Справа № 812/1408/16
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року справа №812/1408/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: Казначеєва Е.Г., суддів: Гаврищук Т.Г., Ястребової Л.В., секретаря судового засідання Кобець О.А., за участю представника відповідача Харчишина О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року у справі № 812/1408/16 (головуючий І інстанції О.В. Ірметова) за позовом Публічного акціонерного товариство "Луганськтепловоз" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників Державної фіскальної служби, третя особа Головне Управління Державної казначейської служби України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 812/1408/16, в якій просив замінити боржника у виконавчому провадженні - з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління на Головне управління Державної фіскальної служби у Луганській області.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року, залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року, відмовлено у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, у зв`язку з відсутністю правових підстав для її здійснення.

Постановою Верховного Суду від 11 квітня 2019 року задоволено частково касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління, скасовано ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Задовольняючи касаційну скаргу, Верховний Суд зауважив, що судами попередніх інстанцій не витребувано у відповідача докази на підтвердження завершення процедури адміністрування по відшкодуванню за попереднім місцем реєстрації ПАТ «Луганськтепловоз», та передачі контролюючим органом за попереднім місцезнаходженням оригіналів документів та інформації і документів за результатами такої процедури до контролюючого органу за новим місцезнаходженням. Відмовляючи у задоволенні заяви про зміну сторони виконавчого провадження, суди не навели жодних мотивів в підтвердження можливості/неможливості виконання судового рішення саме відповідачем у даній справі - Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління, у зв`язку з передачею реєстраційної частини облікової справи ПАТ «Луганськтепловоз» до ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області за місцезнаходженням платника, не вказавши, яким чином ця обставина впливає на виконання судового рішення як таке. Також суди не з`ясували чи відповідає Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління ознакам сторони, яка вибула, у зв`язку із чим на час здійснення виконавчого провадження позбавлений можливості вчиняти дії, спрямовані на виконання судового рішення, як і не перевірили, на якій стадії перебуває виконавче провадження, чи виконано воно та в якій частині.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року задоволено заяву Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 812/1408/16, замінено боржника у виконавчому провадженні № 56439064 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 812/1408/16, виданого Луганським окружним адміністративним судом 13.03.2018, яким зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління внести заяву Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» про повернення суми бюджетного відшкодування за квітень 2015 року на суму 9175640,00 грн (дев`ять мільйонів сто сімдесят п`ять тисяч шістсот сорок гривень 00 коп.) до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління (ідентифікаційний код юридичної особи: 39440996, місцезнаходження юридичної особи: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г) на Головне управління ДФС у Луганській області (ідентифікаційний код 39591445, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72).

Головне управління ДФС у Луганській області, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені заяви. В обґрунтування скарги зазначено, що за змістом положень КАС України та Закону України «Про виконавче провадження», справа адміністративного судочинства може вважатися закінченою виключно після її завершальної стадії - виконавчого провадження. До завершення справи адміністративного судочинства платник податків має перебувати на обліку у контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням з ознакою обліку за неосновним місцем обліку. Також, судом залишено поза увагою, що у ГУ ДФС у Луганській області відсутній доступ до ІКП платника податків позивача відкритих до 01.01.2018 для внесення відповідної інформації та внесення заяви до Реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування ПДВ позивача. Судом не вірно встановлено, що Офіс великих платників податків ДФС в особі Харківського управління відповідає ознакам сторони, яка вибула, та те, що в даному випадку має місце публічне правонаступництво.

Представник Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Представник позивача та інших учасників у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що дає суду право провести апеляційний перегляд справи у їх відсутність.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року у справі № 812/1408/16, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2018 року, адміністративний позов ПАТ Луганськтепловоз до Офісу великих податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, а саме судом: визнано протиправною бездіяльність Офісу великих податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління щодо не внесення заяви ПАТ Луганськтепловоз про повернення суми бюджетного відшкодування за квітень 2015 року на суму 9175640,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування; зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління внести заяву публічного акціонерного товариства Луганськтепловоз про повернення суми бюджетного відшкодування за квітень 2015 року на суму 9175640,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Постанова Луганського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року у справі № 812/1408/16 набрала законної сили 17 січня 2018 року.

