Справа № 440/1113/19
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м.ПолтаваСправа № 440/1113/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Сендецької В.О.,

представника позивача Рекотової Т.А.,

представника відповідача Озацької О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть - АЗС - Україна" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Татнєфть - АЗС - Україна" (далі по тексту - ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" / позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі по тексту - Офіс великих платників податків ДФС / відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24 жовтня 2018 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В обгрунтування позовної заяви ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" вказувало на протиправність оскаржуваного рішення, оскільки платником податку у повному обсязі виконано зобов`язання перед бюджетом, податкові зобов`язання у сумі ПДВ 21 130 396,58 грн., визначені у податкових накладних за операціями з неплатниками ПДВ у січні-травні 2017 року, включене до декларації з ПДВ за січень-травень 2017 року та сплачене у повному обсязі, ніхто із контрагентів позивача не зазнав шкоди через відсутність реєстрації податкових накладних. Позивач наполягав на тому, що формулювання пункту 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України є некоректним, оскільки в операціях, які не оподатковуються ПДВ або оподатковуються за нульовою ставкою, відсутня база для нарахування штрафів в принципі. Стверджував, що контролюючим органом камеральна перевірка за спірний період проведена повторно, що не передбачено чинним законодавством. Крім того, оскаржуваним рішенням порушуються права позивача, зокрема, право власності, через непропорційність штрафу, відсутність справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та захисту основоположних прав особи.

15 квітня 2019 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшли пояснення у яких позивач зазначив, що у період січень-травень 2017 року, у зв`язку із суперечністю та множинністю трактування норми Податкового кодексу України, платник податку на підставі пункту 56.21 Податкового кодексу України трактував норму пункту 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України на свою користь. Зазначив, що спірні податкові накладні було виписано виключно на неплатників податку - фізичних осіб, яким згідно чинного законодавства податкова накладна не видається, однак правовими підставами позову є факт суперечності та множинності трактування норми Податкового кодексу України (т.1 а.с. 47-48).

17 квітня 2019 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшло клопотання Офісу великих платників податків ДФС України про проведення судових засідань в режимі відеоконференції (т.1 а.с. 142).

За результатами розгляду вищевказаного клопотання судом ухвалено провести розгляд справи №440/1113/19 в режимі відеоконференції (т.1 а.с. 145).

22 квітня 2019 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив Офісу великих платників податків ДФС у якому відповідач проти задоволення позову заперечував. Наполягав на тому, що податкові накладні виписані ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" у період січень-травень 2017 року не відповідають сукупності критеріїв, які в силу положень пункту 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України дають підстави для звільнення від відповідальності за відсутності реєстрації. Так, перевіркою встановлено відсутність реєстрації податкових накладних в ЄРПН, що складе при здійсненні реалізації палива покупцям, не платникам ПДВ, та оподатковуються за основною ставкою податку - 20%. Тобто, виходячи з положень норми пункту 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України, лише сукупність таких умов, як складання податкової накладної, що не надається отримувачу, і складеної за наслідками операції, звільненої від оподаткування або оподаткованої за нульовою ставкою, є підставою для звільнення від сплати штрафу. Отже діючим законодавством не передбачено умов щодо звільнення від відповідальності платників податків при встановлені факту відсутності реєстрації податкових накладних в ЄРПН, що складені при здійсненні реалізації продукції покупцям, не платникам ПДВ. Пояснив, що камеральними перевірками, за результатами яких складено Акти від 13 листопада 2017 року №1279/28-10-50-14/38194448 та №516/28-10-50-14/38194448 від 02 жовтня 2018 року були різні предмети та за різні звітні періоди. Так, камеральною перевіркою за результатами якої складено Акт від 13 листопада 2017 року №1279/28-10-50-14/38194448, встановлено порушення в частині несвоєчасності реєстрації податкових накладних за період їх виписки січень та березень 2017 року та притягнуто платника податків до відповідальності згідно пункту 120-1.1 статті 120 Податкового кодексу України. При цьому, камеральною перевіркою за результатами якої складено Акт №516/28-10-50-14/38194448 від 02 жовтня 2018 року встановлено порушення в частині відсутності реєстрації податкових накладних за період з січня по травень 2017 року та притягнуто платника податків до відповідальності згідно пункту 120-2.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (т.1 а.с. 148-152).

