Справа № 826/16472/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 липня 2019 року № 826/16472/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтагазенерго»
доНаціональної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрнафтагазенерго» (далі по тексту - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі по тексту - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 10 липня 2018 року №652 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача стверджує, що перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтагазенерго» відбулася поза межами правового поля, оскільки станом на день її проведення Регулятором не затверджено порядку контролю проведення перевірки; не прийнято окремого рішення щодо планової виїзної перевірки позивача; перевірка проведена за відсутності керівника позивача та з порушенням строків проведення такої перевірки. При цьому, представник позивача зазначив, що маючи всі законні підстави не допустити посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення перевірки, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрнафтагазенерго» було змушене це зробити під тиском та загрозою анулювання ліцензії.

Додатково представник позивача зазначив, що позивачем не допущено порушень підпункту 18 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу в частині подання звітності.

Також представник позивача повідомив, що для визначення внесків за 4 квартал 2017 року та їх оплати відповідно до статті 11 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» мав бути затверджений та погоджений кошторис Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на 2017 рік. Оскільки такий кошторис з об`єктивних причин відсутній, наведене не дозволяє Регулятору встановлювати розмір внесків на 4 квартал 2017 року, вимагати їх оплату та подачу відповідної звітності.

Крім того, представник позивача звернув увагу, що в розумінні вимог статті 530 Цивільного кодексу України, між позивачем та побутовими споживачами укладені Меморандуми, а також надіслані на адресу побутових споживачів листи, які є домовленостями між сторонами про перенесення строків оплати до настання події - припинення протиправних дій державних органів відносно позивача та побутових споживачів, тобто зобов`язання з оплати, строк виконання якого не настав, не може розглядатись як прострочене, а, відповідно, не може вважатись боргом, який підлягає відображенню у звітності товариства. На думку представника позивача, товариством надані більш сприятливі умови для споживачів, ніж ті, що встановлені Регулятором в Типовому договорі постачання природного газу побутовим споживачам.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У відзиві на адміністративний позов представник відповідача стверджує, що проведення планової перевірки дотримання ліцензіатом ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності належить до виключних повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. При цьому, представник відповідача зазначив, що оскаржувана постанова Регулятора прийнята в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України, а тому, в силу вимог статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій звернув увагу, що на час проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазенерго» був відсутній затверджений порядок контролю, що свідчить про проведення перевірки поза межами правового поля.

У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача повідомив, що на дату проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтагазенерго» був чинним Порядок контролю за додержанням ліцензійних умов провадження господарської діяльності на ринку природного газу, затверджений постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 19 травня 2011 року №881, який втратив чинність на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 червня 2018 року №428, тобто на дату проведення планової перевірки дотримання позивачем вимог ліцензійних умов із постачання існував відповідний порядок контролю, яким передбачено порядок дій комісії з перевірки під час здійснення відповідного заходу контролю.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

В період з 26 лютого 2018 року по 02 березня 2018 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16 січня 2018 року №44 «Про проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у І кварталі 2018 року», посвідчення про перевірку від 31 січня 2018 року №5, провела планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтагазенерго» на предмет дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, за результатами якої складено відповідний акт перевірки від 02 березня 2018 року №12.

Плановою перевіркою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтагазенерго» Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу встановлено наступні порушення:

- пункту 2.1 розділу 2 Ліцензійних умов щодо здійснення господарської діяльності з постачання природного газу з дотриманням вимог Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу, зокрема пункту 4 частини 2 статті 59 Закону України «Про ринок природного газу»;

- підпункту 18 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов в частині подання звітності, затвердженої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо провадження господарської діяльності з постачання природного газу, до НКРЕКП у встановленому порядку.

За результатами розгляду на засіданні Регулятора вказаного акта планової виїзної перевірки дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрнафтагазенерго» від 02 березня 2018 року №12, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову №652 від 10 липня 2018 року, якою застережено Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрнафтагазенерго» щодо недопущення надалі порушення Ліцензійних умов з постачання.

Незгода позивача із вказаною постановою Регулятора зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішення якої суд виходить з наступного.

Пунктом 3 частини 2 статті 6 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» передбачено, що орган ліцензування для цілей цього Закону за відповідним видом господарської діяльності здійснює контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов та за результатами перевірки приймає рішення.

При цьому, Комісія діє на підставі Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22 вересня 2016 року №1540-VIII (далі - Закон України від 22 вересня 2016 року №1540-VIII), відповідно до статті 1 якого Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Статтею 2 Закону України від 22 вересня 2016 року №1540-VIII передбачено, що Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії.

Відповідно до статті 3 Закону України від 22 вересня 2016 року №1540-VIII Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Регулятор здійснює державне регулювання, зокрема, шляхом державного контролю та застосування заходів впливу.

Основними завданнями Регулятора є забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів; забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами; сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг.

При цьому, згідно зі статтею 19 Закону України від 22 вересня 2016 року №1540-VIII, Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора.

Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.

За результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки.

У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.

Відповідно до статті 22 Закону України від 22 вересня 2016 року №1540-VIII суб`єкти господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, несуть відповідальність за правопорушення у сферах енергетики та комунальних послуг, визначені законами України «Про ринок електричної енергії», «Про природні монополії», «Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу», «Про засади функціонування ринку електричної енергії України», «Про ринок природного газу», «Про трубопровідний транспорт», «Про теплопостачання», «Про питну воду та питне водопостачання», «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» та іншими законами, що регулюють відносини у відповідних сферах.

Стосовно доводів позивача про порушення Регулятором порядку проведення планової виїзної перевірки позивача, суд виходить з наступного.

Як зазначалось вище, згідно зі статтею 19 Закону України від 22 вересня 2016 року №1540-VIII перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора.

Крім того, абзацом 3 частини 5 статті 14 Закону України від 22 вересня 2016 року №1540-VIII перебачено, що рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.

Також, відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Так, перевірка позивача проведена відповідно до Плану здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2018 рік, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27 грудня 2017 року №1425 (із змінами), на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16 січня 2018 року №44 «Про проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у І кварталі 2018 року».

Як вбачається з постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27 грудня 2017 року №1425, пунктом 190 якої визначено найменування суб`єкта господарювання щодо якого буде здійснюватися захід держаного контролю, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрнафтагазенерго».

До того ж, вказаною постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27 грудня 2017 року №1425 визначено місце провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів (м. Київ, вул. Хорива, буд. 55, літера «А», ) та предмет здійснення заходу державного нагляду (контролю) (дотримання вимог законодавства та ліцензійних умов у сфері енергетики), ступінь ризику (незначний), дата початку здійснення заходу (26 лютого 2018 року) та строк здійснення заходу (15 днів).

Крім того, суд звертає увагу, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16 січня 2018 року №44 постановлено провести у І кварталі 2018 року планові виїзні перевірки суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, згідно з Планом здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2018 рік, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27 грудня 2017 року №1425.

Наведене в сукупності спростовує доводи позивача щодо відсутності рішення Регулятора як підстави для проведення планової перевірки позивача.

Відповідно до частини 12 статті 19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», з метою забезпечення ліцензіатом присутності керівника, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення органом ліцензування планової перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов, орган ліцензування вживає вичерпних заходів попереднього інформування (не менш як за десять робочих днів) ліцензіата про дату та місце проведення планової перевірки, зокрема, за допомогою засобів поштового, телефонного, факсимільного та/або електронного поштового зв`язку.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що 01 лютого 2018 року Управління Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у місті Києві та Київської області надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укранафтагазенерго» повідомлення про проведення планової перевірки дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу за період з 06 квітня 2017 року по 31 грудня 2017 року у строк з 26 лютого 2018 року до 19 березня 2018 року.

Вказане повідомлення отримане представником позивача 06 лютого 2018 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення.

В подальшому, листом від 07 лютого 2018 року №42/99-18 Управління Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у місті Києві та Київської області повідомило позивача, що у зв`язку із допущеною технічною помилкою у надісланому листом від 29 січня 2018 року №42/80-12 повідомленні про проведення заході, направлено виправлене повідомлення про проведення заходу в строк з 26 лютого 2018 року по 12 березня 2018 року.

Зазначене повідомлення направлено на адресу позивача 08 лютого 2018 року та отримане представником позивача 09 лютого 2018 року, тобто за 10 робочих днів до дня проведення планового заходу, що відповідає термінам, визначеним частиною 12 статті 19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», зокрема, щодо попереднього інформування Ліцензіата за 10 робочих днів про дату та місце проведення планової перевірки.

Відповідно до частини 11 статті 19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» перевірка додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов проводиться органом ліцензування залежно від предмета перевірки: за місцезнаходженням ліцензіата; за місцями провадження ліцензіатом господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Судом встановлено, що фактичне місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтагазенерго» відповідає даним, наведеним у Статуті товариства, а також відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та даним відомостей, розміщених на інформаційному ресурсі Міністерства юстиції України.

З акта перевірки вбачається, що планова виїзна перевірка позивача проведена за його місцезнаходженням та у присутності уповноваженого товариством представника, а відтак доводи позивача щодо проведення перевірки за відсутності керівника товариства не беруться судом до уваги, як нормативно та законодавчо необґрунтовані. При цьому, у повідомленні про проведення перевірки від 29 січня 2018 року місцем проведення перевірки зазначено саме місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтагазенерго».

Також суд зазначає, що станом на дату проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтагазенерго» був чинним Порядок контролю за додержанням ліцензійних умов провадження господарської діяльності на ринку природного газу, затверджений постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 19 травня 2011 року № 881, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 липня 2011 року за №910/19648.

Частиною 1 статті 19 Закону України від 22 вересня 2016 року №1540-VIII передбачено, що Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Так, вказана постанова Національної комісії регулювання електроенергетики України від 19 травня 2011 року № 881 втратила чинність 12 серпня 2018 року на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №428 від 14 червня 2018 року «Про затвердження Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов», тобто станом на дату проведення планової перевірки дотримання позивачем вимог Ліцензійних умов із постачання, існував відповідний порядок контролю, яким передбачено порядок дій комісії з перевірки, під час здійснення відповідного заходу контролю.

Додатково суд звертає увагу, що факт допуску позивачем Регулятора до проведення планової виїзної перевірки нівелює порушення з боку відповідача. При цьому, позивачем не підтверджено жодними доказами чинення відповідачем тиску на позивача з метою проведення планової виїзної перевірки.

Стосовно виявлених в ході проведеної перевірки порушень, суд зазначає наступне.

З акта перевірки вбачається, що під час проведення заходу державного контролю встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрнафтагазенерго» здійснювало постачання природного газу 4 побутовим споживачам.

При цьому, обсяг постачання природного газу з квітня по грудень 2017 року склав - 0,259 тис.куб.м загальною вартістю 1,38 тис. грн.

У формі звітності №5-НКРЕКП- газ-моніторинг (квартальна) «Звіт про діяльність постачальника природного газу», затвердженої постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07 липня 2016 року №1234 «Про затвердження форм звітності НКРЕКП щодо здійснення моніторингу на ринку природного газу та інструкцій щодо їх заповнення» (далі - форма № 5), відсутня інформація щодо наявності заборгованості споживачів за спожитий природний газ (графа 7 «Борг» Розділу II «Стан розрахунків споживачів за спожитий природний газ») загальною вартістю 1,38 тис. грн.

