Справа № 1.380.2019.002665
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.002665
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області по нарахуванню позивачу до сплати єдиного соціального внеску станом на 30 квітня 2019 року у розмірі 5494,16 грн.;

- визнати протиправною і скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області від 11 травня 2019 року №Ф-7418-17 про стягнення 5494,16 грн. суми боргу.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2004 року перебуває на пенсії і з 2005 року працює адвокатом Ради адвокатів Львівської області. Зазначає, що в квітні 2019 року був зареєстрований в податковій інспекції як фізична особа-підприємець і переведений на спрощену систему оподаткування платником єдиного податку третьої групи і з цього часу єдиного соціального внеску не сплачував. Однак, 11 травня 2019 року відповідачем виставлено вимогу №Ф-7418-17 про стягнення з позивача 5494,16 грн. суми боргу. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, оскільки статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що звільняються від сплати єдиного соціального внеску фізичні особи-підприємці, якщо вони є пенсіонерами за віком. Крім того, 03.10.2017 року прийнято Закон України №2464-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», яким внесено зміни, зокрема, до частини четвертої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відповідно до якої фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач зазначає, що оскільки він зареєстрований як фізична особа-підприємець, досяг пенсійного віку, а також є інвалідом другої групи, дії відповідача щодо нарахування йому єдиного соціального внеску є неправомірними, а вимога від 11 травня 2019 року №Ф-7418-17 про стягнення 5494,16 грн. суми боргу - протиправною та підлягає скасуванню.

У зв`язку з вищенаведеним адміністративний позов просить задоволити в повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що в ІКП АІС «Податковий блок» Фізичної особи-підприємця Савчука Олексія Любомировича код платежу 71040000 протягом 2017-2018 років відображено наступні нарахування єдиного внеску: нарахування єдиного внеску в сумі 2112,00 грн. по терміну сплати 19.07.2017 року; нарахування єдиного внеску платникам спрощеної форми в сумі 2112,00 грн. по терміну сплати 19.10.2017 року; нарахування єдиного внеску платникам спрощеної форми в сумі 2112,00 грн. по терміну сплати 19.01.2018 року; нараховано розрахункову суму єдиного внеску за рік в сумі 704,00 грн. по терміну сплати 09.02.2018 року; нараховано єдиного внеску ФО-П в тому числі на спрощеній системі в сумі 819,06 грн. по терміну сплати 19.04.2018 року; нараховано платником самостійно о.п. по строку (декл. термін сплати пот. рік) нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування особами, які забезпечують себе роботою самостійно в сумі 2112,00 грн. по терміну сплати 14.05.2018 року.

11.05.2019 року Головним ДФС у Львівській області сформовано податкову вимогу №Ф-7418-17 про стягнення з позивача 5494,16 грн. суми боргу відповідно до ІКП АІС «Податковий блок».

Також відповідач зазначає, що Червоноградським ГУ ДФС у Львівській області скеровано листа № 1616/53.13-20 від 27.03.2019 року щодо вирішення питання по виконанню рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 року, залишеним в силі постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019 року у справі № 813/2221/18 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Львівській області, Червоноградської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, Кам`янка-Бузького об`єднаного управління пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій.

У зв`язку з наведеним, у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 29 травня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2005 року призначена пенсія відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і військової служби за контрактом та їх сімей.

З 2014 року позивач перебував на обліку в податковій інспекції як самозайнята особа.

Відповідно до витягу з реєстру платників єдиного податку № 0194 від 05.04.2017 року позивач зареєстрований у податковій інспекції як фізична особа-підприємець та з 01.04.2017 року перебуває на спрощеній системі оподаткування, є платником єдиного податку третьої групи.

11 травня 2019 року Головним управлінням ДФС у Львівській області винесено податкову вимогу №Ф-7418-17 про стягнення з позивача 5494,16 грн. суми боргу.

Вважаючи дії відповідача щодо нарахування до сплати єдиного соціального внеску станом на 30 квітня 2019 року у розмірі 5494,16 грн. протиправними та, не погоджуючись з винесеною відповідачем вимогою від 11 травня 2019 року №Ф-7418-17 про стягнення 5494,16 грн. суми боргу, позивач звернувся для захисту своїх прав до суду.

Предметом спору у даній справі є оцінка: наявності підстав для звільнення позивача від сплати єдиного внеску, як фізичної особи - підприємця, який обрав спрощену систему оподаткування та є пенсіонером.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI зазначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з частиною 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до статті 2 Закону України від 05.11.1991 року № 1788- XII «Про пенсійне забезпечення» трудові пенсії діляться на пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Право чоловіків на пенсію за віком, що передбачене частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини 1 статі 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV пов`язується, зокрема, із досягненням 60 років.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років) право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше (пункт а); особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, звільнені зі служби за вислугу років, за віком, за станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів або організаційними заходами і які на день звільнення досягли 45-річного віку, а ті з них, що є інвалідами війни, - незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт б).

Відповідно до пункту 13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного грошового утримання, зокрема й відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.

Аналіз вищенаведених правових норм вказує, що особи, яким пенсії призначені зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є пенсіонерами за віком, і це відповідає Прикінцевим положенням Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Оскільки позивачу призначено пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, такий є пенсіонером за віком, а тому на нього поширюється пільга щодо сплати єдиного внеску за 2017 рік, передбачена частиною 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що діяла в редакції до 01.01.2018 року.

Разом з тим, суд зазначає про те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 року внесено зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зокрема, до пункту 4 частини 1 статті 4 цього Закону, якою встановлено, що особи, зазначені, зокрема, у пункті 4 частини 1 цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Зазначена норма набрала чинності з 01.01.2018 року.

Враховуючи зазначене, з 01.01.2018 року фізичні особи - підприємці, які досягли віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (60 років та мають страховий стаж, зокрема з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року не менше 25 років) та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу (незалежно від виду пенсії) звільняються від сплати єдиного соціального внеску.

Судом встановлено, що позивачу з 2005 року призначена пенсія відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і військової служби за контрактом та їх сімей.

У квітні 2017 року позивач досяг віку 64 років, відтак він вважається таким, що досяг віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, позивач, будучи фізичною особою-підприємцем, який отримує пенсію, досяг віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обрав спрощену систему оподаткування, звільняється від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2018 рік на підставі частини 4 статі 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірності винесеної ним спірної вимоги від 11 травня 2019 року №Ф-7418-17 про стягнення з позивача 5494,16 грн. суми боргу, дії відповідача по нарахуванню позивачу до сплати єдиного соціального внеску станом на 30 квітня 2019 року у розмірі 5494,16 грн. є протиправними, а спірна вимога №Ф-7418-17 від 11 травня 2019 року підлягає скасуванню.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 статті 5 Закону України «Про судовий збір», а відтак, розподіл судових витрат на підставі статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів вул. Стрийська, 35) про визнання протиправними дій та скасування вимоги задоволити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області по нарахуванню ОСОБА_1 до сплати єдиного соціального внеску станом на 30 квітня 2019 року у розмірі 5494,16 грн.

Визнати протиправною і скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області від 11 травня 2019 року №Ф-7418-17 про стягнення з ОСОБА_1 5494,16 грн. суми боргу.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII "Перехідні положення" цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 01.07.2019 року.

Суддя Клименко О.М.