Справа № 160/99/19
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2019 року м. Дніпросправа № 160/99/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Малиш Н.І., Шальєвої В.А., секретар судового засідання за участю позивача - Іванова Р.М., прокурора - Лісняк А.І, представника відповідача-1 Токарєва В.В., представника відповідач - 2 - Шпилькіна І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі

апеляційну скаргу
Командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2019 року в адміністративній справі №160/99/19 (головуючий суддя у 1 інстанції Рябчук О.С., повний текст рішення складено 06.03.2019 року)

за позовом ОСОБА_2

до Військової частини НОМЕР_1 , Командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1

про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 , в якому просив визнати протиправними та скасування пункту 1, пункту 6, абзацу 5 пункту 7 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 від 30.11.2018 р. № 810 Про результати службового розслідування в частині притягнення начальника зв`язку - командира взводу зв`язку старшого лейтенанта ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та повної кратної матеріальної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що висновки службового розслідування та спірного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної і матеріальної відповідальності не ґрунтуються на законі та є протиправними. Наведені в акті підстави відповідальності позивача не свідчать про неналежне виконання ОСОБА_2 своїх службових обов`язків, що потягло до настання шкоди, а підтверджує необ`єктивність службового розслідування. По-перше, до компетенції позивача як начальника зв`язку штабу командира взводу зв`язку не входять обов`язки по організації охорони сховищ військового майна, в тому числі закріпленого за його підрозділом, в парку військової частини та контроль служби охорони. По-друге, ці обов`язки належать іншим посадовим особам, порушення яких були встановлені службовим розслідуванням, які були притягнуті до відповідальності. Також, під час службового розслідування не було встановлено, хто ж є матеріально відповідальним за втрачене військове майно, чи передавалось позивачу на відповідальне зберігання майно, що було втрачено. Не враховано і того факту, що позивач протягом певного періоду перебував у відрядженні в зоні ООС (АТО) і в цей період доступ до військового майна взводу зв`язку, яке перебувало у сховищ для техніки №30/573 військової частини НОМЕР_1 , мали військовослужбовці взводу зв`язку та командування військової частини, які постійно перебували в пункті постійної дислокації.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 1, пункт 6, абзац 5 пункту 7 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 від 30.11.2018 р. № 810 Про результати службового розслідування в частині притягнення начальника зв`язку - командира взводу зв`язку старшого лейтенанта ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та повної кратної матеріальної відповідальності.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачі подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що в матеріалах справи відсутній завірений належним чином оскаржуваний наказ, що свідчить про незаконність прийнятого у справі рішення. Також, долучені до позову документи не були завірені належним чином позивачем. При цьому, позивачем був пропущений строк звернення з цим адміністративним позовом. Крім того, в порушення норм КАС України судом першої інстанції в вступній та резолютивній частині рішення не відображено повну інформацію щодо учасників справи, які приймали участь під час її розгляду. Також, суд першої інстанції порушив права відповідачів та позбавив останніх можливості бути присутніми під час розгляду означеної справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 01 серпня 2016 року №235 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, призначеного наказом Міністра оборони України від 27.07.2016 р. № 695 на посаду командира взводу зв`язку, ВОС 1210003, зараховано до списків особового складу, та визнано таким, що прийняв справи та посаду і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, з 01 серпня 2016 року.

Наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 31 жовтня 2016 року №1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, призначеного наказом командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.10.2016 року №204 на посаду у військовій частині НОМЕР_1 , визнано таким, що прийняв справи та посаду і приступив до виконання службових обов`язків начальника зв`язку штабу командира взводу зв`язку, ВОС 1210003.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.04.2018 року №113 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , начальника зв`язку командира взводу зв`язку,визнано таким, що вибув з 16 квітня 2018 року у відрядження до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, для виконання службових (бойових) завдань до оперативно-тактичного угрупування Донецьк з 16.04.2018 року.

Відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 06.07.2018 р. № 194, від 30.09.2018 р. № 282 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , начальника зв`язку командира взводу зв`язку, визнано таким, що вибув з міста Добропілля Донецької області до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 з 06.07.2018 р., з 30.09.2018 р.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.07.2018 р. № 195 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , начальника зв`язку командира взводу зв`язку, визнано таким, що вибув з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 з 07.07.2018 р. у щорічну відпустку по 05.08.2018 р.

Згідно з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.10.2018 р. № 283 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , начальника зв`язку командира взводу зв`язку, визнано таким, що прибув до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 з міста Добропілля Донецької області 30.09.2018 р.

