Справа № 520/4285/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 липня 2019 р. № 520/4285/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області листом №А-13493 /0-8834/0/95-18 від 12.11.2018 року у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1.2 га із земель державного резервного фонду, що розташована за межами с. Нікополь на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області і передання зазначеної ділянки у власність; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1.2 га із земель державного резервного фонду, що розташована за межами с. Нікополь на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області і передання зазначеної ділянки у власність; зобов`язати відповідача відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15-денний строк після набрання чинності рішення звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, дії Головного управління Держгеокадастру України в Харківській області порушують його право на отримання у власність земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства, оскаржуване рішення прийняте всупереч нормам Земельного кодексу України.

Ухвалою суду від 02.05.2019 року у справі відкрито спрощене провадження.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, у якому він проти позову заперечує з тих підстав, що у процесі детальної перевірки документації із землеустрою, наданої позивачем до Головного управління, було встановлено, що термін дії висновку про його погодження від 29.09.2015 № е-221(ф), наданий Відділом Держгеокадастру у Барвінківському районі Харківської області, скінчився 29.09.2018 року. Таким чином, наданий Позивачем до Головного управління проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,2 га, із земель державного резервного фонду, що розташована за межами с. Нікополь на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, фактично не пройшов обов`язкову стадію погодження, оскільки термін дії висновку про його погодження скінчився, а отже Головним управлінням Держгеокадастру було відмовлено позивачу в затвердженні проекту землеустрою в межах вимог земельного законодавства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог статті 229 КАС України. Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову та відзиву, суд встановив наступне.

Під час судового розгляду встановлено, що викладену у листі №А-22530/0/6-19691/0/21-17 від 19.08.2017 року відмову Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, мотивувало тим, що відповідно до вимог пункту 4.4.16 Інструкції з топографічного зніманні у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), ствердженої наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України № 56 від 09.04.1998, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.1998 № 393/2833, необхідно представити GPS - устаткування та підтвердження реєстрації його, згідно з вимогами Постанови Кабінеті Міністрів України "Про Порядок використання апаратури супутникових радіонавігаційних систем під час проведення топографо-геодезичних, картографічних, аерофотознімальних, проектних, дослідницьких робіт і вишукувань та кадастрових зйомок" від 13.07.1998 № 1075. Зазначено, що у складі проекту наявні незавірені належним чином копії документів, у витязі з Державного земельного кадастру доданого до заяви відсутні підстави для визначення цільового призначення та виду використання сформованої земельної ділянки, враховуючи вимоги ст. 20, 116, 122 Земельного кодексу України. Крім того, у листі зазначено, що відповідно до наданих матеріалів, земельний масив, за рахунок якого позивач бажає отримати земельну ділянку відноситься до земель державного резервного фонду, проте пунктом 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям встановлено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок громадянам, зайнятим у соціальні сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств, які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Порядок перерозподілу земель резервного фонду з метою використання за цільовим призначенням встановлений рекомендаціями Держкомзему України від 21.08.1998. При цьому було зазначено, що у Головному управлінні та у наданих матеріалах відсутня інформація щодо відповідності позивача зазначеним критеріям.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 року по справі № 820/3788/17, яка набула законної сили, визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, викладену у листі №А-22530/0/6-19691/0/21-17 від 19.08.2017 року щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,2 га, із земель державного резервного фонду, що розташована за межами с. Нікополь на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,2 га, із земель державного резервного фонду, що розташована за межами с. Нікополь на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області з урахуванням висновків суду у даній справі.

На виконання постанови суду Листом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №А-3126/0-2149/0/95-18 від 15.03.2018 року повторно розглянуто заяву та вдруге відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,2 га із земель державного резервного фонду, що розташована за межами с.Нікополь на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області та передачі зазначеної ділянки у в подальшому йому у власність, згідно якого зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 зареєстрована в державному земельному кадастрі з помилками. При цьому, як вказує відповідач, у представленому на розгляд проекті землеустрою (на титульному аркуші), на матеріалах документації із землеустрою, що містять графічне зображення об`єктів державного земельного кадастру, аркушах відомостей про координати поворотних точок їх меж, частин, обмежень, угідь відсутня позначка державного кадастрового реєстратора про внесення змін до державного земельного кадастру.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2019 року по справі № 820/2522/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі: визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області листом за № А- 3126/0-2149/0/95-18 від 15.03.2018 р. у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,2 га із земель державного резервного фонду, що розташована за межами с. Нікополь на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,2 га із земель державного резервного фонду, що розташована за межами с. Нікополь на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області і передання позивачу зазначеної ділянки у власність з урахуванням висновків суду по даній справі.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2018 року апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області залишено без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2018 року без змін.

