Справа № 620/947/19
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/947/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року, суддя Бородавкіна С.В., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чернігівської митниці ДФС, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 18.02.2019 року №116-о про звільнення з посади старшого державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Щорс» Чернігівської митниці ДФС відповідно до ст. 43, п. 6 ч. 1 ст. 83, п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» та п. 4 ст. 40 КЗпПУ;

- поновити на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Щорс» Чернігівської митниці ДФС;

- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням з посади, за період з дня незаконного звільнення (20.02.2019 року) по день поновлення на роботі (винесення судового рішення);

- зобов`язати відповідача, у зв`язку з реорганізацією у 2016 році митного поста «Щорс» у митний пост «Сновськ», привести з 20.12.2018 року його посаду у відповідність до проведеної реорганізації, а саме: старший державний інспектор відділу митного оформлення №2 митного поста «Сновськ» Чернігівської митниці ДФС, встановити йому передбачений законом посадовий оклад та здійснити з 20.12.2018 року перерахунок його заробітної плати, виходячи з різниці між встановленим посадовим окладом та окладом 2015 року, з якого відповідач проводив йому виплату заробітної плати.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебував на державній службі у Чернігівській митниці ДФС на різних посадах.

До звільнення позивач працював на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста « Щорс » (а.с. 16-17).

Наказом Чернігівської митниці ДФС від 05.05.2015 року №280-о ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади», 7-2 частини першої статті 36 КЗпП України.

Не погоджуючись із вказаним звільненням ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року у справі №825/1616/15-а наказ Чернігівської митниці ДФС від 05.05.2015 року №280-о визнано протиправним та поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Щорс» (а.с. 20).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року у справі №825/1616/15-а в частині поновлення позивача на займаній посаді, залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року (а.с. 21-24).

Наказом Чернігівської митниці ДФС від 19 грудня 2018 року №812-о, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року №825/1616/15-а, ОСОБА_1 поновлено на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Щорс» з 05.05.2015 року. Згідно наказу, до обов`язків позивач приступає з 20.12.2018 року (а.с. 19).

20.12.2018 року ОСОБА_1 вручено попередження про наступне вивільнення, у зв`язку з тим, що з 16.07.2018 року посада старшого державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Сновськ» (який змінив назву з митного поста «Щорс» на «Сновськ») Чернігівської митниці ДФС скорочена (а.с. 18).

Наказом Чернігівської митниці ДФС від 18.02.2019 року №116-а позивача звільнено із займаної посади відповідно до ст. 43, п. 6 ч. 1 ст. 83, п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» та п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку зі скороченням штату працівників (а.с. 15).

Не погоджуючись із вказаним наказо про звільнення, вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до приписів ч.1 ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Крім того, частиною 2 статті 42 КЗпП України передбачено перелік переваг в залишенні на роботі при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації між працівниками, які надаються: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Згідно ст. 49-2 названого Кодексу (у вказаній вище редакції) про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Колегія суддів зазначає, що суди, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями.

Аналізуючи вищенаведені приписи, вбачається, що законодавством України врегульовано перелік підстав та порядок звільнення з посад.

Правовий статус посадових осіб Державної фіскальної служби України, їх права та обов`язки, порядок і умови проходження служби в митних органах України визначені, зокрема Законом України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу України» (далі - Закон №889-VIII).

Згідно з приписами частин 2 та 3 статті 5 Закону №889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Статтею 43 Закону №889-VIII визначено, що підставами для зміни істотних умов державної служби є: 1) ліквідація або реорганізація державного органу; 2) зменшення фонду оплати праці державного органу; 3) скорочення чисельності або штату працівників у зв`язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 83 вказаного Закону, державна служба припиняється, зокрема, у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону).

Пунктом 1 частини першої статті 87 Закону №889-VІІІ визначено, що підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

Відповідно до частини третьої статті 87 Закону №889-VІІІ процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю.

Підстави припинення трудового договору передбачені статтею 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), відповідно до частини 4 якої у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно із частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Таким чином, з нормативного тлумачення пункту 1 частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП України вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто вживає заходи до переведення працівника за його згодою на іншу роботу.

Аналогічної правової позиції висловлена Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2018 року у справі №815/3299/17 (адміністративне провадження №К/9901/1103/17), від 22.03.2019 року у справі №821/982/16.

Як убачається із матеріалів справи, наказом Чернігівської митниці ДФС від 16.07.2018 року №393 внесено зміни №3 до організаційної структури Чернігівської митниці ДФС на 2018 рік, введені в дію вказаним наказом та наказом Чернігівської митниці ДФС від 16.07.2018 року №394 (а.с. 51-53, 54-56).