25 квітня 2019 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла відповідь ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" на відзив, у якій позивач наполягав на правомірності своїх вимог. Зазначив, що у відзиві на позов відповідачем підтверджено не визначеність і невпевненість ДФС України у тлумаченні та застосуванні норми законодавства, передбаченої статтею 120-1 Податкового кодексу України щодо штрафних санкцій, які не застосовуються до платника податків. У зв`язку із цим ДФС звернулася до Міністерства фінансів України щодо погодження своєї позиції або висловлення позиції МФУ з порушеного питання. Міністерство висловило свою позицію 14 квітня 2017 року. До цього часу, платники податків перебували у невизначеному становищі при неоднозначному тлумаченні прав та обов`язків платників податків (т.1 а.с. 221-222).

08 травня 2019 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшли заперечення Офісу великих платників податків ДФС на відповідь на відзив у яких відповідач зазначив, що Міністерство фінансів України своїм листом від 14 квітня 2017 року №11310-09-10/10306 (також в період виписки податкових накладних (січень-травень 2017 року)) підтримало позицію ДФС, зазначивши, що у разі порушення платником податку граничного строку реєстрації або відсутності реєстрації в ЄРПН податкових накладних, складених при визначенні податкових зобов`язань з податку на додану вартість відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України до такого платника податку застосовуються штрафні санкції визначені відповідно до статті 120-1 цього Кодексу, крім податкових накладних складених відповідно до підпункту "б" пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України. Пояснив, що норми Податкового кодексу України, як і жоден нормативно-правовий акт, не містять положень, які б звільняли платника податку від обов`язку реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних чи від відповідальності за не вчинення таких дій. Норми пункту 120-1.2 статті 120 Податкового кодексу України не містять в собі наявність та перелік обставин, які пом`якшують відповідальність платників податків при вчиненні зазначеного податкового правопорушення (т.1 а.с. 237-238).

14 травня 2019 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшли пояснення ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" у яких позивач зазначив, що нарахування податкових зобов`язань за операціями з постачання товарів кінцевому споживачу відображалося в бухгалтерському обліку шляхом проведення : Дебет рахунку 7091 "Дохід від продажу у роздріб"; Кредит рахунку 6434 "Податкові зобов`язання (роздріб)". Нарахування податкових зобов`язань у податкових деклараціях з ПДВ відображалось у бухгалтерському обліку шляхом проведення : Дебет рахунку 6434 "Податкові зобов`язання (роздріб)"; Кредит рахунку 6412 "Розрахунки податку на додану вартість" (т.1 а.с. 240-242).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т.1 а.с. 266-267).

24 червня 2019 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення Офісу великих платників податків ДФС в яких відповідач вказував на правомірність висновків Акта перевірки, та зазначив, що застосування норм статті 120-1 Податкового кодексу України викладені в постановах Верховного Суду, у яких зроблено висновок, щодо правомірності притягнення платників податків до відповідальності за невиконання обов`язку щодо своєчасної реєстрації податкових накладних, виписаних в березні, квітні, травні 2017 року та в цілому в 2017 році, тобто за спірний період виписки податкових накладних ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" (т.2 а.с. 14-15).

25 червня 2019 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" у яких останнє зазначило, що проведення повторної камеральної перевірки Податковим кодексом України не передбаченою. Крім того, на даний час ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" перебуває у скрутному фінансовому становищі (т.2 а.с. 28-29).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Татнєфть - АЗС - Україна" () зареєстровано як юридична особа 18 квітня 2012 року, номер запису 1 010649 (т.1 а.с. 41-43).

Позивач перебуває на обліку в Офісі великих платників податків ДФС, що не заперечується сторонами.

02 жовтня 2018 року, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, абзацу 2 пункту 76.3 статті 76, пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), головним державним ревізором-інспектором Полтавського відділу податкового супроводження підприємств Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС Новоселецькою Людмилою Іванівною проведено камеральну перевірку, предметом якої є дотримання вимог Податкового кодексу України щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" за період січень-травень 2017 року.

За результатами перевірки 02 жовтня 2018 року інспектором складено Акт №516/28-10-50-14/38194448 "Про результати камеральної перевірки предметом якої є дотримання вимог Податкового кодексу України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" за період січень-травень 2017 року (т.1 а.с. 14-17).

Згідно висновків Акта №516/28-10-50-14/38194448 встановлено факт відсутності реєстрації податкових накладних (умовний ІПН 00) за період січень-травень 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" на загальну суму ПДВ 21 130 396,58 грн.