Згідно з довідок від 25.01.2019 р. № 296, 25.01.2019 р. № 297 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення старший лейтенант ОСОБА_2 виконував службові (бойові завдання), безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в періоди: з 31.01.2017 р. по 04.02.2017 р., 02.06.2017 р. по 04.07.2017 р., з 05.07.2017 р. по 09.07.2017 р., 03.11.2017 р. по 17.11.2017 р., з 16.04.2018 р. по 30.04.2018 р.; з 30.04.2018 р. по 06.07.2018 р., з 10.08.2018 р. по 30.09.2018 р., з 13.12.2018 р. по 28.12.2018 р.

02.10.2018 р. начальник зв`язку командир взводу зв`язку старший лейтенант ОСОБА_2 рапортом вх. № 5722 повідомив командира військової частини НОМЕР_1 про те, що при відкритті боксу 02.10.2018 р. виявлено відсутність складових частин зв`язку.

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 02 жовтня 2018 року № 118 Про призначення службового розслідування з метою з`ясування обставин та причин втрати майна зв`язку у військовій частині НОМЕР_1 призначено службове розслідування, акт надати до 18.10.2018 р.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02 жовтня 2018 року №639 Про призначення службового розслідування по факту нестачі складових частин техніки зв`язку взводу зв`язку, що зберігається в сховищі для техніки №50/573призначено службове розслідування, яке належало провести до 12.11.2018 р.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.10.2018 р. № 670 термін службового розслідування продовжено до 02.10.2018 р.

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 05.11.2018 р. № 1254 притягнуто до дисциплінарної відповідальності посадових осіб військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до акту службового розслідування по факту розкрадання майна зв`язку військової частини НОМЕР_1 , затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_1 , встановлено наступне.

02.10.2018 р. начальник зв`язку командир взводу зв`язку ОСОБА_2 самостійно відкрив сховище № 2, розташоване в парку автомобільної техніки військової частини НОМЕР_1 . При огляді майна, яке знаходилось в техніці взводу зв`язку у сховищі ОСОБА_2 виявив відсутність майна. З метою уточнення повного переліку відсутнього майна зв`язку згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.10.2018 р. № 641 призначено перевірочну комісію, за результатами роботи якої складено акт. Загальна сума втрат, завданих державі розкраданням даного майна, становить 478 912,98 грн.

В подальшому, із загальної нестачі вираховано 41 527,11 грн.

Загальна сума шкоди, заподіяної державі, становить 437 385,87 грн.

В акті міститься посилання на результати службового розслідування, проведеного посадовими особами військової частини НОМЕР_4 та зазначено, зокрема, про таке:

начальник зв`язку командир взводу зв`язку старший лейтенант ОСОБА_2 :

- під час прийому посади командира взводу зв`язку, начальника зв`язку командира взводу зв`язку Акти прийому посади на складав;

- не здійснював контроль та не вживав заходів для забезпечення надійної охорони сховища, а також майна та матеріальних засобів взводу зв`язку;

- самоусунувся від організації проведення перевірки наявності і технічного стану засобів зв`язку в підрозділах та сховищі.

30 листопада 2018 року командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 810 від Про результати службового розслідування (далі Наказ №810).

Пунктом 1 Наказу № 810 на начальника зв`язку - командира взводу зв`язку старшого лейтенанта ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність - за порушення вимог 2 та 6 абзаців ст. 11, вимог статті 16,119, вимог 1, 4 та 13 абзаців статті 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п. 5, 13, 14, 15 Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання військового майна у Збройних Силах України, затвердженого постановою КМУ №1225 від 04.08.2000 року, у відповідності до пункту г статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Пунктом 6 Наказу №810 від 30.11.2018 року начальника зв`язку - командира взводу зв`язку старшого лейтенанта ОСОБА_2 притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності в розмірі 1 142 848,50грн. ((437385,87грн.-9615,00грн. 8685,50грн. 9294,50грн. 28840,50грн.х3) - за недбале ставлення до виконання службових обов`язків, порушення встановлених правил зберігання військового майна, що призвело до матеріальних збитків, у відповідності до вимоги пункту 13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, яке затверджено постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року № 243.

Також, пунктом 7 Наказу №810 від 30.11.2018 року визначено помічнику командира частини з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби утримати в рахунок погашення шкоди, завданої державі, з начальника зв`язку командира взводу зв`язку старшого лейтенанта ОСОБА_2 суму в розмірі 1 142 848,50грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з наступного.

Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР затверджено Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі (далі Положення №243), яке визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами.

Згідно з п. 1 Положення №243 за шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, зазначені особи несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним законодавством України.

Притягнення до матеріальної відповідальності не звільняє від дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

До військовослужбовців належать, зокрема: солдати, матроси, сержанти, старшини строкової військової служби і ті, які проходять військову службу за контрактом, в тому числі офіцери Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 2 Положення №243 відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами.

До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.

Згідно з п. 3 Положення №243 військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності:

а) заподіяння прямої дійсної шкоди;

б) протиправної їх поведінки;

в)причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням

шкоди;

г) вини у заподіянні шкоди.

Протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки.

Пунктом 8 Положення №243 визначено, що залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії

(бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду, і вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність.

Згідно з п.13 Положення військовослужбовці і призвані на збори

військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі:

- умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій;

- приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних

робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах;

- заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані;

- дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину;

-недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Згідно пункту 14 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2-10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, недостача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ № 880 від 02.11.1995 р. затверджено Перелік військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, згідно якого у трикратному розмірі вартості відшкодовується нестача агрегатів, запасних частин, інструментів, приладів і приладдя до озброєння, військової техніки, устаткування, апаратури, засобів зв`язку, технічних засобів охорони і до обчислювальної техніки, за оптичні прилади, імпортні електрифіковані інструменти, пальне, масло і мастила, спирти і спеціальні рідини, паливо.

Згідно з пунктами 17-23 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України № 243 від 23.06.1995 передбачено, що у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди.

У необхідних випадках цей термін може бути продовжено вищим за підлеглістю командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Розслідування призначається письмовим розпорядженням командира (начальника) військової частини, який має право прийняти рішення про притягнення військовослужбовця і призваного на збори військовозобов`язаного до матеріальної відповідальності.

Забороняється доручати розслідування посадовій особі, яка є підлеглою чи безпосереднім начальником військовослужбовця або військовозобов`язаного, призваного на збори, дії яких необхідно розслідувати, а також посадовим особам, які є співучасниками заподіяння матеріальної шкоди чи зацікавлені в результатах розслідування.

Розслідуванням повинно бути встановлено:

-в чому полягає матеріальна шкода та яка її вартісна оцінка;

- якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного заподіяно шкоду, вимоги яких законів, військових статутів, порадників, інструкцій та інших нормативних актів при цьому було порушено; умисно чи з необережності та з якою метою заподіяно шкоду;

-чи заподіяно шкоду винною особою під час виконання службових обов`язків;

-ступінь вини кожного у разі заподіяння шкоди кількома особами; умови та причини, що сприяли заподіянню шкоди, та її наслідки.

У висновку розслідування викладаються факти, встановлені відповідно до вимог пунктів 3 і 19 цього Положення, та пропозиції про притягнення винної особи (винних осіб) до обмеженої, повної чи підвищеної матеріальної відповідальності, а в разі необхідності - обґрунтування можливості зменшення суми, що підлягає стягненню з винного для відшкодування заподіяної шкоди.

До висновку додаються:письмові пояснення особи (осіб), яка притягається до

матеріальної відповідальності;письмові пояснення інших осіб, причетних до факту заподіяння шкоди;акти ревізій (перевірок), інвентаризацій, накладні, витяги з обліково-видаткових книг і журналів та інші матеріали розслідування;довідка про вартісну оцінку заподіяної шкоди за підписом начальника відповідної служби та фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини.

Висновок підписується офіцером, який проводив розслідування.

Всі матеріали розслідування подаються на розгляд командиру (начальнику) військової частини, який його затверджує у разі прийняття рішення про стягнення з винного встановленої шкоди.

Військовослужбовці та призвані на збори військовозобов`язані, які притягаються до матеріальної відповідальності, ознайомлюються з матеріалами розслідування, про що у висновках робиться відповідний запис. Вони мають право подавати свої заперечення та клопотання на ім`я командира (начальника) військової частини.

Командир (начальник) військової частини після розгляду матеріалів розслідування зобов`язаний особисто провести бесіду з військовослужбовцем або призваним на збори військовозобов`язаним, який притягається до матеріальної відповідальності.

Якщо вину військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного

повністю доведено, командир (начальник) військової частини не пізніш як у місячний термін з дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення до матеріальної відповідальності винної особи з зазначенням розміру суми, що підлягає стягненню.

У разі, коли шкоду заподіяно кількома особами, у наказі визначається точний розмір суми, що стягується окремо з кожної особи з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин.

Відповідно до ст. 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Згідно до ст. 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обранняйого виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Так, за фактом розкрадання майна зв`язку військової частини НОМЕР_5 було проведено службове розслідування, за результатами якого складено акт, затверджений командиром військової частини 12.11.2018 р.

На підставі висновків службового розслідування командиром військової частини винесено наказ № 810 від 30.11.2018 р., яким на начальника зв`язку - командира взводу зв`язку старшого лейтенанта ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність та притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності в розмірі 1 142 848,50 грн.

Згідно з п. 3 Положення №243 військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності:

а) заподіяння прямої дійсної шкоди;

б) протиправної їх поведінки;

в)причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням

шкоди;

г) вини у заподіянні шкоди.

Згідно з п.13 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі:

- умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій;

- приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах;

- заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані;

- дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину;

- недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

В акті службового розслідування зазначено, що начальник зв`язку командир взводу зв`язку старший лейтенант ОСОБА_2 :

- під час прийому посади командира взводу зв`язку, начальника зв`язку командира взводу зв`язку Акти прийому посади на складав;

- не здійснював контроль та не вживав заходів для забезпечення надійної охорони сховища, а також майна та матеріальних засобів взводу зв`язку;

- самоусунувся від організації проведення перевірки наявності і технічного стану засобів зв`язку в підрозділах та сховищі.

Колегія суддів погоджує висновки суду першої інстанції, що відповідачами не доведено, що саме позивач є особою, яка несе матеріальну відповідальність за втрачене майно, та того, що вказане майно було передано позивачу під відповідальне зберігання або для іншої мети в установленому законом порядку.

Також, на момент розгляду справи відповідачами або іншими уповноваженими органами та посадовими особами не встановлено обставин викрадення майна, а саме, дати, часу, способу, винних осіб, інших обставин.

Положенням №243 встановлено перелік документів, які надаються посадовими особами, які проводили службове розслідування, до висновку службового розслідування.

Серед таких документів визначено довідку про вартісну оцінку заподіяної шкоди за підписом начальника відповідної служби та фінансового органу (головного

бухгалтера) військової частини.

Вказану довідку відповідачами не надано та матеріали справи та службового розслідування не містять обґрунтувань вказаної в акті службового розслідування та в наказі № 810 від 30.11.2018 р. суми шкоди, заподіяної державі, в розмірі 437 385,87 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що пункт 1, пункт 6, абзац 5 пункту 7 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 від 30.11.2018 р. № 810 Про результати службового розслідування винесені відповідачем не у спосіб, що передбачений законодавством, та не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутній завірений належним чином оскаржуваний наказ та долучені до позову документи не були завірені належним чином позивачем, колегія суддів зазначає про безпідставність вказаних доводів, оскільки законом не передбачено, що позивач звертаючись до суду з позовом повинен подати завірені належним чином документи, в той час як ст.161 КАС України передбачено обов`язок позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. При цьому, суд у разі сумніву щодо достовірності поданих документів мав право, а не обов`язок, витребувати для огляду у судове засідання оригінали таких документів. Також, відповідачами не доведено того факту, що поданий оскаржуваний наказ та інші документи є недостовірними та такими, що спотворюють інформацію.

Щодо порушення на думку відповідачів судом першої інстанції норм КАС України - в вступній та резолютивній частині рішення не відображено повну інформацію щодо учасників справи, які приймали участь під час її розгляду, колегія суддів зазначає, що вказані обставини жодним чином не впливають на зміст рішення.

Також, безпідставними є доводи щодо порушення судом першої інстанції прав відповідачів бути присутніми під час розгляду означеної справи, оскільки судом першої інстанції були вжиті належні заходи щодо своєчасного сповіщення сторін про дату, час та місце розгляду справи та розглянуто справу у строки, встановлені КАС України.

Щодо порушення строків звернення адміністративним позовом, колегія суддів зазначає, що суд за клопотанням позивача може поновити строк звернення з адміністративним позовом, якщо визнає причини такого пропуску строку поважними.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись статтями 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги Командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2019 року в адміністративній справі №160/99/19 за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 , Командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 про визнати протиправним та скасування наказу залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2019 року в адміністративній справі №160/99/19 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 26 червня 2019 року, в повному обсязі постанова складена 03.07.2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш

суддя В.А. Шальєва