Справа № 753/8851/19
Суддя: Коренюк А. М.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8851/19
провадження № 2-а/753/335/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2019 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Козін В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Лук`янова Віталія Вікторовича про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 16 листопада 2018 року, суд -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 16 листопада 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КпАП України, посилаючись на те, що вказана постанова винесена з порушенням вимог КпАП України, Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух» та вважає її неправомірною, оскільки 16 листопада 2018 року о 10 год. 15 хв., керуючи автомобілем «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_1 , на проспекті Повітрофлотському в м. Києві вимогу п. 17.1 Правил дорожнього руху не порушував, зазначений факт порушення ним зазначених Правил не визнає. Вважає дії працівника поліціїщодо винесення відносно нього постанови в справі про адміністративне правопорушення неправомірними.

Оскільки позивачем надані належні докази про поважність причин пропуску звернення до суду з даним позовом, а саме отримання ним оскаржуваної постанови лише 23 квітня 2019 року, що підтверджується датою на роздрукованому екземплярі постанови - «23 квітня 2019 року» (а.с.6), суд вважає за необхідне його поновити на підставі ч.1 ст. 121 КАС України.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч.1 ст. 121 КАС України).

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Кодекс адмінстративного судочинства України викладений в новій редакції.

В судовому засідання позивач позовні вимоги підримав з тих же підстав та просив їх задовольнити.

В судове засідання відповідач не з"явився, про дату, час та місце якого були належним чином повідомлений у відповідності до вимог КАС України.

За таких обставин, з уразуванням положення ч.1 ст. 205 КАС України, й, враховуючи особливості розгляду даної категорії справ, у відповідності до ст. 286 КАС України суд визнав за можливе розглянути справу за їх відсутності на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та за погодженням позивача.

Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст. 286 КАС України).

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 205 КАС України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ ( Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п.2 ч.1 ст. 5 КАС України).

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст. 9 КАС України).

Судом встановлено, що відповідно до постанови в справі про адміністративне правопорушення від 16 листопада 2018 року, винесеної інспектором Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Лук`яновим В.В.про те, що ОСОБА_1 16 листопада 2018 року о 10 год. 15 хв., керуючи автомобілем «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_1 , на проспекті Повітрофлотському в м. Києві, вчинено порушення п. 17.1 ПДР України - порушення дій на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, не зазначивши в чому суть порушення, наслідком чого стало притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення у розмірі 510 грн. 00 коп. (а.с.6).

П. 17.1 ПДР України передбачено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 (див. додаток 1), ( 306а-2001-п ) забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до ч.1 ст.222 КпАП України до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 цього Кодексу.

Суд, надавши правову оцінку змісту обґрунтування складу адміністративного правопорушення, викладеного в оскаржуваній постанові, з урахуванням вимог ст. 256 КпАП України, вважає, що посадовою особою - відповідачем не зазначений склад правопорушення - суть адміністративного правопорушення - які саме дії позивача призвели до порушення п. 17.1 Правил дорожнього руху, співвідношення інкримінованого правопорушення до умов, передбачених п. 17.1 ПДР України, які є відсудніми згідно змісту оскаржуваної постанови.

Суть адміністративного правопорушення - є основною складовою правопорушення, за відсутності якого особа до адміністративної відповідальності притягнутою бути не може.

Особа, щодо якої складений протокол/постанова про адміністративне правопорушення, має знати в чому вона звинувачується.

Безпідставно особа не може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на зміст оскаржуваної постанови, суд вважає дії інспектора Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Лук`янова В.В.щодо винесення постави в справі про адміністративне правопорушення від 16 листопада 2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КпАП України протиправними.

За таких підстав позов підлягає задоволенню, а рішення суб`єкта владних - визнанню протиправнимзі скасуванням оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 122 КпАП України

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємоз`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про безпідставність та незаконність постановлення відповідачем рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КпАП України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 19, 20, 21, 22, 42, 44, 45, 46, 47, 72-76, 77, 79, 192, 193, 194, 241, 242, 243, 245, 246, 250, 251, 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 255, ч.ч. 4, 5 ст. 258, ч.3 ст.122 КпАП України, ст. 289 КпАП України, п. 17.1 ПДР України, суд -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду за його позовом до інспектора Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Лук`янова Віталія Вікторовича про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 16 листопада 2018 року.

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Лук`янова Віталія Вікторовича про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 16 листопада 2018 року, - задовольнити, а рішення суб`єкта владних повноважень - визнати протиправним.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії НК № 690900 від 16 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КпАП України, - скасувати.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися через два дні з дня проголошення її вступної та резолютивної частини в канцелярії суду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення (ч.4 ст. 286 КАС України).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ст.297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

СУДДЯ: