Справа № 580/1874/19
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 липня 2019 року Справа № 580/1874/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді - Трофімової Л.В., за участі секретаря - Безпалого А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 580/1874/19

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) [позивач - не прибув]

до Головного управління ДФС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача Тесля В.І. - за довіреністю]

про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, зобов`язання вчинити дії, прийняв ухвалу.

12.06.2019 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 17.11.2018 № Ф-5809-52У у сумі 15819 грн 54 коп.

Ухвалою від 24.06.2019 відкрито спрощене провадження у справі, судове засідання призначено на 03.07.2019.

01.07.2019 засобами електронного зв`язку з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не зазначена у позовній заяві адресою електронної пошти позивача, без застосування електронного цифрового підпису надійшла заява ОСОБА_1 від 01.07.2019 про відвід судді Л.В.Трофімової у справі № 580/1874/19. У супровідному листі до заяви зазначено, що оригінал заяви направлено рекомендованим листом. 03.07.2019 зазначена заява від 01.07.2019 за підписом ОСОБА_1 надійшла поштою.

У обґрунтування заяви про відвід позивач посилається на пункт 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України та зазначає про наявність інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості судді, зокрема попередню роботу судді у системі контролюючих органів з огляду на розкриття інформації про реальний конфлікт інтересів та самовідводи у інших справах.

Позивач у судове засідання 03.07.2019 не прибув, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні 03.07.2019 зазначив, що відвід є необґрунтованим, надуманим та не підпадає під критерії підстав заявлення відводу судді і у його задоволенні просив відмовити.

Вирішуючи заявлений відвід суд зазначає про таке.

Виключні підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України: суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і належить відводу (самовідводу), зокрема за наявності інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Заява про відвід, що надійшла на електронну адресу суду 01.07.2019 вмотивована попередньою роботою на посаді директора юридичного департаменту Державної податкової адміністрації України та задоволенням самовідводів у справах № 2а-4069/10/2370, № 823/1635/18; відводу у справі № 823/884/17 з огляду на родинні зв`язки у контексті оцінки доказів щодо обставин справи. Зазначені обставини, на думку позивача, можуть впливати на об`єктивність і неупередженість суду під час вирішення даної справи.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» «кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом». Оскільки заявлений відвід судді потребує перевірки співвідношення права особи на незалежний суд та зловживання процесуальними правами, то обов`язковість розгляду необґрунтованого відводу іншим суддею згідно процесуального законодавства забезпечить безсторонність суду та усунення суб`єктивного аспекту оцінки аргументів учасника справи за конкретних обставин. Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факти упередженості судді у розгляді даної справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, що підтверджують наявність підстав для відводу.

Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 передбачено: об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, що проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують прийняття. Європейський суд з прав людини у рішенні Білуха проти України від 09.11.2006, заява № 33949/02 зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 ЄКПЛ повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Згідно суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Суд не визнає, що існує достатньо ознак, що вказують на прояв особистої упередженості з боку судді. У контексті аналізу заяви ОСОБА_1 щодо доводів виявлено, що є достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з приводу відправлення правосуддя та не встановлено факти, що залежать від поведінки судді та можуть бути встановлені, щоб сумніватися у неупередженості судді. Позаяк йдеться про довіру, що суди у демократичному суспільстві повинні викликати в учасників провадження, то у визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися у безсторонності судді позиція особи заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення матиме можливість вважати сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Надаючи оцінку доводам заявника, суд зазначає, що у справі № 2а-4069/10/2370 за позовом ОСОБА 1 до Державної податкової адміністрації в Черкаській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підставою самовідводу слугувала та обставина, що суддею, як директором юридичного департаменту Державної податкової адміністрації України давалися погодження на призначення та притягнення до дисциплінарної відповідальності колишнього підлеглого - начальника юридичного управління державної податкової адміністрації в Черкаській області, а тому вона не могла брати участь як суддя у розгляді адміністративної справи про поновлення такої особи на роботі та стягнення середнього заробітку.У справі № 823/1635/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області треті особи: Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Державна фіскальна служба України про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити дії підставою самовідводу слугувала та обставина, що із загальнодоступної офіційної інформації ДФС у регіоні встановлено, що один із заступників керівника відповідача (http://od.sfs.gov.ua/dfs-u-regioni/golov-upr/kerivnyztvo/1078.html) та директор департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження ДФС України (http://sfs.gov.ua/pro-sfs-ukraini/struktura-/aparat/departament-administrativnogo-oskarj/kerivnitstvo/) у минулий період (більше 10 років потому) працювали під безпосереднім керівництвом та службовою координацією нинішнього судді та опікуються супроводом справ у суді. У контексті суб`єктивного критерію ухвалою від 07.05.2018 визнано необґрунтованою заяву про відвід, зупинено провадження у справі №823/1635/18 до вирішення питання про відвід судді, відповідно до статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, передано заяву про відвід для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвалою судді Кульчицького С.М. від 07.05.2019 відмовлено у задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» про відвід судді Черкаського окружного адміністративного суду Л.В. Трофімової в адміністративній справі №823/1635/18. З огляду на Бангалорські принципи 15.05.2019 у судовому засіданні за конкретних обставин у справі №823/1635/18 та з огляду на поведінку позивача і представників позивача поставлено у присутності представника відповідача на обговорення питання про самовідвід.

