Справа № 400/282/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/282/19

Головуючий в 1 інстанції: Устинов І.А. Дата і місце ухвалення: 12.03.2019р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання на заяву позивача від 02.10.2018р. відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996р. №393/96-ВР копії довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії підполковнику ОСОБА_1 з 14.10.2016р.;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивача від 02.10.2018р. щодо надання йому відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996р. №393/96-ВР копії довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії підполковнику ОСОБА_1 з 14.10.2016р.;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області надати позивачу згідно його заяви від 02.10.2018р., відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996р. №393/96-ВР копію довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії підполковнику ОСОБА_1 з 14.10.2016р.

Позов обґрунтовував тим, що на його звернення до ГУ ПФУ в Миколаївській області в порядку Закону України «Про звернення громадян» щодо надання довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії підполковнику ОСОБА_1 з 14.10.2016р., копії грошового атестату та копії рішення (розпорядження) про призначення пенсії з 14.10.2016р., листом від 05.10.2018р. відповідач не надіслав на його адресу копії довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії. Зазначене, на думку позивача, свідчить про протиправну бездіяльність ГУ ПФУ в Миколаївській області, чим порушено гарантоване йому право на вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.03.2019р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про задоволення його позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що Інструкцією з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 31.12.2014р. №937, передбачено складення обласним військовим комісаріатом довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі, якщо змінився розмір грошового забезпечення на день призначення пенсії особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей. У зв`язку з цим, ГУ ПФУ в Миколаївській області повинне було надати на звернення ОСОБА_1 копію довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії підполковнику ОСОБА_1 з 14.10.2016р.

ГУ ПФУ в Миколаївській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач зазначає, що на звернення позивача від 02.10.2018р. органом Пенсійного фонду надано всю наявну у нього інформацію. В матеріалах пенсійної справи відсутня довідка про розмір грошового забезпечення, копію якої ОСОБА_1 просить надати.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 14.10.2016р. перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

02.10.2018р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області в порядку Закону України «Про звернення громадян» із заявою, в якій просив провести перерахунок та виплачувати йому пенсію з 14.10.2016р. із врахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної грошової винагороди, винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції та індексації відповідно до витягу з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення підполковника ОСОБА_1 за період з жовтня 2014 року по жовтень 2016 року військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2018р. №350/174/308/904/ПС, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Також, ОСОБА_1 просив надіслати на його адресу засобами поштового зв`язку копію довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії підполковнику ОСОБА_1 з 14.10.2016р., копію грошового атестату та копію рішення (розпорядження) про призначення пенсії позивачу з 14.10.2016р.

Листом від 05.10.2018р. №3297-Н-07 ГУ ПФУ в Миколаївській області повідомило позивача про відсутність підстав для здійснення перерахунку його пенсії. Також, на адресу позивача направлено копію грошового атестату та копію протоколу про призначення пенсії за вислугу років від 12.12.2016р.

Вважаючи протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо направлення на адресу ОСОБА_1 у відповідь на його звернення від 02.10.2018р. копії довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії підполковнику ОСОБА_1 з 14.10.2016р. позивач оскаржив її в судовому порядку.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що на звернення позивача відповідачем в порядку та в строки, визначені Законом України «Про звернення громадян», надано обґрунтовану відповідь, у зв`язку з чим відсутні порушення прав ОСОБА_1 , які підлягають захисту в судовому порядку.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996р. №393/96-ВР (далі Закон №393/96-ВР) встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ч.1 ст.3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Частиною першою статті 15 Закону №393/96-ВР передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

У відповідності до вимог частини першої статті 19 Закону №393/96-ВР на органи державної влади покладено обов`язок в межах своїх повноважень: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до ст.20 Закону №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Отже з аналізу вищезазначених норм Закону вбачається, що на органи державної влади покладено обов`язок в межах своїх повноважень об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви громадян, які звертаються із такими заявами відповідного змісту та розглядати такі звернення у строки визначенні статтею 20 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідь на заяву ОСОБА_1 від 02.10.2018р. надано ГУ ПФУ в Миколаївській області 05.10.2018р., тобто в межах строків, встановлених ст.20 Закону №393/96-ВР.

При цьому, відповідач разом з листом-відповіддю надіслав на адресу позивача запитувані ним копію грошового атестату та протоколу про призначення пенсії за вислугу років від 12.12.2016р.

Ненадіслання на адресу ОСОБА_1 копії довідки Миколаївського обласного військового комісаріату про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії відповідач обґрунтовував тим, що така довідка відсутня в матеріалах пенсійної справи позивача, так як пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Пенсійного Фонду України від 30.01.2017р. № 3-1, передбачено подання разом із заявою про призначення пенсії за вислугу років, серед іншого, грошового атестату або довідки про розмір грошового забезпечення.

Колегією суддів встановлено, що вимоги апеляційної скарги фактично ґрунтуються на тому, що в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 повинна бути довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії.

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки в матеріалах справи міститься подання ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення пенсії ОСОБА_1 №1536 від 30.11.2016р., зі змісту якого вбачається, що до ГУ ПФУ в Миколаївській області довідка про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії обласним військовим комісаріатом не надавалася, натомість, надано грошовий атестат.

А відтак, колегія суддів не вбачає підстав для висновку, що відповідь на звернення ОСОБА_1 від 02.10.2018р. відповідачем надана не в повному обсязі.

Правомірність дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не надання до ГУ ПФУ в Миколаївській області довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 виходить за межі предмету даного спору.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Аналіз вказаної норми Кодексу дає підстави вважати, що адміністративне судочинство спрямоване на захист прав, свобод та інтересів осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. При цьому, захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту порушення законного права (свободи, інтересу) саме суб`єкта звернення до суду, тобто, позивача.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права, в зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень, особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Навіть у разі наявності порушення вимог Закону діями суб`єкта владних повноважень зазначене не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями. При цьому, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини для того, щоби мати можливість звернутися за захистом до суду особа має довести, що вона є жертвою порушення прав. Щоби претендувати на статус жертви такого порушення, оспорюваний захід має безпосередньо зашкодити особі (рішення «Аксу проти Туреччини» пункт 50; «Тенасе проти Молдови»).

Аналіз суб`єктного складу даного спору та природи спірних правовідносин, як таких, що не відповідають статті 2 КАС України, свідчить про відсутність порушеного права позивача у спорі, про що правильно вказав суд першої інстанції.

Ні із змісту позовної заяви, а ні із змісту апеляційної скарги не вбачається, яким чином не надіслання на адресу ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії при наданні йому грошового атестату впливають на права, свободи та законні інтереси позивача.

А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не доведено порушення його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції від 12 березня 2019 року немає.

Відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 02 липня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук