Крім того, відсутні докази, які би свідчили, що відповідач залишав країну свого національного походження у зв`язку з побоюванням стати жертвою переслідувань в розумінні ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно до ч. 1 ст. 288 КАС України, позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 19 ст. 289 КАС України за подачу позовних заяв, передбачених даною статтею, судовий збір не справляється, а отже підстав для розподілу витрат пов`язаних з розглядом справи не має, оскільки вони сторонами не були понесені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 9, 72-77, 90, 229, 241, 246, 288 КАС України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана у десятиденний строк з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Суддя К.С. Лукінова