Справа № 360/2118/19
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 липня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2118/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації (далі - відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 02.04.2019 № 1188, яким позивачу не призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача у вигляді повідомлення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання без дати та номеру, яким позивачу не призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви;

- зобов`язати відповідача включити позивача в списки осіб, які мають право на призначену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу за заявою щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в розмірі, що передбачена постановою КМУ від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», на період з 03.03.2019 по 02.08.2019, а також виплатити заборгованість із цієї допомоги, що виникла за період її несплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона та її родина перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення, відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 509.

На підставі заяви на сім`ю, відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014р. №505, позивачу була призначена адресна грошова допомога.

Відповідач повідомив позивачу про перерахунок адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі за вих. №1188 від 02.04.2019 та припинення нарахування адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі.

З рішенням посадового органу позивач не згоден та вважає, що має законне право на його оскарження.

У зв`язку з чим, позивачем подано позов про визнання неправомірним та скасування рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо перемішеним особам №1188 від 02.04.2019 про відмову у призначенні щомісячної адресної допомоги, зобов`язання здійснити виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг/про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 27.05.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації залишено без руху та запропоновано позивачу протягом п`яти календарних днів з дня отримання даної ухвали надати суду: належним чином оформлений адміністративний позов, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України та належним чином посвідчену копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру - до матеріалів справи, та для вручення відповідачу.

04.06.2019 на виконання вимог ухвали позивачем надано витребувані документи.

Ухвалою суду від 10.06.2019 відкрито провадження у справі та відстрочено позивачу сплату судового збору; вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що подав відзив на позовну заяву (а.с. 75-83).

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що 17.11.2014 УСЗН Білокуракинської РДА взято на облік переміщених осіб: ОСОБА_1 28.03.1965 та членів сім`ї відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затвердженого постановою Кабінету Міністрів У країни від 01.10.2014.

17.11.2014 позивач надав до відповідача заяву про призначення щомісячної адресної допомоги відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505. Дана особа зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Фактичне місце проживання було вказане за адресою: АДРЕСА_2 .

У заяві про призначення щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 вказала також чоловіка - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та прийомних доньок - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В подальшому ОСОБА_6 подавалися до УСЗН Білокуракинської РДА заяви на повторне призначення щомісячної адресної допомоги :

від 13.07.2015 - прийнято рішення про призначення строком на 6 місяців від 15.07.2015;

від 05.02.2016 ( змінилася фактична адреса проживання Луганська обл. смт. Білокуракине кв. Миру, 5/23) - прийнято рішення про призначення строком на 6 місяців від 10.02.2016;

від 29.08.2016 - прийнято рішення про призначення строком на 6 місяців від 05.09.2016;

від 01.03.2017 (змінилася фактична адреса проживання АДРЕСА_3) - прийнято рішення про призначення строком на 6 місяців від 16.03.2017;

від 01.09.2017 - прийнято рішення про призначення строком на 6 місяців від 20.10.2017;

від 01.03.2018 - прийнято рішення про призначення строком на 6 місяців від 28.03.2018;

від 03.09.2018 - прийнято рішення про призначення строком на 6 місяців від 14.09.2018;

від 28.02.2019 - допомогу не призначено з таких підстав: сім`я володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО.

У кожній із зазначених заяв у розділі заяви про зміни, що впливають на призначення допомоги, а саме «В мене та у членів сім`ї не має у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України» власноручно написано не має. Додатково у заявах від 05.02.2016, 29.08.2016, 01.03.2017 власноруч ОСОБА_1 зазначала «обставини, що впливають на виплати адресної допомоги відсутні».

Спеціалістом УСЗН Білокуракинської РДА, якому надано доступ до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 19.03.2019 виявлено, що на підставі Договору купівлі - продажу 28.01.2016 придбано у власність ОСОБА_1 (частка власності у кожного): житловий будинок 73,5 кв.м., який розташовано за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином ОСОБА_1 не повідомила до УСЗН Білокуракинської РДА про придбання житла у власність в населеному пункті (с. Лизине), яке розташоване на підконтрольній території України, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та впродовж з 05.02.2016 у заявах про призначення щомісячної адресної допомоги надавалися завідомо недостовірні дані.

Сім`я ОСОБА_1 постійно проживає в домоволодінні за адресою АДРЕСА_3 , згідно листа Білокуракинської селищної ради від 13.06.2019 № 12 з 2016 року.

УСЗН Білокуракинської РДА здійснено розрахунок незаконно отриманої суми ОСОБА_1 з 03.06.2017.

Як наслідок, своїми умисними діями ОСОБА_1 спричинила матеріальний збиток Державному бюджету України на загальну суму 67 720 грн. 58 коп., що підтверджується розрахунком суми переплачених коштів. В тому числі нараховані згідно Рішення від 16.03.2017 (період з червня 2017 року по серпень 2018 року) - 7040,00 грн., від 20.10.2017 - 19 900,00 грн., від 28.03.2018 - 20387,90 грн., від 14.09.2018 -20 392,68 гривень.

Спеціалістами УСЗН Білокуракинської РДА складено Повідомлення про перерахунок державної адресної допомоги внутрішньо переміщеної особи до якого додано розрахунок переплаченої суми. Вище зазначені документи вручені ОСОБА_1 під особистий підпис 02.04.2019.

На думку відповідача, підстав для задоволення позову в частині виплати допомоги немає.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і.н. НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 7-8, 25).

17.11.2014 позивачем отримано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №921012302, де зазначено фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 (а.с.10а).

На підставі особистої заяви позивача від 17.11.2019 про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, рішенням відповідача від 25.11.2014 позивачу призначено допомогу на проживання з 17.11.2014 по 16.05.2019 (а.с.87,88).

13.07.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження виплати адресної допомоги, оскільки обставини для її виплати не змінилися (а.с.89).

Рішенням відповідача від 15.07.2015 позивачу призначено допомогу на проживання з 13.07.2015 по 12.01.2016 (а.с.90).

05.02.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження виплати адресної допомоги, оскільки обставини для її виплати не змінилися (а.с.91).

Рішенням відповідача від 10.02.2016 позивачу призначено допомогу на проживання з 05.02.2016 по 04.08.2016 (а.с.92).

29.08.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження виплати адресної допомоги, оскільки обставини для її виплати не змінилися (а.с.93).

Рішенням відповідача від 05.09.2016 позивачу призначено допомогу на проживання з 29.08.2016 по 27.02.2017 (а.с.94).

01.03.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження виплати адресної допомоги, оскільки обставини для її виплати не змінилися (а.с.95).

Рішенням відповідача від 16.03.2017 позивачу призначено допомогу на проживання з 01.03.2017 по 31.08.2017 (а.с.96).

01.09.20147 позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження виплати адресної допомоги, оскільки обставини для її виплати не змінилися (а.с.97).

Рішенням відповідача від 20.10.2017 позивачу призначено допомогу на проживання з 01.09.2017 по 28.02.2018 (а.с.98).

01.03.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження виплати адресної допомоги, оскільки обставини для її виплати не змінилися (а.с.99).

Рішенням відповідача від 28.03.2018 позивачу призначено допомогу на проживання з 01.03.2018 по 31.08.2018 (а.с.100).

03.09.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження виплати адресної допомоги, оскільки обставини для її виплати не змінилися (а.с.101).

Рішенням відповідача від 14.09.2018 позивачу призначено допомогу на проживання з 03.09.2018 по 02.03.2019 (а.с.102).

28.02.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження виплати адресної допомоги, оскільки обставини для її виплати не змінилися (а.с.103).

Згідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 19.03.2019 на підставі Договору купівлі - продажу 28.01.2016 ОСОБА_1 придбано у власність (частка власності у кожного): житловий будинок 73,5 кв.м., який розташовано за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 104-106).

Рішенням відповідача від 21.03.2019 позивачу відмовлено у наданні допомоги переміщеним особам на проживання з таких підстав: сім`я володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО (а.с.107).

Відповідачем позивачу направлено повідомлення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання (а.с. 108).

Крім того, відповідач склав Повідомлення про перерахунок державної адресної допомоги внутрішньо переміщеної особи до якого додано розрахунок переплаченої суми (а.с. 109-110).

Спірним питанням при розгляді даної справи є правомірність прийняття відповідачем рішення від 21.03.2019 про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання, а також повідомлення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання.

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та є чинною на момент розгляду справи, далі - Закон № 1706) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

За приписами частин 1-4,7,9,10 ст.4 Закону №1706 факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Разом із заявою заявник подає документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини.

У разі наявності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки з обов`язковим зазначенням підстави відмови, підписане керівником уповноваженого органу, видається заявнику в день подання заяви.

