Справа № В/851/11/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 р.м. Харків
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Струкова Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 року по справі № 1840/2926/18

за позовом ОСОБА_1

до Великописарівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язати відповідача, відповідно до ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", здійснити з 01.10.2017 перерахунок позивачу пенсії з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.2017 до моменту здійснення перерахунку.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.09.2018 року позовні вимоги було задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, Південне обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області подало апеляційну скаргу.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 р. апеляційну скаргу Південного обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області задоволено. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.09.2018 по справі № 1840/2926/18 скасовано. Прийнято постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Великописарівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

14.05.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Другого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 р., у зв`язку з виключними обставинами, в обґрунтування якої вказав, що Конституційний Суд України у своєму рішення від 25.04.2019 р. у справі № 1- р(ІІ)/2019 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Конституційний Суд України дійшов висновку, що військовослужбовці строкової служби, пенсія яким призначається за частиною третьою статті 59 Закону та обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, в окремих випадках мають вищий рівень соціального захисту, оскільки розмір їх соціального забезпечення є значно більшим порівняно з іншими категоріями військовослужбовців (у тому числі військовозобов`язані під час участі у військових зборах), які брали безпосередню участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків. Зазначає, що вищевикладені обставини свідчать про те, що існують підстави для перегляду постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 року по справі № 1840/2926/18 у зв`язку з виключними обставинами, оскільки словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України № 796-ХІІ, та відповідно було підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні мого позову, визнано Конституційним Судом України таким, що не відповідає Конституції України (неконституційним).

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи .

Позивач, в судовому засіданні підтримав доводи викладені в заяві про перегляд постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 року по справі № 1840/2926/18 у зв`язку з виключними обставинами.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений заздалегідь та належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заяву позивача, перевіривши доводи заявника, суд доходить до висновку, що заява не може бути задоволена.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що згідно з довідкою Центрального архіву Міністерства оборони України від 18.05.1995 р. №51/1942, позивач у період з 02 липня 1987 р. по 24 вересня 1987 виконував ремонт техніки 25 бригади/прилегла територія до 3,4 енергоблоку Чорнобильської АЕС у складі військової частини № 34003 (а.с.8).

Зазначене також підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_1 (а.с.13).

Відповідно до витягу з протоколу №100 засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного звязку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 11.02.2008, захворювання військовослужбовця ОСОБА_1 повязані з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.69).

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії ПЗ №003251 від 04.03.2008 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності (а.с.14).

У звязку з цим, позивач має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС категорії 1, що підтверджується копією посвідчення Серії НОМЕР_2 (а.с.16).

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Листом від 26.07.2018 року №3952/03-26 відповідач - Великописарівський ОУПФ повідомив позивача, що рішенням Великописарівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 26.07.2018 №22 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку по інвалідності відповідно до ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції зазначив, що хоча позивач дійсно є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та внаслідок цього став особою з інвалідністю, але в період участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не проходив дійсну строкову службу, а тому на нього не розповсюджується дія ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому дійшов висновку про правомірність відмови у перерахунку пенсії.

Судова колегія зазначає, відповідно положень ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 ч.5 ст.361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що однією з підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Рішенням Конституційного Суду України №1-р(II)/2019 від 25 квітня 2019 року по справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Згідно вказаного рішення словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Статтею152 Конституції України передбачено: закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Крім того, відповідно ст.91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Як слідує з резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №1-р(II)/2019 від 25 квітня 2019 року по справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19), словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796XII зі змінами, визнане неконституційним і втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Враховуючи викладене, судова колегія доходить висновку, що словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796XII визнане неконституційним та втратило чинність 25.04.2019, як встановлено ст.91 Закону України "Про Конституційний Суд України", тобто, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19), що також прямо встановлено даним рішенням.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин та на час ухвалення Сумським окружним адміністративним судом рішення від 28.09.2018 р. положення зазначеної норми були чинними та підлягали застосуванню відповідачем.

Разом з тим, з 25.04.2019 року (з дати втрати чинності зазначеними положеннями) позивач має право звернутись з відповідною заявою до відповідача щодо вирішення питання про призначення пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст.59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що скористуватися вищевказаною нормою Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач може саме з 25 квітня 2019 року.

За таких обставин, Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 у справі № 3-14/2019 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 05.02.2019р. по справі № 333/5015/15-а, від 16.04.2019р. по справі № 318/2132/14-а.

При цьому суд зазначає, що наведене не перешкоджає позивачу звернутися до суб`єкта владних повноважень із відповідною заявою про захист його прав на підставі зазначеного Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року або до суду.

Враховуючи вищенаведене, доводи позивача про необхідність перегляду постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019р., у зв`язку з виключними обставинами є помилковими.

Крім того, колегія суддів зазначає, відповідно п.1 ч. ст.361 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

З матеріалів справи слідує, що постановою від 21.03.2019 року позивачу відмовлено в задоволенні його позовних вимог, виконавчі листи по справі не видавались, отже, судове рішення не виконувалось.

Частиною 4 статті 368 КАС України встановлено, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

З урахуванням вищезазначеного, суд відмовляє у задоволенні заяви позивача про перегляд постанови суду апеляційної інстанції у зв`язку з виключними обставинами.

Згідно із ч. 1 ст. 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини 2 статті 369 КАС України судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 369 КАС України та положень постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 321, 325, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018 р. по справі 1840/2926/18 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Жигилій С.П. Перцова Т.С.

Повний текст ухвали виготовлений 01.07.2019 року.