Справа № 640/4030/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 липня 2019 року № 640/4030/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Фонду державного майна України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Фонду державного майна України (надалі - відповідач), адреса: 01133, місто Київ, вулиця Генерала Алмазова, будинок 18/9, в якій позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Фонду державного майна України з неналежного розгляду електронного звернення ОСОБА_1 - заяви №1 від 21 грудня 2018 року щодо сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством прав та інтересів громадян, повідомлення про порушення законодавства та про недоліки в діяльності посадових осіб Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області;

- зобов`язати Фонд державного майна України провести належний розгляд електронного звернення ОСОБА_1 - заяви №1 від 21 грудня 2018 року щодо сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством прав та інтересів громадян, повідомлення про порушення законодавства та про недоліки в діяльності посадових осіб Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, з забезпеченням дотримання прав заявника відповідно до положень Закону України «Про звернення громадян» та конкретно зазначених у заяві №1 від 21 грудня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 21 грудня 2018 року ним до Фонду державного майна України подано електронне звернення, а саме, заяву №1 щодо сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством прав та інтересів громадян, повідомлення про порушення законодавства та про недоліки в діяльності Регіонального відділення Фонду державного майна по Рівненській області, в якій були вказані грубі порушення положень Закону України «Про звернення громадян» з боку начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, що призвело до порушення прав позивача, встановлених статтею 18 цього Закону при розгляді його звернення - заяви від 09 грудня 2018 року.

Також, як зазначає позивача, у заяві №1 від 21 грудня 2018 року позивачем висловлено прохання до відповідача при розгляді заяви забезпечити дотримання його прав, встановлених статтею 18 Закону України «Про звернення громадян».

Листом від 21 січня 2019 року №10-20-1243 відповідач повідомив позивача, що засідання стосовно розгляду його електронних звернень не проводилось, оскільки співвиконавцями за результатами опрацювання цих звернень надано свої пропозиції.

За доводами позивача, розгляд заяви позивача відповідачем фактично не здійснювався, а відповідь носить однобічний формальний характер, з огляду на те, що його позбавили права подати додаткові матеріали та пояснення, зокрема, відеозапис засідання Наглядової ради публічного акціонерного товариства «Мирогощанський аграрій» від 10 грудня 2018 року, який технічно неможливо подати при подачі електронного звернення, а, при цьому, даний доказ спростовує викладені у відповіді Фонду доводи.

Крім того, позивач послався й на настання адміністративної відповідальності за частиною 7 статті 212-3 Кодексу про адміністративні правопорушення України у зв`язку з незаконною відмовою у прийнятті та розгляді звернення.

Також, позивач зазначив, що подана ним заява стосувалася саме питань порушення відповідачем чинного законодавства при призначенні ОСОБА_2 на посаду першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області та містила пропозицію щодо поліпшення діяльності відповідача з цього питання.

Вказані обставини стало підставою для звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що 21 грудня 2018 року до Фонду державного майна України надійшло електронне звернення ОСОБА_1 №1 про порушення законодавства та недоліки в діяльності посадових осіб Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, яке зареєстроване за №17/0054-к.

Керуючись вимогами Закону України «Про звернення громадян», як зазначає представник відповідача, Фондом державного майна України об`єктивно, всебічно розглянуто зазначене електронне звернення, вирішено питання по суті та про результати розгляду повідомлено ОСОБА_1 у встановлений законом строк листом від 21 січня 2019 року №10-50-1243, який направлено на електронну адресу.

Щодо реалізації права позивача бути присутнім при розгляді його заяви, представник відповідача зазначив, що засідання стосовно розгляду електронного звернення не проводилось, оскільки співвиконавцями з даного звернення надано свої пропозиції.

Крім того, представник відповідача зазначив, що вважає безпідставними твердження позивача щодо порушення відповідачем його права на об`єктивний та всебічний розгляд його звернення, оскільки під час розгляду звернення додаткові матеріали не витребовувались, запити не надсилались, додаткові перевірки не проводились та особиста присутність для надання додаткових усних чи письмових пояснень не потребувалась.

Стосовно права позивача про повідомлення дати та часу перевірки та дати закінчення перевірки його заяви, представник відповідача зазначив, що під час розгляду заяви чи скарги дані права не передбачені статтею 18 Закону України «Про звернення громадян».

Стосовно позбавлення права позивача подавати матеріали та пояснення та бути присутнім при розгляді звернень, представник відповідача послався на те, що розгляд звернення без особистої присутності заявника не свідчить про позбавлення права останнього давати пояснення, а також документи стосовно інформації, яка міститься у його зверненні.

На підставі викладених вище обставин, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частини 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР (надалі - Закон України від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 цього ж Закону передбачено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

У відповідності до статті 4 Закону України від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно з положеннями частин 1, 4, 6 та 7 статті 5 Закону України від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

У відповідності до частини 1 статті 7 Закону України від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Частинами 1, 3 та 4 статті 15 Закону України від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 18 цього ж Закону визначені права громадянина при розгляді його заяви чи скарги, зокрема, громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Абзацами 1, 3, 4, 5, 6 частини 1 статті 19 Закону України від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР визначено обов`язок органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб в межах своїх повноважень об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Частиною 1 статті 20 Закону України від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 21 грудня 2018 року направив до Фонду державного майна України електронне звернення - заяву №1 щодо сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством прав та інтересів громадян, повідомлення про порушення законодавства та про недоліки в діяльності посадових осіб Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області (надалі - заява) (Т.1, арк. 11-13,45-46).

Зокрема, у вказаній заяві позивач зазначив, що Регіональним відділенням Фонду державного майна України листом 18 грудня 2018 року №18-002-04865 позивача було запрошено на засідання з розгляду його заяви від 09 грудня 2018 року.

Тим самим, як зазначено у заяві, начальник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області ОСОБА_4 фактично зазначив про порушення прав позивача, які встановлені статтею 18 Закону України «Про звернення громадян» та які були зазначені у його заяві, а саме: порушено право приймати участь у перевірці заяви та порушено право викласти аргументи особі, що перевіряла заяву; порушено право знайомитися з матеріалами перевірки; порушено право подавати додаткові матеріали та право щодо наполягання на здійснення запитів для отримання додаткових матеріалів.

Крім того, як зазначає ОСОБА_1 у своїй заяві, вищевикладене є фактами про порушення посадовими особами Регіонального відділення Фонду державного майна по Рівненській області вимог Конституції, вимог законодавства про звернення громадян, про порушення присяги державного службовця та про порушення прав громадян.

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 просив:

- об`єктивно, всебічно і вчасно розглянути та перевірити викладені в заяві факти та обставини;

- при розгляді цієї заяви забезпечити дотримання його прав, встановлених статтею 18 Закону України «Про звернення громадян», а саме: після призначення виконавця (посадової особи, яка здійснить перевірку заяви) та внесення даних про це в реєстраційно-контрольну картку, повідомити про дату та час перевірки поданої заяви для забезпечення виконання його права особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву; повідомити щодо дати закінчення перевірки заяви та повідомити про час і дату для реалізації права знайомитися з матеріалами перевірки; визначити термін для реалізації права подавати додаткові матеріали або для реалізації права наполягати на здійсненні запитів для отримання додаткових матеріалів; право бути присутнім при розгляді заяви (бути присутнім на засіданні при розгляді заяви), а також на доповіді виконавця (особи, що перевіряла заяву) про результати перевірки, щодо проекту резолюції та щодо проекту прийнятих рішень та під час прийняття рішень з порушених у заяві питань та при підготовці письмової відповіді за результатом розгляду заяви, яку в обов`язковому порядку підписує керівник органу.

Також, у заяві ОСОБА_1 вимагав негайно об`єктивно, всебічно і вчасно розглянути та перевірити викладені в заяві факти порушення чинного законодавства та факти недоліків в діяльності посадових осіб Регіонального відділення Фонду державного майна по Рівненській області; негайно вжити заходів щодо усунення порушень Конституції, законодавства та для поновлення порушених прав громадянина ОСОБА_1 щодо заяви від 09 грудня 2018 року; негайно ініціювати дисциплінарне провадження або службове розслідування відносно державних службовців Регіонального відділення Фонду державного майна України (стосовно ОСОБА_4 ), причетних до порушень законодавства, Конституції України, присяги державного службовця та прав громадян відповідно до фактів викладених у заяві; забезпечити виконання прав заявника, зазначених в статті 18 Закону України «Про звернення громадян».

В той же час, у заяві зазначено, що письмову відповідь про результати розгляду заяви позивач просив надати в електронному вигляді у визначений законом строк.