Заявнику може бути відмовлено у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, якщо:

1) відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, визначені у статті 1 цього Закону;

2) у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки;

3) заявник втратив документи, що посвідчують його особу, до їх відновлення;

4) у заявника немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені частиною сьомою цієї статті;

5) докази, надані заявником для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, не доводять факту проживання заявника на території зазначеної адміністративно-територіальної одиниці.

Особа має право звернутися із заявою повторно, якщо у неї з`явилися підстави, визначені у статті 1 цього Закону, або усунуті підстави для відмови у видачі довідки, передбачені цією статтею, чи оскаржити рішення про відмову у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи до суду.

Відповідно до ч.2 ст. 4-1 Закону №1706 порядок створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1706 довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Згідно зі ст.12 Закону №1706 підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

1) подала заяву про відмову від довідки;

2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину;

3) повернулася до покинутого місця постійного проживання;

4) виїхала на постійне місце проживання за кордон;

5) подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505 (далі - Порядок №505).

Відповідно до п.2 Порядку №505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

За приписами п.5 Порядку №505 для отримання грошової допомоги (зокрема в разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу подання заяви та адреси, за якою подається заява, уповноважений представник сім`ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку.

У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги:

прізвище, ім`я та по батькові;

число, місяць, рік народження;

серія, номер (у разі наявності) паспорта громадянина України, ким і коли виданий або серія, номер документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус;

реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному територіальному органу ДФС і мають відмітку в паспорті);

інформацію про:

- зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування);

- наявність у будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення;

- наявність житлового приміщення, яке зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції, або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації;

- наявність у будь-якого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку (рахунках) коштів у розмірі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб;

- місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює;

- наявність у будь-якого з членів сім`ї інвалідності із зазначенням групи інвалідності.

За приписами п.6 Порядку №505 грошова допомога не призначається у разі, коли:

будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану;

будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Тобто, Порядком №505 визначено вичерпний перелік підстав, з яких грошова допомога не призначається.

Відповідно до п.12 Порядку №505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі:

подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги;

надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом чотирьох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють;

зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи;

виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги;

у разі смерті внутрішньо переміщеної особи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнано такими, що втратили чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Також, цим розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено с. Лизине Білокуракинського району Луганської області, де проживає позивач.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач є власником будинку в с. Лизине Білокуракинського району Луганської області, яке відноситься до населених пунктів, розташованих на території проведення антитерористичної операції.

Разом з тим, суду не надано доказів, що позивач чи члени його родини мають у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Таким чином, право позивача на отримання допомоги є доведеним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із прийняттям відповідачем протиправного рішення, суд вважає, що достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 21.03.2019 про відмову позивачу у наданні допомоги переміщеним особам на проживання, визнання протиправним та скасування повідомлення про відмову у наданні позивачу допомоги переміщеним особам на проживання відповідачем, а також зобов`язання відповідача призначити позивачу за заявою щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на період з 03.03.2019 по 02.08.2019 та виплатити заборгованість із цієї допомоги, що виникла за період її несплати.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача включити позивача в списки осіб, які мають право на призначену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, суд вважає що така вимога у повній мірі охоплюється зобов`язанням Відповідача призначити позивачу за заявою щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на період з 03.03.2019 по 02.08.2019 та виплатити заборгованість із цієї допомоги, що виникла за період її несплати. Відповідно, у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Ухвалою суду від 10.06.2019 відстрочено Позивачу сплату судового збору по даній адміністративній справі у розмірі 768,40 грн до ухвалення судового рішення в даній справі.

Відповідно до частини другої статті 133 КАС України, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 768,40 грн стягнути до Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача.

Керуючись статтями 2, 7-9, 19, 20, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) до Управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації (, 92200, Луганська область, смт Білокуракине, пл. Шевченко, буд. 2А) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації Луганської області від 21.03.2019 про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати повідомлення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації Луганської області Аксьоненко Ользі Олександрівні.

Зобов`язати управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації Луганської області призначити ОСОБА_1 за заявою щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в розмірі, що передбачена постановою КМУ від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», на період з 03.03.2019 по 02.08.2019 та виплатити заборгованість із цієї допомоги, що виникла за період її несплати.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації (, 92200, Луганська область, смт Білокуракине, пл. Шевченко, буд. 2А) до Державного бюджету України судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тихонов