13 березня 2018 року позивачу видано 2 виконавчих листа.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 23 травня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 56439064 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 812/1408/16, виданого Луганським окружним адміністративним судом 13 березня 2018 року, яким зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління внести заяву ПАТ Луганськтепловоз про повернення суми бюджетного відшкодування за квітень 2015 року на суму 9175640,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

До 31 грудня 2017 року ПАТ Луганськтепловоз перебувало як платник податків на обліку в Харківському управлінні Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Відповідно до наказу Державної фіскальної служби від 26 вересня 2017 року № 632 Про затвердження Реєстру великих платників податків на 2018 рік Публічне акціонерне товариство Луганськтепловоз до реєстру великих платників з 01 січня 2018 року не входить.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12 липня 2018 року № ПАТ Луганськтепловоз станом на 12 липня 2018 року перебуває на обліку в державній податковій інспекції в м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області.

Реєстраційну частину облікової справи платника податків товариства направлено до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області листом Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 04 січня 2018 року № 156/7/28-10-50-03-08.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, дослідивши правомірність даного звільнення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З аналізу наведених норм вбачається, що необхідними умовами для заміни сторони виконавчого провадження є : вибуття однієї із сторін виконавчого провадження; наявність виконавчого листа, до якого необхідно внести зміни відповідні зміни.

За визначенням статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливо на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Згідно з абзацом 3 пункту 10.14 розділу Х Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, на який посилається скаржник, після зняття платника податків з основного місця обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням платник податків продовжує перебувати на обліку в такому органі з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування до повернення надміру сплачених платежів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюють контролюючі органи, або їх відшкодування платнику податків, якщо останній відповідно до поданих заяв чи податкових декларацій (звітів, розрахунків) претендує та має право на таке повернення чи відшкодування, у разі якщо до кінця бюджетного періоду спливає строк повернення або відшкодування і відповідно висновки щодо відшкодування виконані в повному обсязі.

Суд вважає, що з огляду на зміст положень розділу X наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» від 09.12.2011 №1588 пункт 10.14 цього розділу не може бути застосований у межах спірних правовідносин, оскільки ПАТ «Луганськтепловоз» змінило місце обліку не у зв`язку зі зміною місцезнаходження, а у зв`язку з переведенням на облік до іншого податкового органу на підставі наказу Державної фіскальної служби України «Про затвердження Реєстру великих платників податків на 2018 рік» від 26.09.2017 №632 з урахуванням змін, внесених наказом Державної фіскальної служби України від 29.122017 № 884.

Матеріалами справи підтверджується, що ПАТ «Луганськтепловоз» перебувало на обліку в Харківському управлінні Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до закінчення бюджетного періоду - 2017 року. Рішення суду, з дня набрання законної сили, виконано не було. У зв`язку з невиконанням в добровільному порядку рішення суду позивач звернувся до суду з заявою про видачу виконавчого листа та в подальшому було відкрите виконавче провадження.

Таким чином, обов`язок, визначений абзацом 3 пункту 10.14 розділу Х Порядку обліку платників податків і зборів, та рішення суду у справі № 812/1408/16, яке набрало чинності і згідно зі статтею 124 Конституції України є обов`язковим до виконання ОВПП ДФС не виконано до закінчення бюджетного періоду 2017 року.

Пунктом 5 Порядку взаємодії територіальних органів ДФС України, місцевих фінансових органів та територіальних органів державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 № 1146, передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань здійснюється за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 № 1797 внесено зміни до Податкового кодексу України.

Функції державних податкових інспекцій визначені статтею 19-3 ПК України.

