Справа № 2340/4991/18
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4991/18 Суддя першої інстанції: Кульчицький С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Коротких А.Ю. та Костюк Л.О.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року, яке проголошене о 10 год. 56 хв. та складене у повному обсязі 02 травня 2019 року, у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року ПАТ «Черкасиобленерго» звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 27 листопада 2018 року № .

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що в період дії мораторію фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань не нараховуються.

Офіс великих платників податків ДФС подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що на момент виникнення спірних правовідносин ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачала, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання тільки тих зобов`язань, які виникли до введення мораторію.

Під час судового засідання представник відповідача заперечував проти апеляційної скарги та просив суд відмовити у її задоволенні посилаючись на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Представник позивача направив до суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з необхідністю бути присутнім на інших судових засіданнях у Господарському суді Черкаської області.

Враховуючи, що повідомлені представником ПАТ «Черкасиобленерго» причини неявки у судове засідання є неповажними, в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення апеляційної скарги, а явка представника позивача не є обов`язковою, колегія суддів відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України вирішила розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ПАТ «Черкасиобленерго» задовольнити, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14 травня 2004 року у справі № 01/1494 було порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ «Черкасиобленерго», розгляд якої на даний час не завершений.

ПАТ «Черкасиобленерго» перебуває на обліку в Офісі великих платників податків ДФС як платник податку на додану вартість.

Відповідач провів камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ПАТ «Черкасиобленерго», зокрема, в уточнюючих розрахунках податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 13 жовтня 2018 року № за лютий 2018 року, від 13 жовтня 2018 року № за березень 2018 року, від 13 жовтня 2018 року № за травень 2018 року, від 13 жовтня 2018 року № за серпень 2018 року, за результатами якої склав акт від 12 листопада 2018 року № 3451/28-10-42-04/22800735.

На підставі вказаного акту перевірки Офіс великих платників податків ДФС виніс податкове повідомлення-рішення від 27 листопада 2018 року № , яким нарахував позивачу штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2310497 грн 70 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням податкового органу, ПАТ «Черкасиобленерго» звернулося до суду з позовом про визнання його протиправним і скасування.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову ПАТ «Черкасиобленерго», суд першої інстанції виходив з того, що строк сплати єдиного внеску настав після порушення справи про банкрутство, дія мораторію на виконання таких зобов`язань не поширюється, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів визнані у Законі України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до абз. 1 ч. 4, ч. 7 ст. 12 вказаного Закону у редакції, що діяла на час порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Черкасиобленерго», мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

Згідно з абз. 4 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у зазначеній редакції протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів).

Зазначені норми права вказують на те, що в період дії мораторію нарахування штрафів та пені за порушення строків сплати єдиного внеску не застосовується.

Положення ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлюють заборону нарахування санкцій за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) незалежно від дати їх виникнення: до введення мораторію чи після порушення провадження у справі про банкрутство.

З 19 січня 2013 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яким відповідний Закон викладений у новій редакції.

У відповідності до абз.абз. 2, 4 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції, що діє з 19 січня 2013 року, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;

- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Отже, з 19 січня 2013 року в період дії мораторію не застосовуються фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання лише тих зобов`язань, строк виконання яких настав до початку провадження у справі про банкрутство.

Відповідно, ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції, що діяла на час складання оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки), не встановлювала заборону щодо нарахування штрафів та пені за порушення строків сплати поточних зобов`язань з податку на додану вартість ПАТ «Черкасиобленерго».

Звертаючись до суду з даним позовом та апеляційною скаргою, ПАТ «Черкасиобленерго» вказувало на те, що податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 27 листопада 2018 року № було складене без урахування заборони щодо нарахування штрафів, встановленої ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції, що діяла на час порушення провадження у справі про банкрутство товариства.

Відповідач, у свою чергу, заперечував проти задоволення вимог позивача з тих підстав, що до даних правовідносин підлягає застосуванню ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції, що діяла на час складання та надсилання позивачу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Надаючи правову оцінку зазначеним доводам сторін, колегія суддів враховує п. 11 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відповідно до якого Положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Враховуючи, що у відношенні ПАТ «Черкасиобленерго» на момент набрання чинності зазначеним Законом господарський суд не прийняв постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, колегія суддів прийшла до висновку що у даних правовідносинах слід керуватися ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції, що діяла до 19 січня 2013 року.

Зазначений висновок суду відповідає також правовій позиції Верховного Суду щодо застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у подібних правовідносинах, що викладена у постановах від 11 вересня 2018 року у справі № 823/2240/17, від 14 травня 2018 року у справі № 2340/4250/18, від 28 травня 2019 року у справі № 2340/4137/18.

Під час вирішення зазначених справ Верховний Суд прийшов до висновку про те, що ч. 4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній до 19 січня 2013 року та на час введення мораторію) визначала абсолютну заборону на застосування під час мораторію всіх санкцій за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів). Зміст цієї заборони не пов`язаний із визначенням поняття мораторію і не обмежений ним. Заборона чинна протягом дії мораторію, тому санкції за невиконання грошових зобов`язань не нараховується в силу прямої заборони законом, безвідносно до часу їх виникнення.

Суд зазначив, що у межах спірних відносин постанова господарського суду про визнання позивача банкрутом відсутня, справа про його банкрутство порушена до набрання чинності Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в новій редакції, а відтак застосуванню підлягає цей закон в редакції до 19 січня 2013 року.

Також Верховний Суд погодився з позицією суду апеляційної інстанції, що боржник повинен виконувати зобов`язання, які виникли після введення мораторію, але пеня та штраф за їх невиконання або неналежне виконання не нараховуються, за винятком випадків, які можуть бути встановлені спеціальними нормами законодавства.

У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ПАТ «Черкасиобленерго».

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову ПАТ «Черкасиобленерго», суд першої інстанції посилався на позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у межах справи № 5023/10655/11 Великою Палатою Верховного Суду розглядалося питання щодо можливості розгляду позову Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Харкова до ДП «Завод ім. В. О. Малишева» про стягнення заборгованості з відшкодування пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах у межах справи про банкрутство державного підприємства. Суд встановив, що така заборгованість виникла після порушення провадження у справі про банкрутство ДП «Завод ім. В. О. Малишева», є поточною, у зв`язку з чим вимога про її стягнення підлягає розгляду у межах окремої справи. Суд дійшов висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для передачі справи № 922/2154/17 Господарського суду Харківської області для розгляду по суті в межах справи № 5023/10655/11 про банкрутство ДП «Завод ім. В. О. Малишева».

Разом з тим, предметом даної справи є не стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» поточної заборгованості зі сплати податків і зборів, а питання правомірності нарахування штрафних (фінансових) санкцій за неналежне виконання зобов`язань.

Висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 11 вересня 2018 року у справі № 823/2240/17, від 14 травня 2018 року у справі № 2340/4250/18, від 28 травня 2019 року у справі № 2340/4137/18 узгоджуються із постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11. Як раніше зазначалося, Верховний Суд у зазначених постановах підкреслив, що боржник повинен виконувати зобов`язання, які виникли після введення мораторію, але пеня та штраф за їх невиконання або неналежне виконання не нараховуються.

Отже, доводи апеляційної скарги ПАТ «Черкасиобленерго» спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 22 квітня 2019 року та є підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ПАТ «Черкасиобленерго» задовольнити, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року скасувати.

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 27 листопада 2018 року № .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді А.Ю. Коротких

Л.О. Костюк

Постанова складена у повному обсязі 02 липня 2019 року.