11 жовтня 2018 року ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" направлено начальнику Полтавського відділу Податкового відділу Податкового супроводження підприємств Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС О.Л.Карабінській заперечення на Акт камеральної перевірки предметом якої є дотримання вимог Податкового кодексу України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" за період січень-травень 2017 року №516/28-10-50-14/38194448 від 02 жовтня 2018 року (т.1 а.с. 19-21).

За результатами розгляду вищевказаних заперечень висновки Акта перевірки залишено без змін, а заперечення без задоволення (т.1 а.с. 22-23).

24 жовтня 2018 року Офісом великих платників ДФС складено податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна", на підставі пункту 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України та згідно статті 120-1 Податкового кодексу України, визначено штраф в розмірі 50% у сумі - 10 565 198,29 грн та роз`яснено, що у разі відсутності реєстрації податкових накладних в ЄРПН у строки визначені пунктом 120-1.2 Податкового кодексу України, буде застосовано штраф (т.1 а.с. 24).

Визначаючи даний штраф контролюючий орган виходив з наступного: "в ході проведення перевірки ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" встановлено не відповідність даних податкових зобов`язань, визначених в строчці 00 "Інші в розрізі умовних ІПН" таблиці 1 "Операції на митній території України", що оподатковуються податком на додану вартість за основною ставкою та ставкою 7%, крім ввезення товарів на митну територію України" розділу 1 "Податкові зобов`язання" додатку 5 "Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" до Декларації з ПДВ за січень-травень 2017 року та даних Єдиного реєстру податкових накладних за січень-травень 2017 року в частині не повноти реєстрації в ЄРПН податкових накладних на контрагентів - покупців неплатників податку на додану вартість (умовний ІПН НОМЕР_1 ) на суму 21 130 396,58 грн (з урахуванням моніторингу реєстрації податкових накладних станом на дату перевірки 02 жовтня 2018 року), а саме:

а) всього сума ПДВ по податкових накладних зареєстрованих на покупців-неплатників ПДВ (код 00) в ЄРПН без урахування коригування за січень-травень 2017 року становить:

- січень 2017 року 845 755,50 грн.,

- лютий 2017 року 1 217 605,09 грн.,

- березень 2017 року 1 528 030,83 грн.,

- квітень 2017 року 1 765 100,14 грн.,

- травень 2017 року 1 475 128,03 грн.;

б) всього сума ПДВ згідно строчки 00 "Інші в розрізі умовних ІПН" таблиці 1 Розділу 1 Додатку 5 до Декларації з ПДВ без урахування коригування за січень-травень 2017 року становить:

- січень 2017 року 4 343 699,87 грн.,

- лютий 2017 року 4 563 958,18 грн.,

- березень 2017 року 5 882 137,93 грн.,

- квітень 2017 року 6 682 294,43 грн.,

- травень 2017 року 6 489 925,76 грн.

Всього різниця становить 21 130 396,58 грн. (27 962 016,17 грн. - 6 831 619,59 грн.)".

Позивач, не погоджуючись із позицією відповідача щодо правомірності нарахування штрафних санкцій, звернувся до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню № від 24 жовтня 2018 року, судом встановлено наступне.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

В свою чергу за приписами підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Обов`язок платника податків на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим кодексом України термін, визначений абзацом першим пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Пунктом 201.5 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що для операцій, що оподатковуються, і операцій, звільнених від оподаткування, складаються окремі податкові накладні.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

В свою чергу, відповідно до положень пункту 11 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

В той же час форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 201.2 статті 201 Податкового кодексу України).

На виконання зазначеної правової норми Податкового кодексу України наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року №1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за №137/28267, затверджено форму податкової накладної та Порядок заповнення податкової накладної (далі - Порядок №1307).

Згідно з положеннями абзацу першого пункту третього Порядку №1307 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), усі податкові накладні, у тому числі накладні, особливості заповнення яких викладені в пунктах 9 - 15 та 19 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та за формою, чинною на день такої реєстрації.

Отже наведені законодавчі приписи встановлюють обов`язок платника податків здійснити протягом строків встановлених пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрацію у ЄРПН податкових накладних, у тому числі й тих, що не надаються покупцю, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, а також у разі постачання товарів/послуг отримувачу (покупцю), який не зареєстрований як платник податку.