Так, державні податкові інспекції: здійснюють сервісне обслуговування платників податків (пп.19-3.1.1); здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням (пп. 19-3.1.2); формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи (пп. 19-3.1.3); виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом (пп. 19-3.1.4).

Натомість функції контролюючих органів визначені статтею 19-1 ПК України.

Відповідно до пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (підпункт 19-1.1.1); здійснюють контроль за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість (підпункт 19-1.1.6.); формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи (підпункт 19-1.1.9).

Повноваження ж щодо підготування за заявою платника висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подання його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, пунктом 43.5 статті 43 ПК України надано саме контролюючим органам.

Згідно з пунктом 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Пунктом 2.63.9 додатку 2 до наказу ДФС України від 19.10.2016 № 875 «Про функціональні повноваження структурних підрозділів територіальних органів ДФС» (у редакції наказу ДФС від 26.10.2017 № 706) встановлено, що підготовка, погодження з місцевими фінансовими органами, надання територіальними органами казначейства висновків про повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань закріплено за територіальними органами ДФС.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління ДФС у Луганській області, затвердженого наказом ДФС від 31.07.2017 № 503, ГУ ДФС у Луганській області є територіальним органом ДФС України; згідно з підпунктом 2 пункту 4 Положення відповідно до покладених на нього завдань здійснює адміністрування податків і зборів та інших платежів, єдиного внеску в порядку, встановленому законом, забезпечує контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою їх нарахування та сплати до бюджету і відповідних позабюджетних фондів.

Отже, оскільки функції з адміністрування податків є функціями ГУ ДФС у Луганській області, вжиття заходів щодо надання висновку до органу ДКСУ про повернення надміру сплачених коштів належать до компетенції ГУ ДФС у Луганській області, як контролюючого органу, а не до функцій ДПІ у м.Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області, як помилково вважає скаржник.

Аналіз зазначеного дає підстави дійти суду до висновку, що з 01.01.2018 у зв`язку з переданням позивача на облік, як платника податків до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області вжиття певних заходів для повернення позивачу суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість внесення відповідних даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, належать до компетенції Головного управління ДФС у Луганській області як контролюючого органу.

Під публічним правонаступництвом слід розуміти повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції; це вступ у чинні адміністративно правові відносини нового суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) на місце суб`єкта, що або припинив своє існування або повністю чи частково позбувся адміністративної компетенції.

Отже, у цій справі має місце публічне правонаступництво (повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції) ГУ ДФС у Луганській області функцій Харківського управління ОВПП ДФС. Тобто, в даному випадку відбулося передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого на підставі Закону.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі №812/658/17.

Суд зазначає, що у спорах із публічних правовідносин, коли оскаржуються дії (бездіяльність) державного органу, які пов`язані із здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого ним органу.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Справжня Православна Церква у Молдові» та інші проти Молдови» від 27.02.2007 суд дійшов висновку, що оскільки боржником є сама держава, то у зв`язку з цим не має значення, який із органів державної влади брав участь у судових спорах та який із них несе відповідальність за виконання кінцевого судового рішення.

Станом на час розгляду справи відомості щодо суми бюджетного відшкодування, зазначеної у податковій декларації з податку на додану вартість не відображені ні у Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, ні у Тимчасовому реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість, не відшкодовані з бюджету.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанцій обґрунтовано дійшов висновку, що заміна боржника - ОВПП ДФС в особі Харківського управління на ГУ ДФС у Луганській області у виконавчому провадженні є необхідною для належного виконання судового рішення у справі № 812/1408/16 та захисту прав ПАТ «Луганськтепловоз».

З огляду на викладене та з врахуванням висновків Верховного Суду викладених у постанові від 11.04.2019, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України, обумовлює для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись ст. 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року у справі № 812/1408/16 - залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року у справі № 812/1408/16 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано 02 липня 2019 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді Т.Г. Гаврищук

Л.В. Ястребова