Справа № 804/8855/17
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2019 року м. Дніпросправа № 804/8855/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Шальєвої В.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2018 р. (суддя Кадникова Г.В.) в справі № 804/8855/17 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (далі Уповноважена особа Фонду), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо не включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; зобов`язання Уповноважену особу Фонду включити ОСОБА_1 до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду стосовно гарантованої суми 50487,74 грн. та надати Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 для внесення даних до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду; зобов`язання Фонд скласти та затвердити зміни та доповнення до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду, щодо внесення всієї суми гарантованої виплати в розмірі 50487,74 грн., що належить до виплати ОСОБА_1 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2018 р. позов задоволено, визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. щодо не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. включити ОСОБА_1 до Переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо гарантованої суми 50 487,74грн. та надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 для внесення даних до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб скласти та затвердити зміни, доповнення до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо внесення всієї суми гарантованої виплати у розмірі 50 487,74грн., що належать до виплати ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі відповідач Уповноважена особа Фонду просить скасувати рішення, ухваливши нове про відмову у задоволенні позову, вказує на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Апелянт зазначає, що підставою для не включення позивача до переліку вкладників є укладання позивачем договору позики з ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», а не договору банківського вкладу, кошти за договором залучались саме ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», а не банком. Крім того, судом першої інстанції не враховано наявність судових рішень, які набрали законної сили та якими встановлено, що проведення операцій від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» за рахунок коштів, відображених на їх рахунках внаслідок проведення операцій, та коштів, що обліковуються на поточних рахунках, щодо перерахування на поточні рахунки 14673 фізичних осіб, відкритих в ПАТ «Банк Михайлівський», коштів на загальну суму 1642 млн. грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором», «оплата процентів по договору» призвело до фактичного зменшення зобовязань ПАТ «Банк Михайлівський» перед юридичними особами та збільшення зобовязань перед фізичними особами, які мають в банку поточні рахунки; встановлення фактичного не перерахування коштів, а здійснення тільки проводок у балансі.

В апеляційній скарзі відповідач Фонд просить скасувати рішення, ухваливши нове про відмову у задоволенні позову, вказує на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Апелянт вказує про передчасність позовних вимог до Фонду, адже у поданому Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників інформація щодо позивача відсутня; про наявність рішення про визнання правочину нікчемним в силу Закону.

У відзиві на апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд доходить до висновку, що апеляційні скарги не можуть бути задоволені з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладений договір № 980-027-000046091 від 03.02.2015 року банківського рахунку, відповідно до якого на ім`я позивача було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до умов зазначеного договору банк зобов`язувався приймати і зараховувати на рахунок, відкритий позивачу як клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

05.02.2016 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладений договір № 980-027-000186411, згідно з яким позивачем передано 50000 грн. у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр». Грошові кошти списані з рахунку позивача в ПАТ «Банк Михайлівський» та перераховані на рахунок ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр».

19.05.2016 р. з банківського рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Михайлівський» здійснено повернення грошових коштів в розмірі 50487,74 грн., з яких 50000 грн. депозитні кошти, 487,74 грн. проценти.

На адресу позивача направлено повідомлення про нікчемність правочину, в тому числі щодо переказу грошей (транзакції), здійснені ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» 19.05.2016 р. в сумі 50000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів» згідно з договором № 980-027-000186411 від 05.02.2016 р. на рахунок № НОМЕР_1 , що належить позивачу, та 19.05.2016 р. в сумі 487,74 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів» по договору №980-027-000186411 від 05.02.2016 р. на рахунок № НОМЕР_1 , що належить позивачу. Копія повідомлення від 12.09.2016 р. №3Г1(К)/10863/1 міститься в матеріалах справи.

Позивач 13.12.2016 р. звернувся до банку з заявою №12577-ФК про включення інформації про нього до переліку осіб, які мають право відшкодування коштів за рахунок Фонду та проведення йому виплат відшкодування коштів у розмірі 50487,74 грн.

Листом від 06.07.2017 р. №3Г/21499 позивача повідомлено про відсутність правових підстав для включення інформації про позивача до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

На повторне звернення позивача 10.11.2017 р. листом від 14.11.2017 р. №3Г/22596 банк повторно надав відповідь про те, що договір №980-027-000186411 від 05.02.2016р. укладений позивачем з ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» без участі ПАТ «Банк Михайлівський» як повіреного, а тому відсутні правові підстави для включення інформації про позивача до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з недоведеності наявності правових підстав для не включення позивача до переліку рахунків, за якими вкладники ПАТ «Банк Михайлівський» мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Суд погоджується із судовим рішенням суду першої інстанції про задоволення позову, проте вважає за необхідне змінити резолютивну частину судового рішення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є клієнтом ПАТ «Банк Михайлівський» й має в цій банківській установі відкритий рахунок № НОМЕР_1 . Так, між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір № 980-027-000046091 від 03.02.2015 року банківського рахунку , відповідно до якого на ім`я позивача було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 , на який позивачем внесено грошові кошти в розмір 50000 грн. Відповідно до умов зазначеного договору банк зобов`язувався приймати і зараховувати на рахунок, відкритий позивачу як клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

05.02.2016 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір № 980-027-000186411, згідно з яким позивачем передано 50000 грн. у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр».