В свою чергу, пунктом 12 Порядку №1307 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено особливості заповнення податкових накладних у разі постачання товарів/послуг отримувачу (покупцю), який не зареєстрований як платник податку.

Суд зазначає, що у пунктом 11 Порядку №1307 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання/починають використовуватися: 1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування; 2) в операціях, звільнених від оподаткування; 3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; 4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду. …".

Згідно із пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

За приписами пункту 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Даних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 13 березня 2019 року у справі №813/4157/17, від 04 вересня 2018 року у справі №816/1488/17, від 11 грудня 2018 року у справі №807/68/18.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підстави для відступлення від позиції Верховного Суду при розгляді даної справи відсутні, а тому суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду при розгляді справ №813/4157/17, №816/1488/17 та №№807/68/18.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна":

- у строчці 00 (за операціями з постачання товарів/послуг неплатникам податку) Таблиці 1 "Операції на митній території України, що оподатковуються податком на додану вартість за основною ставкою та ставкою 7%, крім ввезення товарів на митну територію України" Розділу 1 Додатку 5 Декларації з ПДВ за січень 2017 року відображено суму 4 343 699,87 грн. (т.1 а.с. 53-60);

- у строчці 00 (за операціями з постачання товарів/послуг неплатникам податку) Таблиці 1 "Операції на митній території України, що оподатковуються податком на додану вартість за основною ставкою та ставкою 7%, крім ввезення товарів на митну територію України" Розділу 1 Додатку 5 Декларації з ПДВ за лютий 2017 року відображено суму 4 563 958,18 грн. (т.1 а.с. 70-78);

- у строчці 00 (за операціями з постачання товарів/послуг неплатникам податку) Таблиці 1 "Операції на митній території України, що оподатковуються податком на додану вартість за основною ставкою та ставкою 7%, крім ввезення товарів на митну територію України" Розділу 1 Додатку 5 Декларації з ПДВ за березень 2017 року відображено суму 5 882 137,93 грн. (т.1 а.с. 89-98);

- у строчці 00 (за операціями з постачання товарів/послуг неплатникам податку) Таблиці 1 "Операції на митній території України, що оподатковуються податком на додану вартість за основною ставкою та ставкою 7%, крім ввезення товарів на митну територію України" Розділу 1 Додатку 5 Декларації з ПДВ за квітень 2017 року відображено суму 6 982 294,43 грн. (т.1 а.с. 108-117);

- у строчці 00 (за операціями з постачання товарів/послуг неплатникам податку) Таблиці 1 "Операції на митній території України, що оподатковуються податком на додану вартість за основною ставкою та ставкою 7%, крім ввезення товарів на митну територію України" Розділу 1 Додатку 5 Декларації з ПДВ за травень 2017 року відображено суму 6 489 925,76 грн. (т.1 а.с. 127-136).

Згідно Витягу з Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" зареєстровано податкових накладних на покупців неплатників ПДВ (код 00):

- у січні 2017 року всього на суму 845 755,50 грн. (т.1 а.с. 178-180);

- у лютому 2017 року всього на суму 1 217 605,10 грн. (т.1 а.с. 181-190);

- у березні 2017 року всього на суму 1 528 030,83 грн. (т.1 а.с. 191-201);

- у квітні 2017 року всього на суму 1 765 100,14 грн. (т.1 а.с. 202-211);

- у травні 2017 року всього на суму 1 475 128,03 грн. (т.1 а.с. 212-217).

Факт складання у спірному періоді податкових накладних на неплатників податків, яким податкова накладна не видається підтверджує у своїх поясненнях і представник ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" (т.1 а.с. 48).

При цьому позивачем не надано доказів щодо наявності у податкових накладних, які не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку передбаченого статтею 201 Податкового кодексу України, такої ознаки як складення на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Позивач, крім іншого, аргументує свою позицію не реєструванням у Єдиному реєстрі податкових накладних виписаних у спірному періоді посилаючись на ті обставини, що Державна Фіскальна Служба України маючи невпевненість у правильному застосуванні статті 120-1 Податкового кодексу України звернулася до Міністерства фінансів України, щодо висловлення своєї позиції з порушеного питання.

Так, згідно Листа Міністерства фінансів України від 14 квітня 2017 року (за вихідним номером 11310-09-10/10306) у разі порушення платником податку граничного строку реєстрації або відсутності реєстрації в ЄРПН податкових накладних, складених при визначенні податкових зобов`язань з податку на додану вартість відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України до такого платника податку застосовуються штрафні санкції визначені відповідно до статті 120-1 Кодексу, крім податкових накладних складених відповідно до підпункту "б" пункту 198.5 статті 198 Кодексу (т.2 а.с. 9-10).