У зв`язку із наведеним, замість посади старшого державного інспектора було введено посаду головного державного інспектора, що підтверджується переліками змін до організаційної структури та штатного розпису (а.с. 57-102).

Згідно організаційної структури та штатного розпису Чернігівської митниці ДФС на 2016 рік у відділі митного оформлення №2, при загальній кількості штату 8 осіб, були наявні 2 посади старшого державного інспектора.

Після змін №1 до організаційної структури та №1 до штатного розпису, зі штату відділу митного оформлення №2 було виведено 1 штатну одиницю старшого державного інспектора (загальна чисельність - 7).

Після змін №6 до організаційної структури та №10 до штатного розпису зі штату відділу митного оформлення №2 було виведено 2 штатні одиниці головного державного інспектора (загальна чисельність - 5).

Відповідно до організаційної структури та штатного розпису Чернігівської митниці ДФС на 2017 рік у відділі митного оформлення №2 була наявна 1 посада старшого державного інспектора та 3 посади головних державних інспекторів.

Після змін №5 до організаційної структури та №6 до штатного розпису зі штату відділу митного оформлення №2 було введено 3 штатні одиниці головного державного інспектора (загальна чисельність - 8).

Згідно організаційної структури та штатного розпису Чернігівської митниці ДФС на 2018 рік у відділі митного оформлення №2 була наявна 1 посада старшого державного інспектора та 6 посад головних державних інспекторів (загальна чисельність - 8).

Після внесення змін №1 до організаційної структури та №1 до штатного розпису зі штату відділу митного оформлення №2 було виведено 2 штатні одиниці головних державних інспекторів (загальна чисельність - 6).

Відповідно до переліку змін №2 до організаційної структури Чернігівської митниці ДФС на 2018 рік, затверджених 02.04.2018 року, до структури митного посту «Сновськ» було внесено зміни, відповідно до яких замість трьох відділів митного оформлення було створено два відділи. При цьому, чисельність відділу митного оформлення №2 залишилась незмінною: 1 посада старшого державного інспектора та 4 посади головних державних інспекторів (загальна чисельність - 6).

Таким чином, з наведеного вбачається, що у 2018 році у Чернігівській митниці ДФС відбулись зміни в організації виробництва і праці та, у тому числі, з 16.07.2018 року скорочено посаду старшого державного інспектору відділу митного оформлення №2 митного поста «Сновськ» («Щорс»).

На виконання вимог чинного законодавства, ОСОБА_1 під час доведення до відома 20.12.2018 року попередження про наступне вивільнення, було запропоновано рівнозначну посаду згідно кваліфікації позивача - старшого державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного посту «Нові Яриловичі». Однак, як вбачається із аркуша попередження та не заперечувалось позивачем у судовому засіданні, від запропонованої посади він відмовився. (а.с. 18).

Відповідно до довідки від 02.05.2019 року №117/25-70-04, у Чернігівській митниці ДФС вакантною є лише одна посада рівнозначна посаді позивача - старший державний інспектор відділу митного оформлення №2 митного посту «Нові Яриловичі», решта посад (4 - головний державний інспектор, 2 - державний інспектор та 1 - завідувач сектору) не відповідають його кваліфікації (а.с. 103).

Таким чином, відсутні правові підстави для визнання протиправним та скасування наказу Чернігівської митниці ДФС від 18.02.2019 року №116-о про звільнення з посади старшого державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Щорс» Чернігівської митниці ДФС.

Щодо доводів позивача про те, що відповідач фактично не здійснював реорганізації, а лише змінив назву митного поста, колегія суддів вважає їх безпідставними.

Як зазначено судом вище, до організаційної структури та до штатного розпису відповідачем були внесені зміни, виведені штатні одиниці.

Тобто мали місце зміни в організації виробництва та праці.

Спростування зазначеної обставини позивач до суду не надав.

Крім того, судовоа колегія зазначає, що позивач був поновлений на роботі за рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Щорс».

Відповідачем рішення суду було виконано, ОСОБА_1 поновлено саме на зазначену посаду митного поста «Щорс». Підстав для поновлення на посаді митного поста «Сновськ», як на те послався позивач в ході апеляційного розгляду справи, не має, а тому доводи в цій частині є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що Чернігівською митницею ДФС під час звільнення позивача дотримано норми чинного законодавства, зокрема КЗпП України та Закон України «Про державну службу».

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Степанюк А.Г.

Повний текст виготовлено: 02 липня 2019 року.