Справа № 826/3803/17
Суддя: Гусак М.Б.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 липня 2019 року

Київ

справа №826/3803/17

адміністративне провадження №К/9901/17013/19

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: суддя -доповідач - Гусак М. Б., судді - Олендер І. Я., Усенко Є. А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року у справі № 826/3803/17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій,

УСТАНОВИЛА:

18 червня 2019 року до Верховного Суду Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - ДФС) подано касаційну скаргу на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ДФС на рішення окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що первинну апеляційну скаргу подано у передбачений законом строк, проте, у зв`язку із неналежним фінансуванням із Державного бюджету України, останнє було позбавлено можливості сплатити судовий збір за таке оскарження, що стало підставою для повернення апеляційної скарги, а потім - відмови у відкритті апеляційного провадження.

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду доходить висновку про те, що правильне застосовування Шостим апеляційним адміністративним судом норм права під час постановлення оскаржуваної ухвали є очевидним і не викликає розумних сумнівів, враховуючи таке.

Як вбачається з ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду про залишення без руху апеляційної скарги ДФС, первісну апеляційну скаргу було подано у строки, встановлені процесуальним законодавством (18 грудня 2018 року), проте ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 4 березня 2019 року її було повернуто з підстави несплати судового збору.

Вдруге апеляційну скаргу ДФС подано 25 березня 2019 року, доказів сплати судового збору до неї також додано не було.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк для подання обґрунтованого клопотання про поновлення строку з зазначенням причин поважності такого пропуску, достатніх для його поновлення, а також для надання доказів сплати судового збору за апеляційне оскарження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року було задоволено клопотання ДФС про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги та надано ще 10 днів з дати отримання ухвали на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

16 травня 2019 року скаржником повторно подано до суду апеляційної інстанції клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та продовження виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. У зазначеному клопотанні відповідач просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, яке обґрунтоване тим, що останній не мав можливості сплатити судовий збір з об`єктивних причин. Апелянт вважає, що з огляду на зазначені обставини, строк на апеляційне оскарження пропущено ним з поважних причин.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року у задоволенні клопотання ДФС про повторне продовження строку виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та у відкритті апеляційного провадження за скаргою відмовлено. Ухвалу мотивовано тим, що поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами. Водночас, посилання апелянта на те, що він не мав можливості сплатити судовий збір з об`єктивних причин, не можуть бути прийняті судом, оскільки вказані причини не є поважними, а є лише недоліками в організації представництва інтересів відповідача в судах. Крім того, вимоги ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2019 року, якою залишено без руху апеляційну скаргу відповідача, в частині сплати судового збору, скаржником також не виконано.

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду погоджується із мотивами, викладеними в оскаржуваній ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду.

Так, законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок позивача у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь останнього). Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

З огляду на викладене невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не може бути поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, адже, не є таким, що не залежить від волі особи, яка її подає, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо, зокрема, правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Отже, з огляду на очевидну безпідставність касаційної скарги ДФС колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження за скаргою ДФС на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року у справі № 826/3803/17.

Керуючись статтями 333, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року у справі № 826/3803/17.

2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: М. Б. Гусак
І. Я. Олендер
Є. А. Усенко