Справа № 140/86/19
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
04 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/4507/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Глушка І.В.,
суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,
за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові представника ОСОБА_1 - адвоката Хмарук Юлії Миколаївни про ухвалення додаткового судового рішення у справі №140/86/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним і скасування рішення,-
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним і скасування рішення задоволено.

За наслідками апеляційного перегляду справи №140/86/19 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2019 року рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року залишено без змін.

28 травня 2019 року представником позивача на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду скеровано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, яка надійшла до суду 03 червня 2019 року та зареєстрована за вх.№11033/19.

04 червня 2019 року Восьмим апеляційним адміністративним судом за вказаною заявою здійснено реєстрацію картки додаткових матеріалів, однак вказану заяву передано судді-доповідачу лише 19 червня 2019 року у зв`язку з його перебуванням у період з 03 червня 2019 року по 15 червня 2019 року та 18 червня 2019 року у відпустці.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши доводи та вимоги заяви, клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, колегія суддів приходить до висновку, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до пункту в) частини четвертої статті 322 Кодексу адміністративного судочинства України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Тобто, наведеною нормою визначено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням.

Водночас, додаткове судове рішення за юридичною природою є засобом доповнення вже ухваленого судового рішення, не може змінювати суті основного судового рішення та перелік підстав, за яких суд може прийняти додаткове судове рішення, є вичерпним.

Частинами першою та третьою статті 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі; якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч.5 цієї статті у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником позивача у судовому засіданні, яке відбулось 23 травня 2019 року, заявлено про розподіл судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, однак судом не вирішено питання про розподіл судових витрат у зв`язку із неподанням на дату ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення доказів про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення представником позивача подано докази понесених позивачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції судових витрат на професійну правничу допомогу та наведено обґрунтування неможливості їх подання раніше.

Слід зазначити, що відповідну заяву представником позивача подано до суду з урахуванням порядку та строків, визначених ч.7 ст.139 КАС України.

Частиною першою статті 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

У разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 9 вказаної статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує : 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 134 КАС України. Відповідно до частини 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Склад та обсяг судових витрат визначено у частині 3 статті 134 КАС України, згідно з якою для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат відповідно до вимог частини сьомої цієї статті покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат підлягає оцінці кожен окремий доказ надання правової допомоги та у їх сукупності співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката, а також заперечення суб`єкта владних повноважень щодо обґрунтованості їх розміру.

19 червня 2019 року на електронну пошту Восьмого апеляційного адміністративного суду від Волинської митниці ДФС надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вх.№12142/19).

Вимоги заявленого клопотання Волинська митниця ДФС обгрунтовує тим, що включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до ст.134 КАС України можливе за умови задоволення позову позивача, водночас підлягає встановленю, що за цих обставин справи такі витрати позивача мали бути необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим, як це передбачено у ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто, при розгляді заяви позивача підлягають оцінці рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та обгрунтованість зазначених сум. Волинська митниця ДФС у клопотанні звертає увагу, що враховуючи харктер спірних правовідносин, адвокату як кваліфікорваному фахівцю підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної чи технічної роботи, а тому не потребувала значних затрат часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу. При цьому наголошує, що встановлюючи співмірність заявлених витрат на правову допомогу, застосовуються такі критерії як обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, їх реальність (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів приходить до висновку, що витрати позивача на правову допомогу в сумі 700,00 грн пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, співмірним виконаним адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Так, у заяві про ухвалення додаткового рішення у справі вказано, що позивачем понесено 1884,41 грн витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, та додано документи на підтвердження зазначених витрат: акт наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги від 01.01.2019, датований 27.05.2019; дублікат квитанції №0.0..1 від 27.05.2019; фіскальний чек від 18.05.2019 (ШКІ 264); фіскальний чек від 18.05.2018 (ШКІ 137); накладна №137 від 18.05.2019; квиток на автобус №025127 тип ІІ УАРП; квиток на автобус №010376 тип ІІІ ААВА; квиток на автобус №017095 тип ІІІ ААВА; чек №642279 від 23.05.2019; докази відправлення заяви з додатками для Волинської митниці ДФС.

Зі змісту акту наданих послуг від 27.05.2019 слідує, що такий складено до Договору про надання правничої допомоги від 08.01.2019 сторонами Договору - Адвокатським бюро «Юлії Хмарук» в особі керуючого бюро Хмарук Юлії Миколаївни (далі - Бюро) та ОСОБА_1 (далі - Клієнт) про те, що у період з 13.05.2019 по 23.05.2019 Бюро надало, а Клієнт прийняв послуги з надання правничої допомоги Клієнту під час розгляду апеляційної скарги Волинської митниці ДФС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року у справі №140/86/19, а саме: підготовка відзиву на апеляційну скаргу від 17.05.2019 у справі №140/86/19 до Восьмого апеляційного адміністративного суду - вартістю (без ПДВ) 600,00 грн; участь у судовому засіданні 23 травня 2019 року при розгляді справи №140/86/19 у Восьмому апеляційному адміністративному суді - вартістю (без ПДВ) 700,00 грн; всього - 1300,00 грн.