При цьому, відповідно до Інструкції щодо заповнення форми звітності №5 - НКРЕКП- газ-моніторинг (квартальна) «Звіт про діяльність постачальника природного газу» у розділі II «Стан розрахунків споживачів за спожитий природний газ» має відображатися інформація постачальника щодо кількості споживачів, фактичного об`єму/обсягу постачання природного газу, стану розрахунків за поставлений природний газ, а також умови оплати послуг та вимоги договорів постачання природного газу, які можуть обмежувати права споживача змінювати постачальника та укладати договори з іншими постачальниками, зокрема, у графі 7 «Борг» зазначається інформація щодо загальної заборгованості перед постачальником за поставлений природний газ станом на кінець звітного періоду за договорами постачання природного газу з урахуванням боргів минулих періодів (у тому числі років).

Як вбачається з форми №5 за другий квартал 2017 року, наданої листом Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрнафтагазенерго» від 20 липня 2017 року №84/4-1, у пункті 3.2.1 розділу І визначено, що кількість побутових споживачів становить 3, фактично поставлений об`єм природного газу становить 0.092 тис.м3, та зазначено інформацію щодо оплати за закуплений/поставлений природний газ, що складає 0,413 тис.грн.

В подальшому, листом від 08 лютого 2018 року №13/4 до Регулятора надійшла звітність від позивача, а саме, форма № 5 за другий квартал 2017 року, у пункті 3.2.1 розділу І якої визначено, що кількість побутових споживачів становить З, фактично поставлений об`єм природного газу становить 0.092 тис.м3, та зазначено інформацію щодо оплати за закуплений/поставлений природний газ, що складає 0,000 тис.грн.

Також, листом від 08 лютого 2018 року №14/4 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надійшла звітність від позивача, а саме, форма № 5 за третій квартал 2017 року, у пункті 1.1 розділу II якої визначено, що кількість побутових споживачів становить 4, фактично поставлений об`єм природного газу становить 0.043 тис.м3, зазначено інформацію щодо оплати за природний газ, що складає 0,00 тис.грн. та щодо оплати за минулі періоди в сумі 0,00 тис.грн.

Крім того, листом від 08 лютого 2018 року №15/4 до Регулятора надійшла звітність від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтагазенерго», а саме, форма № 5 за четвертий квартал 2017 року, у пункті 1.1 розділу II якої визначено, що кількість побутових споживачів становить 4, фактично поставлений об`єм природного газу становить 0,124 тис.м3, зазначено інформацію щодо оплати за природний газ, що складає 0,00 тис.грн. та щодо оплати за минулі періоди в сумі 0,00 тис.грн.

При цьому, як вбачається з наданих до акта перевірки пояснень та обґрунтувань адміністративного позову, позивачем з метою недопущення порушення прав побутових споживачів та у зв`язку з неможливістю працювати через рахунок зі спеціальним режимом використання, цим споживачам надана відстрочка оплати природного газу та укладені меморандуми.

Водночас, суд погоджується з доводами відповідача, що Інструкцією щодо заповнення форми звітності № 5 - НКРЕКП-газ- моніторинг (квартальна) «Звіт про діяльність постачальника природного газу», затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07 липня 2016 року №1234, відображення відстрочки оплати за поставлений природний газ або перенесення строків оплати за поставлений природний газ не передбачено, а відтак існуюча заборгованість споживачів за спожитий природний газ повинна бути відображена у графі № 7 розділу II «Борг» форми № 5.

З акта перевірки позивача також вбачається, що останнім порушено вимоги підпункту 18 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов з постачання у частині складання звітності, затвердженої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо провадження господарської діяльності з постачання природного газу та подання її до НКРЕКП у встановленому порядку.

Відповідно до частини 2 статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єкти ринку природного газу (крім споживачів) зобов`язані складати звітність, затверджену Регулятором, щодо кожного виду господарської діяльності на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню, і подавати її Регулятору разом з річною фінансовою звітністю у встановленому законодавством порядку.

Пунктом 1 розділу II Інструкції щодо заповнення форми звітності № 5 - НКРЕКП-газ- моніторинг (квартальна) «Звіт про діяльність постачальника природного газу», затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07 липня 2016 року №1234 передбачено, що форма №5 подається до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним періодом. Датою подачі форми № 5 вважається дата її реєстрації в Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Пунктом 3 розділу II цієї ж Інструкції передбачено, що форма № 5 направляється постачальником до НКРЕКП на паперових носіях на адресу: 03680, м. Київ, вул. Смоленська, 19. та в електронному вигляді (файл Ехсеl згідно з формою, розробленою НКРЕКП) на адресу: .

При цьому, відповідно до пункту 163 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1242, документи реєструються лише один раз: вхідні - у день надходження або не пізніше наступного дня, якщо документ надійшов у неробочий час, створювані - у день підписання або затвердження.

В ході перевірки відповідачем встановлено, що позивачем надано до Регулятора форми звітності № 5- на паперових носіях за II квартал 2017 року - 08 серпня 2017 року, за ІІ-ІV квартали 2017 року - 19 лютого 2018 року, а в електронному вигляді на електронну адресу НКРЕКП ): за II квартал 2017 року - 28 липня 2017 року; за III квартал - 06 грудня 2017 року; за IV квартал 2017 року - 16 лютого 2018 року.

Оскільки відповідно до вимог вказаної вище Інструкції датою подання звітності є дата її реєстрації, суд враховує, що у Регулятора наявні форми № 5 надіслані листами Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрнафтагазенерго», а саме: за II квартал 2017 року від 20 липня 2017 року №84/4-1 (дата реєстрації в Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 08 серпня 2017 року); за III квартал 2017 року від 20 жовтня 2017 року №120-1/4 (дата реєстрації в Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 12 грудня 2017 року; за IV квартал 2017 року від 08 лютого 2018 року №15/4 (дата реєстрації в Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 19 лютого 2018 року), що свідчить про порушення терміну надання звітності Ліцензіатом у паперовому вигляді.

Також, Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрнафтагазенерго» повторно надіслано до Регулятора форми № 5 за II та III квартали 2017 року листами: від 08 лютого 2018 року № 13/4 (дата реєстрації 19 лютого 2018 року) та від 08 лютого 2018 року №14/4 (дата реєстрації 19 лютого 2018 року).

Відповідно до розділу IV Інструкції щодо заповнення форми звітності № 5 - НКРЕКП- газ-моніторинг (квартальна) «Звіт про діяльність постачальника природного газу» якщо у формі № 5 за поточний рік виявлено недостовірність звітних даних, їх виправлення здійснюється у звітах за той період (квартал), у якому були допущені помилки. Виправлені дані форми № 5 надсилаються постачальником окремим листом з відповідними примітками та поясненнями щодо причин таких виправлень.

Водночас, у листах Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтагазенерго» від 08 лютого 2018 року №13/4 та від 08 лютого 2018 року №14/4 відсутні примітки та пояснення щодо причин виправлень форм звітності за II - III квартали 2017 року, при цьому, наявна невідповідність зазначеної у звітності за II квартал 2017 року інформації, зокрема, щодо оплати споживачами за природний газ.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем допущено порушення порядку заповнення звітності та строків надання такої звітності до Регулятора, що свідчить про порушення ним вимог Ліцензійних умов.

Так, відповідно до вимог статті 22 Закону України від 22 вересня 2016 року №1540-VIII за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді: 1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень; 2) накладення штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії.

Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, законами України «Про ринок електричної енергії», «Про природні монополії», «Про питну воду та питне водопостачання», «Про ринок природного газу», «Про теплопостачання».

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України від 22 вересня 2016 року №1540-VIII у разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

Зважаючи на наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем дотримано принципу пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив та обґрунтовано застосовано до позивача застереження щодо недопущення надалі ТОВ «Укрнафтагазенерго» порушень Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні адміністративного позову, підстави для присудження на користь позивача понесених ним судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтагазенерго» відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко