Справа № 160/2855/19
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2019 року Справа № 160/2855/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіЦарікової О.В.,
за участі секретаря судового засіданняБезрученко К.В.,
представника позивача: представника відповідача: Бейгул А.Г., Прокоф`єва Є.Г.,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/2855/19 та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Судове засідання призначено на 03 травня 2019 року. Останнє судове засідання відбулося 30 травня 2019 року.
18 квітня 2019 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заву, в якому останній заперечив проти позову та вказав, що під час перевірки встановлено, що контрагент позивача - ТОВ «Буд Груп СК» є фігурантом в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, також, за наявною інформацією в базах даних податкового органу у штаті вказаного підприємства рахується один директор, що унеможливлює виконання задекларованих робіт в адресу ТОВ «Оріон -Буд-Днепр».
24 квітня 2019 року представником позивача надано клопотання про долучення доказів по справі, в якому він також виклав заперечення проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву та вказав, що всі господарські операції між ТОВ «Оріон -Буд-Днепр» та ТОВ «Буд Груп СК» вчинялися реально, такі операції є документально підтвердженими, дохід від них позивачем задекларовано, послуги надані ТОВ «Буд Груп СК» оплачені в повному обсязі.
У судовому засіданні 30 травня 2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову, просив суд відмовити в його задоволенні повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, видами діяльності позивача є: діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами (код КВЕД 46.11); оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (код КВЕД 46.21); неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90); будівництво житлових і нежитлових будівель (основний) (код КВЕД 41.20).
Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Буд Груп - СК» за період з 01.03.2018 по 31.03.2018, з ТОВ «Строй - Компані ЛТД» за період з 01.03.2018 по 31.03.2018, результати якої оформлені актом від 18.01.2019 №6986/04-36-14-11/40905325.
Згідно з висновками означеного акта, перевіркою встановлено порушення ТОВ «Оріон - Буд - Днепр» п.44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України по по взаємовідносинам з ТОВ «Буд Груп - СК», в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму 250000,00 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість за березень 2018 року на суму 250000,00 грн. (ряд. 18 Декларації).
По взаємовідносинам із ТОВ «Строй - Компані ЛТД» під час перевірки порушень не виявлено.
Як видно з акта перевірки, в обґрунтування своєї позиції щодо відсутності права на формування позивачем податкового кредиту, податковий орган вказує на те, що операції з ТОВ «Буд Груп - СК» не мали реального характеру, у зв`язку з тим, що проведеною перевіркою неможливо підтвердити факт отримання ТОВ «Оріон - Буд - Днепр» робіт від ТОВ «Буд Груп- СК» на суму ПДВ внаслідок таких обставин.
У ТОВ «Буд Груп- СК» в штаті рахується одна особа, в той час як надання задекларованих послуг передбачає більшу кількість робітників. Із акта № 2 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2018 року неможливо встановити осіб, які були задіяні для виконання робіт (розробка грунту вручну, засипання траншеї піском, вивіз грунту та інше).
Згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) ТОВ «Буд Груп - СК» не придбавало товари (роботи, послуги), необхідні для ведення господарської діяльності, а саме: оренда офісних, складських та виробничих приміщень, обладнання, електроенергію, газ, та ін. Власні складські та виробничі приміщення на балансі підприємства відсутні.
Окрім того, згідно з ЄРПН ТОВ «Буд Груп-СК» у період взаємовідносин з ТОВ «Оріон - Буд - Днепр» постачало товари/послуги ще 33 підприємствам, які знаходяться у різних областях України, на загальну суму 11571958,08грн., в.ч. ПДВ - 1928659,68 грн..
В результаті аналізу ланцюга постачання товарів, послуг, отриманих ТОВ «Оріон - Буд - Днепр» від постачальника ТОВ «Буд Груп-СК» (і.к. 41635114) за період з 01.03.2018 по 31.03.2018 на суму ПДВ - 250000,00 грн., не встановлено подальшого ланцюга постачання від постачальника робіт, послуг, тобто, неможливо дослідити походження робіт, послуг.
Дослідивши надані сторонами докази та фактичні обставини даної справи, суд не погоджується із позицією податкового органу, яка відображена в акті перевірки від 18.01.2019 № 6986/04-36-14-11/40905325 щодо нереальності господарських операцій між ТОВ «Оріон - Буд - Днепр» та ТОВ «Буд Груп - СК», виходячи з такого.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення), господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між ТОВ «Оріон - Буд - Днепр» та ТОВ «Буд Груп-СК», і реальність зміни майнового стану першого.
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 2.1 ст. 2 Положення, відповідно до якої первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію.
Пунктом 2.2. Положення передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Відповідно до п. 2.4 Положення, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов`язання).
Факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника.
У періоді, що перевірявся ТОВ «Оріон - Буд - Днепр» мало взаємовідносини з ТОВ «Буд Груп - СК».
Виконавцем - ТОВ «Буд Груп - СК» виписані позивачу податкові накладні від 29.03.2018 № 322 та від 29.03.2018 №323.
На підставі отриманих від ТОВ «Буд Груп - СК» податкових накладних ТОВ «Оріон- Буд- Днепр» віднесло до складу податкового кредиту з ПДВ у березні 2018 року суму у розмірі 250000,00 грн.
Суд зазначає, що посилання податкового органу на інформацію баз даних податкового органу щодо відсутності у контрагента позивача можливості виконувати роботи (надавати послуги) не заслуговують на увагу, оскільки внесені відомості баз даних податкового органу є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань, а висновки, викладені в податковій інформації, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2018 року у справі № 818/418/17 (касаційне провадження №К/9901/5097/17, номер судового рішення в ЄДРСР № 72791313).
У свою чергу, податкова інформація щодо контрагента по ланцюгу постачання не спростовує реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом, оскільки відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі № 813/1497/17 (адміністративне провадження №К/9901/3819/17, номер судового рішення в ЄДРСР № 72343803).
Верховний Суд визнає, що не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, так само як і податкова інформація про інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 02 квітня 2019 року у справі №826/6245/18 (адміністративне провадження №К/9901/3279/19, номер судового рішення в ЄДРСР № 80894091).
Доводи податкового органу щодо відсутності у ТОВ «Буд Груп - СК» необхідних умов для ведення господарської діяльності, трудових, матеріальних ресурсів, як підстави неможливості реального здійснення господарських операцій є необгрунтованими, враховуючи не доведення відповідачем відсутності можливості у контрагента укладати із іншими суб`єктами господарювання власні договори оренди, найма та інші, з метою виконання своїх господарських зобов`язань перед ТОВ «Оріон-Буд-Днепр».
Як зазначено в пункті 38 Рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України», «коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.»
Отже, на думку Європейського суду з прав людини, відмова у підтвердженні права на бюджетне відшкодування ПДВ може ґрунтуватися на встановленні зловживань з боку саме того платника податку, який формував суми бюджетного відшкодування.
Таким чином, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит та/або на бюджетне відшкодування, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.
За таких обставин, суд відхиляє посилання відповідача на відсутність у ТОВ «Буд Груп-СК» основних засобів, трудових ресурсів, виробничого обладнання, що встановлена на підставі аналізу баз даних податкового органу, в тому числі і ЄРПН.
Аналогічна правова позиція з цього питання також висловлена Верховним Судом в постанові від 15.05.2018 у справі № 815/423/17 (№К/9901/4625/17).
Суд зазначає, що докази, отримані за процедурою, встановленою Кримінально-процесуальним кодексом України, підлягають оцінці судом при прийнятті рішення у кримінальній справі та за відсутності обвинувального вироку і доведеності певних фактів у кримінальній справі не можуть носити преюдиційний характер в адміністративному процесі під час вирішення адміністративної справи.
Судом встановлено, що ТОВ «Буд Груп-СК» за наявною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформацією на момент господарських взаємовідносин з позивачем було зареєстроване як юридична особа та відповідно до інформації, наявної на офіційному сайті Державної фіскальної служби України (www.sfs.gov.ua) на момент вчинення господарських правовідносин з позивачем було зареєстроване як платник ПДВ, а отже мало спеціальну правосуб`єктність для вчинення задекларованих із ТОВ «Оріон-Буд-Днепр» операцій.
Доказів того, що на момент укладення угод та вчинення господарських операцій контрагент позивача не був зареєстрований як юридична особа та як платник податку на додану вартість, відповідачем не надано.
У відповідності до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, виникає у разі здійснення операцій, в т.ч. з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Як визначено у п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Нормами статті 201 ПК України визначено перелік документів, що є підставою для нарахування податкового кредиту.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних поставок, судом досліджено долучені позивачем до матеріалів справи копії належним чином оформлених первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій і їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій.
Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
З урахуванням вищевикладеного та досліджених під час розгляду справи первинних документів, судом встановлений рух активів від ТОВ «Буд Груп-СК» до ТОВ «Оріон-Буд-Днепр», таким чином, віднесення позивачем до складу податкового кредиту у березні 2018 року суми у розмірі 250000,00 грн. на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Буд Груп-СК», відповідає вимогам норм чинного податкового законодавства, а використання позивачем робіт, виконаних ТОВ «Буд Груп-СК» у власній господарській діяльності відповідає характеру та меті його господарської діяльності та підтверджується вищепереліченими документами, копії яких містяться в матеріалах справи.
У відповідності до ч.1, ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 132, 194, 242 - 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон - Буд - Днепр» з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджених асигнувань судові витрати з оплати судового збору у розмірі 4687 (чотири тисячі шістсот вісімдесят сім) грн. 50 коп..
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 10 червня 2019 року.

Суддя О.В. Царікова