Справа № 640/10090/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

02 липня 2019 року м. Київ № 640/10090/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежко В.П., розглянувши у судовому засіданні заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Головного управління ДФС у Київській області до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління ДФС у Київській області (далі - позивач) з позовом до Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить скасувати постанову про накладення штрафу від 22.05.2019 ВП №58993326.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Одночасно представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій просить зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у м. Києві зупинити виконавчі дії у зв`язку з наявністю фактичних обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій. В обґрунтування клопотання представник позивача зазначив, що враховуючи істотні ускладнення під час виконання рішення суду та ігнорування відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві вчинених дій та заходів з боку Головного управління ДФС у Київській області, відсутність зупинення виконавчого провадження, призводить до порушення прав та ускладнює повне виконання позивачем рішення суду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Види забезпечення позову встановлені статтею 151 КАС України, відповідно до яких позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частина друга цієї статті передбачає, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, суд звертає увагу, що у даному випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення. Крім того, встановлення ознак протиправності оскаржуваного рішення є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, враховуючи предмет позову, що є неприпустимим на даній стадії судового процесу.

Суд зазначає, що позивачем не наведено та не надано жодних доказів в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову.

Разом з тим, представник позивача просить забезпечити позов шляхом зупинення виконавчих дій в межах вказаного виконавчого провадження, тобто фактично зупинити виконавче провадження.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Тобто, з наведеного вбачається, що при застосуванні Закону України «Про виконавче провадження» або заходів забезпечення позову, наступають такі ж правові наслідки, які перешкоджають подальшому вчиненню дій по виконавчому провадженню.

Водночас, необхідно враховувати, що, незважаючи на подібність положень, за своєю правовою природою, зупинення виконавчого провадження та вжиття видів забезпечення позову різні, оскільки при застосуванні Закону України «Про виконавче провадження» проходить тимчасове зупинення виключно сфери дії примусового виконання боржником рішення, а при застосуванні процесуального кодексу, - тимчасово втрачається правова сила того рішення, що було зупинено.

За приписами Закону України «Про виконавче провадження», процедура зупинення виконавчого провадження - це повноваження державного виконавця, яке може бути оскаржене до суду, в іншому випадку - це повноваження суду, яке може бути оскаржене в апеляційному порядку. При цьому, суд не може зупинити виконавче провадження, оскільки це виключне повноваження державного виконавця.

Більш того, у заяві про забезпечення позову представником позивача зазначено, що 18.06.2019 до Головного управління ДФС у Київській області надійшла заява про виконання постанови 12.06.2019 №ВП №58993326 (вх. від 18.06.2019 №20961/9) разом з постановою державного виконавця від 12.06.2019 ВП №58993326 про накладення на Головне управління ДФС у Київській області штрафу в подвійному розмірі 10 200 грн. на підставі ч.2 п.75 Закону України «Про виконавче провадження» за повторне невиконання рішення; постановою від 12.06.2019 ВП №58993326 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 250 грн., постановою від 13.06.2019 ВП №58993326 (вх. від 18.06.2019 №20959/9) про закінчення виконавчого провадження та звернення державним виконавцем до Солом`янського управління поліції ГУ Нацполіції України у м. Києві повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, виконавче провадження №58993326, в межах якого прийнято оскаржувану постанову про накладення штрафу, уже закінчене.

При цьому, відповідно до пункту 5 частини третьої статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Так, зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач просить зупинити усі виконавчі дії у зв`язку з наявністю фактичних обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, які випливають з рішень, які не є предметом оскарження в даній адміністративній справі.

Крім того, у прохальній частині заяви про забезпечення позову відсутній реєстраційний номер виконавчого провадження, в межах якого позивач просить зупинити усі виконавчі дії.

Враховуючи викладене та виходячи із змісту заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Головного управління ДФС у Київській області про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст.256 КАС України. Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України у порядку та строки, встановлені статтями 293-297 КАС України.

Суддя В.П. Шулежко