Відповідно до довідки про стан рахунку № НОМЕР_1 19.05.2016 р. кошти в розмірі 487,47 грн. перераховані з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача з призначенням платежу: оплата процентів згідно з договором №980-027-000186411 від 05.02.2016 р., кошти в розмірі 50000 грн. перераховані з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача з призначенням платежу: повернення коштів згідно з договором №980-027-000186411 від 05.02.2016 р.

22.12.2015 р. Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 917/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», якою встановлено факт здійснення Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» ризикової діяльності, віднесено його до категорії проблемних строком на 180 днів та запроваджено обмеження в діяльності.

Постановою Правління Національного банку України від 27.04.2016 р. № 295/БТ «Про окремі питання діяльності Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 22.12.2015 р.», введено певні обмеження діяльності Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський».

18.05.2016 р. між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір відступлення права вимоги № 1805. 19.05.2016 р. між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір відступлення права вимоги № 1. До договорів складені реєстри кредиторів та акти приймання-передачі кредитних справ.

На підставі рішення Національного банку України «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» № 14/БТ від 23.05.2016 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» № 812 від 23.05.2016 р.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» № 124-рш від 12.07.2016 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1213 від 12.07.2016 р. «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку».

01.06.2016 р. тимчасовою адміністрацією ПАТ «Банк Михайлівський» складено акт № 2 «Про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності», в якому зазначено про виявлення правочинів, які мають ознаки нікчемності, а саме виконання 19.05.2016 р. ПАТ «Банк Михайлівський» платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» з перерахування коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у сумі 1 298 015 973,74 грн.

Позивач внесений до переліку вкладників, платіжні документи яких від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 р. виконані ПАТ «Банк Михайлівський».

Наказом № 42/2 від 01.06.2016 р. затверджено результати перевірки правочинів, викладені в акті № 2 від 01.06.2016 р., відповідно до якого встановлена нікчемність правочинів та застосовано наслідки нікчемності правочинів з подальшим виданням відповідного розпорядження.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами визначається Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 р. № 4452-VI (далі Закон № 4452-VI), яким також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI в редакції, що діє на час виникнення спірних правовідносин, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

За приписами статті 27 Закону № 4452-VI в редакції, що діє з 01.07.2016 р., уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другоюстатті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур`єр" або "Голос України".

Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Порядок та черговість відшкодування коштів за вкладами Фондом гарантування вкладів фізичних осіб визначається Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 р. № 14, зареєстрованим 07.09.2012 р. за № 1548/21860, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Порядок), відповідно до п. 5 розділу II «Діяльність неплатоспроможного банку та уповноваженої особи Фонду із визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами» Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення;

3) переліки: рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

За положеннями пунктів 1-4 розділу ІІІ «Порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами» вказаного Порядку Фонд завантажує поданий уповноваженою особою Фонду Перелік до програмно-апаратного комплексу Фонду та здійснює його перевірку в частині:

1) невключення до Переліку інформації про рахунки вкладників, розмір залишку гарантованої суми яких становить менше 10 гривень або більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, незалежно від кількості вкладів в одному банку;

2) невключення до Переліку інформації про рахунки:

вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону;

за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку;

осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане;

вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону;

3) наявності необхідних для проведення ідентифікації реквізитів вкладника;

4) коректності реквізитів вкладника та іншої інформації.

Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Загальний реєстр складається на паперових носіях та в електронному вигляді.

Загальний реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується директором-розпорядником або заступником директора- розпорядника та засвідчується відбитком печатки Фонду.

Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Суд першої інстанції вважав, що з метою належного захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зокрема, забезпечення гарантованого Законом України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладами, Уповноважену особу Фонду наділено правом складати відповідний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, та подавати додаткову інформацію про вкладників, у разі їх збільшення, на підставі яких в подальшому виконавчою дирекцією Фонду затверджується реєстр вкладників.

Разом з тим, суд першої інстанції при вирішенні справи помилково застосував приписи Закону № 4452-VI та Порядку в редакції, що не є чинними з 01.07.2016 р.

З 01.07.2016 р. Уповноважену особу Фонду наділено повноваженням, зокрема, зі складання переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, а Фонд відповідний Загальний реєстр.