Пунктом другим Акту зазначено перелік витрат, понесених Бюро у зв`язку з наданням правової допомоги Клієнту, а саме:

-15,00 грн - поштові витрати на відправлення відзиву на апеляційну скаргу від 17.05.2019 у справі №140/86/19 на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду (фіскальний чек від 18.05.2019 (ШКІ 264);

-29,00 грн - поштові витрати на відправлення відзиву на апеляційну скаргу від 17.05.2019 у справі №140/86/19 на адресу Волинської митниці ДФС (фіскальний чек від 18.05.2019 (ШКІ 137), накладна №137 від 18.05.2019 (опис вкладення у цінний лист знаходяться в матеріалах справи №140/86/19);

-540,41 грн - витрати на проїзд для участі у судовому засіданні 23 травня 2019 року у Восьмому апеляційному адміністративному суді (м.Львів): 57 грн за маршрутом Острог-Рівне (квиток на автобус №025127 тип ІІ УАРП); 210 грн за маршрутом Рівне - Львів (квиток на автобус №010376 тип ІІІ ААВА); 210 грн за маршрутом Львів - Рівне (квиток на автобус №017095 тип ІІІ ААВА); 63,41 грн за маршрутом Рівне - Острог (чек №642279 від 23.05.2019).

Дослідивши надані докази, колегія суддів вважає, що розмір заявлених витрат позивача на правову допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, є обґрунтованим та співмірним виконаним адвокатом робіт (наданих послуг) частково.

В силу приписів частини першої статті 135 КАС України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

У зв`язку із наведеним, вимоги про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 витрати на прибуття представника у судове засідання, яке відбулось 23.05.2019, у місто Львів задоволенню не підлягають.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2019 року про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Волинської митниці ДФС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року у справі №140/86/19 роз`яснено право позивача на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, встановивши п`ятиденний строк для його подання з моменту вручення копії цієї ухвали.

Повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджується, що копію ухвали про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Волинської митниці ДФС у справі №140/86/19 ОСОБА_1 вручено особисто 13.05.2019.

Як слідує із поштового штемпеля відділення поштового зв`язку, проставленому на поштовому конверті, у якому на адресу суду представником позивача скеровано відзив на апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС, датою відправлення відзиву є 17.05.2019.

В контексті наведеного, колегія суддів зауважує, що матеріали справи містять докази завчасного повідомлення позивача та його представника про дату, час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції в порядку, передбаченому Главою 7 Розділу І Кодексу адміністративного судочинства України, що вказує на можливість подання позивачем відзиву із врахуванням часу, необхідного для його досилання поштовим зв`язком, чи його скерування електронними засобами зв`язку із врахуванням дати, на яку призначено судове засідання із розгляду апеляційної скарги Волинської митниці ДФС.

Однак, оскільки відзив представника позивача на апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС надійшов на адресу суду після судового засідання 28 травня 2019 року та зареєстрований судом за вх.№10597/19, доводи, якими він обгрунтований не підлягали дослідженню та не були враховані судом при ухваленні судового рішення у справі за наслідками розгляду апеляційної скарги Волинської митниці ДФС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року у справі №140/86/19.

Враховуючи наведене, витрати, пов`язані з підготовкою відзиву на апеляційну скаргу від 17.05.2019 у справі №140/86/19 до Восьмого апеляційного адміністративного суду, його відправлення засобами поштового зв`язку на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду та на адресу Волинської митниці ДФС не підлягають задоволенню.

Згідно з Додатком 1 до Договору про надання правничої допомоги від 08.01.2018, яким узгоджено між сторонами цього Договору суми вартості послуг (гонорар), вартість послуги «участь у судовому засіданні» складає 700,00 грн за 1 судове засідання. Пунктом 5.3 Договору визначено, що до горару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання Договору, до яких відносяться: поштові витрати, витрати на копіювання, транспортні витрати, інші витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги.

Опис Акту наданих послуг від 27 травня 2019 року містить зазначення про включення до переліку послуг, наданих за цим актом, участь представника у судовому засіданні 23 травня 2019 року при розгляді справи №140/86/19 у Восьмому апеляційному адміністративному суді вартістю 700,00 грн, що відповідає узгодженій сумі вартості такої послуги згідно з Договором та дублікатом квитанції підтверджується, зокрема, здійснення позивачем оплати цієї суми за актом наданих послуг.

Таким чином, вимоги заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Хмарук Юлії Миколаївни про ухвалення додаткового судового рішення у справі №140/86/19 узгоджуються з нормами процесуального права та не суперечать інституту додаткового судового рішення лише в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 суми 700,00 грн за участь адвоката у судовому засіданні 23 травня 2019 року при розгляді справи у Восьмому апеляційному адміністративному суді, відтак колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви про стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, лише в цій частині.

Керуючись статтями 134, 135, 139, 143, 252, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Хмарук Юлії Миколаївни про ухвалення додаткового судового рішення у справі №140/86/19 задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС (вул.Призалізнична, 13, с.Римачі, Любомльський рпйон, Волинська облапсть, 44350, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 700 (сімсот) грн 00 коп., понесені на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти вимог заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Хмарук Юлії Миколаївни відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. О. Большакова
В. Я. Макарик
Додаткова постанова складена в повному обсязі 04.07.2019.