На виконання рішення суду листом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №А - 13493/0-8834/0/95-18 від 12.11.2018 року розглянуто заяву та втретє відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,2 га із земель державного резервного фонду, що розташована за межами с.Нікополь на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області та передачі зазначеної ділянки у в подальшому йому у власність, згідно якого зазначено, що зміст положень висновку про погодження проекту, які визначають термін його дії, суперечить вимогам ч. 16 ст. 186 Земельного кодексу України (в редакції Закону № 497-VIII від 02.06.2015 року).

Вважаючи таку відмову відповідача неправомірною позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог та враховуючи зазначені обставини, суд зазначає наступне.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель вирішуються Земельним кодексом України.

У відповідності до абзацу 1 частини 1, частин 2-3 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина 7 ст.118 Земельного кодексу України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі, якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про землеустрій", землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Згідно зі статтею 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 30 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

У свою чергу, ч.1 ст.1861 Земельного кодексу України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. У відповідності до ч. 4 ст. 1861 Земельного кодексу України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Згідно з ч. 6 ст. 1861 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частиною 8 ст. 1861 Земельного кодексу України передбачено, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений). Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки. Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Таким чином, ст. 1861 Земельного кодексу України передбачено два альтернативні варіанти рішень у формі висновку, які можуть бути прийняті територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки: 1. про затвердження цього проекту або 2.про відмову в його затвердженні.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

На виконання рішення суду, відповідач неодноразово розглядав заяву позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,2 га, із земель державного резервного фонду, що розташована за межами с. Нікополь на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області та передачі земельної ділянки у власність, надаючи письмову відмову останньому у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, обґрунтовуючи це різними підставами.

Фактичною підставою оскаржуваної відмови у наданні дозволу на затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зазначено, що зміст положень висновку про погодження проекту, які визначають термін його дії, суперечить вимогам ч. 16 ст. 186 Земельного кодексу України (в редакції Закону № 497-VIII від 02.06.2015 року).

Як встановлено рішеннями суду по справам 820/3788/17 від 28.11.2017 року, 820/2522/18 від 09.08.2018 року у листах № А-22530/0/6-19691/0/21-17 від 19.08.2017 року та відповідно № А-3126/0-2149/0/95-18 від 15.03.2018 року відповідач жодним чином не зазначав, що зміст положень висновку про погодження проекту, які визначають термін його дії, суперечить вимогам частини16 статті 186 Земельного кодексу України ( в редакції Закону № 497-VIII від 02.06.2015).

При розгляді даної справи судом враховано, що відповідачем неодноразово за рішеннями судів розглядалась одна і та сама заява позивача про затвердження проекту землеустрою і при цьому кожен раз підстави відмови були різними, тобто суперечності, що виникли під час затвердження проекту землеустрою виникли не з вини позивача.

Крім того, судовим розглядом не встановлено та відповідачем не надано до суду будь-яких доказів на підтвердження того, що на момент розгляду спірної заяви позивача, висновок про погодження проекту землеустрою Е-221(ф) від 29.09.2015 був скасований, тоді як аналіз положень ч.16 ст.186 Земельного кодексу України дозволяє дійти висновку, що строк дії погодження проекту щодо відведення земельної ділянки є необмеженим.

Враховуючи те, що відповідач листом №А-13493 /0-8834/0/95-18 від 12.11.2018 року відмовив позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, суд вважає, що належним захистом прав, свобод та інтересів позивача буде визнання протиправною відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,2 га, із земель державного резервного фонду, що розташована за межами с. Нікополь на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, оформлену листом та зобов`язання прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та надання її у власність.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідачів подати у 15-ти денний строк після набрання чинності рішення звіт про виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також приписи статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ст. ст. 7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_2 ) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, буд. 21, 8-9 пов., м. Харків,61145, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, викладену у листі №А-13493 /0-8834/0/95-18 від 12.11.2018 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,2 га. із земель державного резервного фонду, що розташована за межами с. Нікополь на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області і передання її у власність ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,2 га, із земель державного резервного фонду, що розташована за межами с. Нікополь на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області та надання її у власність ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зоркіна Ю.В.