У справі № 823/884/17 ухвалою від 01.03.2019 заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» про відвід судді визнано необґрунтованою, зупинено провадження у справі №823/884/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення до вирішення питання про відвід судді. Відповідно до статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передано заяву про відвід для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвалою судді Гайдаш В.А. від 04.03.2019 заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» про відвід судді Л.В. Трофімової - задоволено, адміністративну справу №823/884/17 передано для визначення іншого складу суду автоматизованою системою документообігу Черкаського окружного адміністративного суду. Підставою для задоволення відводу зазначено наявність сумнівів представника позивача - адвоката Нора А.Г. щодо об`єктивності судді Л.В. Трофімової, що свідчать про недовіру до цієї судді, упередженого ставлення самого представника позивача до суду, проте з незалежних від судді Л.В. Трофімової причин не можуть бути нею усунуті та виключення будь-якого сумніву щодо безсторонності, неупередженості та об`єктивності головуючого судді, незважаючи на недоведеність та необґрунтованість поданої заяви про відвід. Отже, таке рішення прийнято іншим суддею з огляду на її власні переконання щодо оцінки тверджень про родича як слідчого у пов`язаній справі та скасування ухвали про проведення перевірки.

Суд зазначає, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є можливістю для зловживань з боку недобросовісних учасників як механізм безпідставного затягування строків розгляду справи.

Надаючи оцінку доводам позивача про наявність обставин, визначених пунктом 4 (суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і належить відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді) частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України та наявності опосередкованих «побоювань» позивача стосовно упередженості судді, обґрунтування яких зводиться до попередньої професійної діяльності судді, суд дійшов таких висновків.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що суддя у здійсненні правосуддя є незалежним. На захист цього принципу законодавство встановлює кримінальну відповідальність за втручання у діяльність судових органів (ст. 376 Кримінального кодексу України). Безпідставні заяви про відвід створюють уявлення можливості вплинути на суд та на прийняття судового рішення у позапроцесуальний спосіб, що у цілому негативно може позначитися на авторитеті правосуддя та підриває незалежність судової влади.

Зловживання самовідводом не допускається і може потягнути застосування відповідальності. Зловживання правом на самовідвід означає недобросовісне використання суддею незначного приводу для того, щоб уникнути розгляду справи. Тому самовідвід є допустимим лише у разі неможливості ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі. Самовідвід слугує однією із гарантій неупередженості у здійсненні провадження, проте заявлений самовідвід має бути мотивований задля забезпечення якості правосуддя.

У заяві відсутні посилання та докази на підтвердження наявності обставин, визначених у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України. Доводи заяви та міркування зводяться до припущень заявника та не доводять наявності обставин, що викликали би сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Л.В. Трофімової. Не підтверджено, що під час розгляду даної справи недотримано принципів судочинства суддею, яка вирішила багато подібних справ про скасування вимог про стягнення боргу по суті за участі цього ж відповідача, що набрали законної сили.

Пунктом 1.5 Європейської хартії «Про статус суддів» (Лісабон, 10.07.1998) встановлено, що суддя зобов`язаний підтримувати високий рівень компетентності, необхідний для вирішення справ у кожному конкретному випадку, оскільки від рішення судді залежать гарантії та права особи.

Заявлений відвід та самовідвід вирішується у порядку, визначеному статтею 40 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема частиною 4 передбачено, якщо суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Не є підставами для відводу суддів заяви, що містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у т.ч. подібних.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі у разі надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 цього Кодексу. Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 294) передбачено, що ухвала у частині необґрунтованості заявленого відводу окремо від рішення суду оскарженню не належить. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, що стосуються здійснення правосуддя, неможливий (рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 у справі № 6-рп/2001).

Керуючись статтями 18, 31, 36, 39, 40, 59, 236, 241, 242, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Трофімової Лариси Віталіївни вважати необґрунтованою.

Зупинити провадження у справі №580/1874/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, зобов`язання вчинити дії до вирішення питання про відвід судді.

Відповідно до статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передати заяву про відвід для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремо не оскаржується.

Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л.В. Трофімова