Справа № 225/1424/19
Суддя: Скиба М. М.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 225/1424/19
Номер провадження: 2-а/225/19/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

02 липня 2019 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Скиба М.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Солодкої Є.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу у порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП Бахмутського відділу поліції Головного управління поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора СРПП Бахмутського відділу поліції Головного управління поліції в Донецькій області про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 21.02.2019 року близько 11 год. 45 хв. Інспектор Бахмутського відділу Національної поліції у Донецькій області, виніс відносно нього постанову в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП, застосувавши до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. З постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності він повністю не згоден, вважає, що працівником поліції грубо порушено діюче законодавство України, оскільки, 21.02.2019 року при керуванні ТЗ він жодним чином вимог Правил дорожнього руху не порушував, рухався в світлу пору доби, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Також вважає, що постанова, яка винесена відносно нього є незаконною та підлягає скасуванню.

Також зазначив, що підставою для складання постанови було те, що на його ТЗ не горіла ліва фара, але на момент зупинки та складання адміністративного матеріалу була світла пора доби.Жодного доказу, на підтвердження правомірності складання адміністративного матеріалу, працівником поліції наведене не було.

Таким чином, позивач просив постанову інспектора Бахмутського відділу поліції Головного управління нацполіції в Донецькій області від 21.02.2019 року, серії ДПО 18 №353555 про його притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП визнати неправомірною, скасувати її і провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення; визнати протиправними дії інспектора Бахмутського відділу поліції Головного управління нацполіції в Донецькій області, щодо винесення постанови від 21.02.2019 року, серії ДПО 18 №353555 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП.

06.05.2019 року позивач надав до Дзержинського міського суду Донецької області заяву про уточнення позовних вимог в яких просив постанову інспектора Матвєєва Павла Володимировича Бахмутського відділу поліції Головного управління нацполіції в Донецькій області від 21.02.2019 року, серії ДПО 18 №353555 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП визнати неправомірною, скасувати її і провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не прибув, надав письмові пояснення, зазначивши, що з постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності він не згодний, вважає, що працівником поліції порушене діюче законодавство України, оскільки 21.02.2019 при керуванні транспортним засобом він не порушив ПДД України. Перед початком руху він встановив, що його транспортний засіб повністю готовий до експлуатації, в тому числі він пересвідчився, що освітлення транспортного засобу (ближнє та дальнє світло фар) працює належним чином. Крім того, зазначив, що він рухався у світлу пору доби, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Підставою для складання постанови було те, що на транспортному засобі не горіла ліва фара. Дана обставина була спричинена можливо тим, що дорожнє покриття перебуває у незадовільному стані. Рухаючись дорогою, виникла незначна поломка освітлення транспортного засобу, яку він встановив після зупинки транспортного засобу. На момент зупинки транспортного засобу та складання адміністративного матеріалу поліцейськими була світла пора доби, тому несправність однієї фари не впливала на безпеку дорожнього руху.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. Справа розглядається за відсутності відповідача у порядку ч. 3 ст. 205 КАС України.

Дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №353555 від 21.02.2019 року, винесеної інспектором Бахмутського відділу поліції Головного управління нацполіції в Донецькій області Матвєєвим Павлом Володимировичем, 21.02.2019 об 11.15 год. а/д Кр. Лиман-Артемівськ - Горлівка 80 км водій ОСОБА_1 керував ВАЗ21070 н/з НОМЕР_1 , при цьому в режимі близького світла не горіло світло лівої фари чим порушив п. 31.4.3.в ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно з постановою до позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

З фото знімку, який був зроблений та наданий до суду працівниками Бахмутського відділу поліції Головного управління нацполіції в Донецькій областівбачається, що в автомобілі ВАЗ21070 н/з АН5477 НОМЕР_2 не горіло світло лівої фари. Будь-яких данних, що дозволяли б ідентифікувати час та дату здійснення фотознімку останній не містить. Разом з тим в самій постанові не зазначено про наявність будь-яких доказів, що до неї додаються, в тому числі матеріали фото або відеофіксації та відомостей про технічні засоби якими вони здійснювалися.

У зв`язку з чим суд зазначає.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частинами третьою, четвертою зазначеної статті встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Крім того, згідно частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частин третьої - шостої статті 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов`язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 86 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року N 580-VIII "Про Національну поліцію"(далі - Закон N 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з статтею 31 Закону N 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Таким чином, в порушення частини 3 статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фотофіксацію правопорушення, та не зазначено, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

З цього приводу суд зазначає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення від 21.02.2019 року серії ДПО18 N 353555 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фотофіксацію, наданий відповідачем фотознімок не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 24.01.2019 р. по справі № 428/2769/17.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем не надано.

Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Дотримання даних вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови у судовому порядку.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не надано належинх та допустимих доказів на підтрвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, постанова у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження - закриттю.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП слід закрити.

На підставі викладено, керуючись статтями 242, 243, 246, 250, 255, 286, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Інспектора СРПП Бахмутського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області (Донецька область, м. Бахмут, вул. Садова, 149) про скасування постанови про накладення адміністративного стягненнязадовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 №353555, винесену інспектором Матвєєвим Павлом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Першого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п. 15. 5 ч. 1 Розділу VІІ (Перехідні положення) КАС України).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.М. Скиба