Відповідно до статті 38 Закону № 4452-VI Фонд зобов`язаний забезпечити збереження активів та документації банку.

Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявленнявизначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Фонд:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

У разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни.

Судом встановлено, що відомості щодо рахунку позивача не включено до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, а Фондом до відповідного Загального реєстру. Підставою не включення рахунків позивача до переліку рахунків є те, що правочин порушує публічний порядок та спрямований на незаконне володіння майном держави та є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно зі ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених ст. 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Судом встановлено, що відповідачем не визначено конкретної підстави нікчемності правочину, що передбачені у ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не наведено підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу, укладеного між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський», не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави. Крім того, в силу положень ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом, натомість відповідного судового рішення про визнання недійсним договору банківського вкладу (депозиту) та застосування правових наслідків недійсності матеріали справи не містять.

В розглядуваному випадку визнані нікчемними правочини, вчинені не банком. Відповідачем визнано нікчемним правочин щодо перерахування коштів від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача. При цьому відповідачем обґрунтовано нікчемність правочинів приписами п. п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», але суду не надано доказів того, що банк уклав правочини (у тому числі договори) з позивачем, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Також не надано доказів того, що позивач є пов`язаною з банком особою, а також здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів саме з ОСОБА_1 , що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Посилання апелянта Уповноваженої особи Фонду на неврахування судом першої інстанції встановлення судовими рішеннями, що набрали законної сили, що проведення операцій від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» за рахунок коштів, відображених на їх рахунках внаслідок проведення операцій, та коштів, що обліковуються на поточних рахунках, щодо перерахування на поточні рахунки 14673 фізичних осіб, відкритих в ПАТ «Банк Михайлівський», коштів на загальну суму 1642 млн. грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором», «оплата процентів по договору» призвело до фактичного зменшення зобов`язань ПАТ «Банк Михайлівський» перед юридичними особами та збільшення зобов`язань перед фізичними особами, які мають в банку поточні рахунки; встановлення фактичного не перерахування коштів, а здійснення тільки проводок у балансі, колегія суддів вважає безпідставними.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Оскільки позивач не був стороною у справах, на які посилається апелянт, не можуть вважатися обставини, встановлені зазначеними апелянтом судовими рішеннями, такими, що мають преюдиціальне значення в цій справі.

Разом з тим, у зв`язку з тим, що судом першої інстанції помилково застосовано до спірних правовідносин не чинну редакцію Закону № 4452-VI, суд змінює судове рішення в частині визнання протиправної бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського вкладу, зазначивши про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо не включення відомостей про рахунки позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Крім того, підлягає зміні судове рішення в частині зобов`язання Уповноваженої особи Фонду включити позивача до переліку вкладників ПAT «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, виклавши цей абзац судового рішення в редакції із зазначення про зобов`язання Уповноважену особу Фонду включити відомості про рахунки позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, та надати до Фонду доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду в частині рахунку позивача, а також в частині зобов`язання Фонду скласти та затвердити зміни, доповнення до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо внесення всієї суми гарантованої виплати у розмірі 50 487,74грн., що належать до виплати ОСОБА_1 , виклавши цей абзац судового рішення в редакції із зазначення про зобов`язання Фонду скласти та затвердити зміни, доповнення до Загального реєстру рахунків.

Доводи апелянтів про правомірність не включення відомостей про рахунок позивача до відповідного переліку рахунків спростовані приведеними вище висновками суду.

Також суд вважає безпідставними доводи апелянтів, що суд першої інстанції фактично втрутився в дискреційні повноваження відповідачів.

Так, Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, у цій справі, відповідачі помилково вважають свої повноваження дискреційними. Відповідачі не наділені повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, прийняти відповідне рішення або ні. Безперечно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.

Отже, повноваження відповідачів у спірних правовідносинах не є дискреційними.

Також є безпідставними посилання Фонду на передчасність позовних вимог саме до Фонду, оскільки включення відомостей про рахунок позивача до переліку рахунків та внесення змін до загального реєстру є взаємопов`язаними.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення прийнято із дотримання норм процесуального права, проте судове рішення ухвалено із помилковим застосуванням норм матеріального права, що є підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2018 р. в справі № 804/8855/17 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2018 р. в справі № 804/8855/17 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії змінити.

Викласти абзаци другий, третій та четвертий резолютивної частини судового рішення в наступній редакції:

«Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича щодо невключення відомостей про рахунок ОСОБА_1 до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича включити відомості про рахунок ОСОБА_1 до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в частині рахунку ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПAT «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб скласти та затвердити зміни та доповнення в частині внесення суми в розмірі 50487,74 грн., що належить ОСОБА_1 , до реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат ( Загальний реєстр) Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський».

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 01.07.2019 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.07.2019 р.

Головуючий - суддя В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш