Справа № 160/2411/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2019 року Справа № 160/2411/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
за участі секретаря судового засіданняСтогній К.В.,
за участі: представника позивача: представника відповідача: не прибув не прибув
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю Юнітранс-ЮА до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, -
У березні 2019 року ТОВ Юнітранс-ЮА звернулось до суду із позовною заявою до ГУ ДФС у Дніпропетровській області, в якій просило суд:
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем з порушенням вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та інших нормативних актів, внаслідок невідповідності висновків, викладених в акті перевірки, дійсним обставинам справи, через невірне застосування відповідачем валютного законодавства України, що призвело до порушення його прав та законних інтересів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання 03.07.2019 року сторони не прибули, про дату, час та місце проведення судового засідання сповіщені належним чином.
Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому податковий орган позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позові відмовити, посилаючись на доводи, наведені у письмовому відзиві на позов. В обґрунтування відзиву на позовну заяву податковий орган зазначив, що порушення зазначені в акті перевірки, є доведеними, а спірні податкові повідомлення - рішення від 27.09.2018 року є такими, що прийняті відповідно до вимог чинного законодавства, а тому не підлягають скасуванню.
Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Копію наказу контролюючого органу вручено під розписку 03.09.2018 головному бухгалтеру ТОВ "Юнітранс-ЮА" Рахно Катерині Василівни. З направленням на право проведення перевірки ознайомлений під підпис 03.09.2018 головний бухгалтер ТОВ "Юнітранс-ЮА" Рахно Катерина Василівна.
Перевірку проведено з відома директора ТОВ "Юнітранс-ЮА" Храпова Олексія Вікторовича та у присутності головного бухгалтера ТОВ "Юнітранс-ЮА" Рахно Катерини Василівни.
Перевірка проводилась з 03.09.2018 по 07.09.2018.
У періоді, за який проводилась перевірка, відповідальними за фінансово-господарську діяльність ТОВ "Юнітранс-ЮА" були (є): директор ТОВ "Юнітранс-ЮА" Храпов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 12.11.2012 по дату підписання акту перевірки (наказ про призначення № 20-к від 12.1.1.2012, протокол загальних зборів від 09.11.2012 № 09-11); головний бухгалтер ТОВ "Юнітранс-ЮА" Рахно ОСОБА_2 Василівна (РНОКПП НОМЕР_2 ) з 25.01.2005 по дату підписання акту перевірки (наказ про призначення № 02 від 25.01.2005, протокол загальних зборів від 21.12.2004 № 1).
Згідно протоколу засновників від 02.02.2016 № 17 змінено юридичну адресу підприємства, статутний капітал не змінено. Зміни до статуту зареєстровані Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради.
В ході перевірки встановлені наступні порушення:
- ст. 2 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями) в частині несвоєчасного надходження імпортного товару у сумі 33 600 дол. США за контрактом від 21.11.2016 №№21112016 укладеного з компанією "LK MACHINERY INTERNATIONAL LIMITED" (China) і нарахована пеня на загальну суму 178760,30 грн.;
- п.1 ст. 9, п. 2 ст. 10 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» (із змінами та доповненнями) та п. 2. 7 ст. 2 «Положення про валютний контроль», затвердженого Постановою правління НБУ від 08.02.2000 за № 49 (із змінами та доповненнями) застосована штрафна санкція на суму 170 грн.
Не погоджуючись з висновками вказаними в акті перевірки, позивач 20.09.2018 року, в порядку визначеному п. 86.7 ст. 86 ПКУ подав заперечення до ГУ ДФС на акт перевірки. Відповідь на заперечення по акту перевірки товариство не отримало.
15.01.2019 року позивачу стало відомо, з особистого кабінету платника податків, що згідно до винесених ГУ ДФС податкових повідомлень-рішень, прийнятих по акту перевірки ГУ ДФС, підприємство має податковий борг у вигляді нарахованої пені (код класифікації доходів бюджету 21081000) у загальній сумі 178 760,30 грн.
Вважаючи означені податкові повідомлення-рішення безпідставним та незаконними, позивач звернувся до суду із позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно пп.2.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, серед іншого, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Так, у ході проведення перевірки податковим органом встановлено, між ТОВ "Юнітранс-ЮА" та нерезидентом компанією "LK MACHINERY INTERNATIONAL LIMITED" (China, в особі директора - Sarah S.H. YU, умови поставки- CIF Одеса. Предмет контракту-обладнання, валюта договору-дол.США, валюта платежу-дол.США, загальна сума контракту-45,0 тис.дол.США, умови оплати-30% передплати, банківські витрати, пов`язані з платежами по цьому Контракту сплачує Покупець, строк дії договору- з моменту підписання до 31.12.2017, банківські реквізити нерезидента: Unit A,8/F, Mai Wah Industrial Building, 1-7 Wah Sing Street, Kwai Chung, N.T, China. Bank : Hang Seng Bank Limited, Branch: Chung On Street Branch, Address: 38 Chung On Street, Tsuen Wan, Hong Kong, Account № 330-491887-201, SWIFT № HASEHKHH. Відповідно до додаткової угоди від 13.01.2017 № 1 строк виготовлення нового обладнання модель DCC280 IMPRESS III-120 календарних днів. Відповідно до додаткової угоди від 14.09.2017 № 2 змінено реквізити нерезидента: Unit A,8/F, Mai Wah Industrial Building, 1-7 Wah Sing Street, Kwai Chung, N.T, (HK) , Hong Kong, China SAR. Bank : China Construction Bank (Asia) Corporation Ltd., Address: G/F, 6 Des Voeux road Central Hong Kong, Account № 009-631-008968341 (USA), SWIFT № CCBQHKAX. Відповідно до додаткової угоди від 14.09.2017 № 2 загальна сума контракту складає 55,87 тис.дол.США. Відповідно до додаткової угоди від 09.11.2017 № 3 строк апробації нового обладнання - 20 календарних днів. У випадку не проходження тестування (при якому обладнання перебуває у стані, що унеможливлює його використання) строк апробації може бути подовжено до 31.12.2017), укладено імпортний контракт від 21.11.2016 № 21112016 на придбання обладнання.
Відповідно до абз. 14 ст. 1 Закону України від 16.04.1991 № 959-ХІІ «Про зовнішньоекономічну діяльність» (далі - Закон № 959) та абзацу другого п. 1.1 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженій постановою Правління Національного банку України від 24.03.99 № 136 та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 за № 338/3631 (далі - Інструкція №136) імпорт - це купівля українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб`єктів господарської діяльності товарів із ввезенням або без ввезення цих товарів на території України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання, установами та організаціями України, розташованими за її межами.
Згідно з абз 38 ст.1 Закону № 959 момент здійснення імпорту - це момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що імпортується, від продавця до покупця.
Статтею 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 p. № 185/94-ВР, зі змінами та доповненнями (далі - Закон №185/94) визначено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
Імпортна операція у розумінні ст.2 Закону № 185 передбачає здійснення суб`єктом господарювання імпорту.
Таким чином, момент вчинення імпортної операції, зокрема моментом поставки товару за такою операцією, для застосування статей 2, 4 Закону №185 є момент фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України.
Однак, доказів щодо фактичного перетину імпортованим товаром кордону матеріали справи не містять.
Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 04 липня 2011 року № 21-136а11 та від 16 січня 2012 року № 21-412а11, постанові Верховного Суду від 19 лютого 2019 року по справі № №823/926/16.
Суд зазначає, що Національний банк України, виходячи з повноважень та на виконання Декрету №15-93, визначив порядок здійснення уповноваженими банками контролю за дотриманням резидентами встановлених законодавством строків розрахунків за експортними та імпортними операціями, виклавши їх в Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженій постановою Правління Національного банку України від 24.03.99 №136 та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 28.05.99 за №338/3631 (далі - Інструкція №136).
Відповідно до п. 3.3 Інструкції №136 банк знімає з контролю операцію резидента в разі імпорту товару з увезенням його на територію України після, у т.ч., отримання інформації про цю операцію в реєстрі МД (типу ІМ-40 "Імпорт", ІМ-41 "Реімпорт", ІМ-72 "Магазин безмитної торгівлі", ІМ-75 "Відмова на користь держави", ІМ-76 "Знищення або руйнування") - якщо для митного оформлення продукції використовується МД.
Тобто, з огляду на викладене, та з урахуванням сталої судової практики для застосування пені за порушення валютного законодавства є встановлений юридичний факт «відсутності перетину імпортним товаром митного кордону України».
В той час як фактом для зняття з контролю операції у разі імпорту товару, є обставини викладені у п.3.3 Інструкції №136.
Таким чином, законодавством розмежовано обставини для застосування пені та для зняття з контролю операцію резидента в разі імпорту товару з увезенням його на територію України, а саме:
- моментом вчинення імпортної операції, зокрема моментом поставки товару за такою операцією, для застосування статей 2, 4 Закону N 185/94-ВР є момент фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України, тобто наявність на товаросупровідному документі відбитку штампу «під митним контролем» з відповідною датою, яка підтверджує факт та дату перетину товаром митного кордону;
- фактом для зняття з контролю операції у разі імпорту товару є отримання інформації про цю операцію в реєстрі МД (типу ІМ-40 "Імпорт", ІМ-41 "Реімпорт", ІМ-72 "Магазин безмитної торгівлі", ІМ-75 "Відмова на користь держави", ІМ-76 "Знищення або руйнування") - якщо для митного оформлення продукції використовується МД...»
Частиною 1 ст.74 МКУ визначено, що Імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.
Згідно з п.п.6) п.1 ст. 4 МКУ вільний обіг - обіг товарів, який здійснюється без обмежень з боку органів доходів і зборів України.
Процедура митного оформлення регламентована ст.248 МКУ, а саме:
- митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
- засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.
Статтею 255 МКУ передбачено завершення митного оформлення у зв`язку з виконанням певних митних формальностей, а саме:
- митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред`явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню, подання митної декларації
- митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.
Процедура декларування, яка є невід`ємною частиною митного оформлення визначена ст. 57 МКУ.
При цьому статтею 76 МКУ передбачено, що товари, поміщені у митний режим імпорту, набувають статусу українських товарів, підтвердженням якого є митна декларація, за якою ці товари випущено у вільний обіг.
В свою чергу, відповідно до ст.126 МКУ, іноземні товари, поміщені в митний режим митного складу, зберігають статус іноземних товарів, отже імпортна операція вважається не завершеною.
Підсумовуючи наведене, імпортна операція це сукупність всіх відповідних заходів (у тому числі митне оформлення та декларування), яка вважається завершеною виключно у разі суцільного виконання.
З урахуванням викладеного свідченням завершення імпортної операції є оформлена в установленому порядку МД типу ІМ-40.
Таким чином, законодавством розмежовано обставини для застосування пені та для зняття з контролю операцію резидента в разі імпорту товару з увезенням його на територію України, а саме:
- моментом вчинення імпортної операції, зокрема моментом поставки товару за такою операцією, для застосування статей 2, 4 Закону N 185/94-ВР є момент фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України, тобто наявність на товаросупровідному документі відбитку штампу «під митним контролем» з відповідною датою, яка підтверджує факт та дату перетину товаром митного кордону; тобто:
- відбиток штампу «під митним контролем» Одеської митниці, на СМИ. № 2146 свідчить про те, що товар фактично перетнув митний кордон України 20.11.2017;
Станом на 31.08.2018 року по імпортному контракту від 21.11.2016 № 21112016, укладеному з нерезидентом компанією "LK MACHINERY INTERNATIONAL LIMITED" (China) розрахунки збалансовано.
Відповідно до ст. 2 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (із змінами та доповненнями), імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.
Будь-які інші висновки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, що здійснюються відповідно до контракту від 21.11.2016 № 21112016, укладеного з компанією "LK MACHINERY INTERNATIONAL LIMITED" (China) ТОВ "Юнітранс-ЮА" у перевіряємому періоді не надавались.
Відповідно до ст.4 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями) порушення резидентами строків, передбачених ст.2 цього ж Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 % від суми неодержаного (несвоєчасно одержаного) імпортного товару, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом НБУ на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
Розрахунок пені по імпортному контракту від 21.11.2016 № 21112016, укладеним з нерезидентом компанією "LK MACHINERY INTERNATIONAL LIMITED" (China) наведено у додатку №3.1.1.
У відповідності з п.1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» від 19.02.1993 № 15-93 (надалі -Декрет № 15-93) валютні цінності та інше майно резидентів, яке знаходиться за межами України, підлягає обов`язковому декларуванню в Національному банку України. Наказом Міністерства фінансів України від 25.12.95 № 207 „Про затвердження форми Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами", який зареєстрований в Мінюсті України 11.01.1996 за № 18/1043 яким затверджена за погодженням з НБУ, Мінстатом та МЗЕЗ торгом України форма Декларації, також встановлено, що обов`язкове декларування валютних цінностей, доходів та майна здійснюється СПД щоквартально в терміни, встановлені для подання квартальної та річної бухгалтерської звітності.
Пунктом 2 наказу Міністерства фінансів України від 25.12.1995 № 207 „Про затвердження форми Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами" встановлено, що декларування валютних цінностей, доходів та майна здійснюється суб`єктами підприємницької діяльності за наведеною формою в регіональних відділеннях Національного банку України та в державних податкових інспекціях за місцем знаходження суб`єктів підприємницької діяльності.
Отже, валютні цінності, які знаходяться за межами України, підлягають декларуванню у відповідності з п.1 ст. 9 Декрету № 15-93 у порядку, який встановлений спільним листом НБУ та ДПА України 17.04.2003 № 28-311/1929-2823 та№ 3368/5/23-5316 відповідно.
Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 18.06.1994 № 319/94 „Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами" суб`єкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, щоквартально повинні здійснювати декларування наявності валютних цінностей, які знаходяться за межами України.
Декларація про валютні цінності, доходи та майно що належать резиденту України і знаходиться за її межами не надавалась ТОВ "Юнітранс-ЮА" ні до ДПІ, ні до НБУ станом на 01.10.2017.
Зазначене є порушенням п.2 ст.10 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" (із змінами та доповненнями).
Пунктом 2 ст. 16 Декрету №15-93 передбачено, що за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, приховування або перекручування звітності про валютні операції застосовується штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України.
Відповідно до пп. 2.7 п.2 Положення про валютний контроль, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 08.02.2000 №49 невиконання резидентами вимог щодо порядку та термінів декларування валютних цінностей та іншого майна тягне за собою таку відповідальність: порушення строків декларування - накладання штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; порушення порядку декларування - накладання штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п. 3 Указу Президента України «Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства» від 27.06.1999 № 734/99, зазначені санкції до ТОВ "Юнітранс-ЮА" застосовуються податковою інспекцією.
За таких обставин, суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнятті відповідачем в межах повноважень та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для їх скасування.
За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Статтею 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 03 липня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Виготовлення рішення у повному обсязі здійснено 04 липня 2019 року.
Керуючись ст.ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю Юнітранс-ЮА до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04 липня 2019 року.

Суддя С. В. Прудник