При цьому посилання позивача, як на підставу для не реєстрації спірних податкових накладних, на невизначеність платника податків при неоднозначному тлумаченні норм Податкового кодексу України, не може звільняти такого платника від вчинення дій по реєстрації таких накладних в майбутньому або сплати штрафних санкцій у розмірі та строки встановлені Податковим кодексом України, з огляду на наступне.

Пунктом 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України, зокрема передбачено, що відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

Однак у разі реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, штрафні санкції, передбачені абзацом другим цього пункту та пунктом 120-1.1 цієї статті, не застосовуються.

Аргументуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що законодавцем встановлено пільгу для платників, які не зареєстрували податкові накладні, яка полягає у звільненні від застосування штрафних санкцій за умови реєстрації таких накладних.

Судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 10 жовтня 2018 року № ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" отримано 28 жовтня 2018 року, про що позивачем зазначено у скарзі на таке рішення (т.1 а.с. 26).

Однак доказів реєстрації податкових накладних у визначений Податковим кодексом України строк ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" не надано, крім того під час розгляду справи представник позивача не заперечувала відсутність реєстрації накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що навіть за умови звільнення від відповідальності за не реєстрацію податкових накладних, ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" не вчинено дій по їх реєстрації в ЄРПН.

Стосовно доводів позивача, що контролюючим органом проведено повторну камеральну перевірку за спірний період, що не передбачено чинним законодавством України, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податкову на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Аналізуючи вищевказану норму Податкового кодексу України суд приходить до висновку, що предметом камеральної перевірки може бути, зокрема своєчасність реєстрації податкових накладних, тобто, як перевірка порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної, за що передбачена відповідальність встановлена пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України так і перевірка відсутності реєстрації податкової накладної, за що передбачена відповідальність встановлена пунктом 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що предметом перевірки, яка відбулася 13 листопада 2017 року була своєчасність реєстрації ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" в ЄРПН податкових накладних за період січень 2017 року, березень 2017 року для контрагентів - покупців, які зареєстровані в ЄРПН (т.1 а.с. 33-35); в той час, як предметом перевірки, яка відбулася 02 жовтня 2018 року стало встановлення факту відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" податкових накладних за період січень - травень 2017 року на покупців неплатників ПДВ (код ІПН 00).

Стосовно посилань позивача у позові на непропорційність суми застосованого штрафу, суд зазначає наступне.

За нормами Податкового кодексу України, які цитовано судом вище (пункт 120-1.2 статті 120-1), імперативним обов`язком контролюючого органу в разі встановлення відсутності реєстрації податкової накладної в ЄРПН є складення за результатами перевірки податкового повідомлення-рішення із подальшим застосуванням до платника податків 50 відсоткового розміру штрафу суми податкових зобов`язань з ПДВ зазначених у таких накладних або від суми податку на додану вартість, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

При цьому пунктом 120-1.2 Податкового кодексу України не встановлено диференційованого розміру штрафу, що позбавляє контролюючий орган застосувати до платника податку інший розмір штрафу ніж 50 відсотків від відповідних сум, однак суд вкотре звертає увагу позивача, що до платника податків не застосовуються штрафні санкції в разі реєстрації в ЄРПН податкових накладних до спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання податкового повідомлення-рішення.

Крім того пункт 120-1.2 статті 120 Податкового кодексу України є чинним та не скасованим.

Щодо тверджень ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна", що останнім у спірному періоді сплачено у повному обсязі грошові зобов`язання, суд звертає увагу позивача, що предметом камеральної перевірки є, зокрема дотримання вимог Податкового кодексу України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а не своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків та зборів, які перевіряються в ході здійснення документальної перевірки (пункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що контролюючим органом правомірно застосовано до ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна" штраф визначений податковим повідомленням-рішенням від 24 жовтня 2018 року №.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Татнєфть - АЗС - Україна"

Враховуючи викладене, відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть - АЗС - Україна" (, юридична адреса: вул. Половки, 62, м.Полтава, 36010) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, юридична адреса: вул. Дегтярівська, 11-Г, м.Київ, 04119) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 02 липня 2019 року.

Суддя С.О. Удовіченко