Листом від 21 січня 2019 року №10-50-1243 Фонд державного майна України на звернення ОСОБА_1 від 21 грудня 2018 року за вх. №17/00547, №17/00548, №17/00550, №17/00551, №17/00552, №17/00554, №17/00553 та №17/00557 повідомив останнього, у тому числі, й про те, що враховуючи прохання позивача до регіонального відділення про особисту участь у розгляді звернень від 09 грудня 2018 року та від 20 грудня 2018 року про можливі неправомірні дії посадових осіб стосовно припинення права постійного користування земельними ділянками ДП «Мирогощанський державний іподром» на території Молодавської та Мирогощанської сільських рад Дубенського району Рівненської області, регіональним відділенням листами від 18 грудня 2018 року №18-002-04865 та від 22 грудня 2018 року №18-002-04903 запропоновано особисто взяти участь або направити уповноваженого представника на засідання з розгляду вищезазначених звернень, які відбулися 21 грудня 2018 року об 11:30 та 29 грудня 2018 року о 09:00 у приміщенні регіонального відділення. Разом з тим, як зазначено у листі, ні ОСОБА_1 , ні його представник не брали участі у розгляді вищезазначених звернень.

Крім того, у листі зазначено, що розгляд електронних звернень позивача на засіданні не проводився, оскільки співвиконавцями за результатами опрацювання цих звернень надано свої пропозиції (Т.1, арк. 14-15).

Суд зазначає, що фактично у вказаній вище своїй заяві позивач зазначав про порушення своїх прав з боку начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області ОСОБА_4 , зокрема, про порушення посадовими особами Регіонального відділення Фонду державного майна по Рівненській області вимог Конституції, вимог законодавства про звернення громадян, про порушення присяги державного службовця та про порушення прав громадян, посилаючись на лист від 18 грудня 2018 року №18-002-04865, яким позивача було запрошено на засідання з розгляду його заяви від 09 грудня 2018 року. Будь-яких інших обґрунтувань порушення його прав у заяві не викладено.

Крім того, у заяві не викладено, в чому саме полягає порушення посадовими особами Регіонального відділення Фонду державного майна по Рівненській області вимог Конституції, вимог законодавства про звернення громадян, про порушення присяги державного службовця та про порушення прав громадян, у зв`язку з запрошенням позивача листом від 18 грудня 2018 року №18-002-04865 на засідання з розгляду його заяви від 09 грудня 2018 року, яким саме чином та які саме права позивача були порушені запрошенням останнього на засідання з метою розгляду його ж заяви від 09 грудня 2018 року.

Суд звертає увагу, що позивачем під час розгляду даної справи не було спростовано того факту, що лист від 18 грудня 2018 року №18-002-04865 стосувався виключно запрошення ОСОБА_1 або його уповноваженого представника на засідання до Регіонального відділення Фонду з метою розгляду його звернення про можливі неправомірні дії посадових осіб стосовно припинення права постійного користування земельними ділянками ДП «Мирогощанський державний іподром» на території Молодавської та Мирогощанської сільських рад Дубенського району Рівненської області, що дає можливість суду дійти висновку про те, що фактично вказаний лист було надіслано позивачу саме з метою дотримання його прав та надання можливості особисто викласти свої аргументи з приводу порушених у зверненні питань на засіданні.

В той же час, вже зі змісту позовної заяви вбачається, що позивача, на його думку, було позбавлено права подавати додаткові матеріали та пояснення, зокрема, надати відеозапис засідання Наглядової ради ПАТ «Мирогощагівський аграрій» від 10 грудня 2018 року, який технічно неможливо подати при подачі електронного звернення.

Проте, як вже неодноразово зазначалось судом, лист від 18 грудня 2018 року №18-002-04865, зміст якого, за доводами позивача порушив його права, не містив відповіді на будь-яке звернення позивача, а містив лише інформацію щодо запрошення останнього або його уповноваженого представника на засідання Регіонального відділення з приводу розгляду звернення позивача, тобто, вказаний лист не є відповіддю на заяву, звернення або скаргу громадянина у розумінні Закону України «Про звернення громадян».

При цьому, суд не погоджується з твердженнями позивача, викладеними останнім у позовній заяві щодо того, що подана ним заява стосувалася питань порушення відповідачем чинного законодавства при призначенні ОСОБА_2 на посаду першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області та містила пропозицію щодо поліпшення діяльності відповідача з цього питання, оскільки такі твердження спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, копією заяви №1 від 21 грудня 2018 року.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем у листі від 21 січня 2019 року №10-50-1243 лише проінформовано позивача щодо того, що він або його уповноважений представник листом регіонального відділення від 18 грудня 2018 року №18-002-04865 запрошувався на засідання з приводу розгляду його звернення, що виключає само по собі винесення цього питання на розгляд у засіданні за участю позивача, оскільки повідомлення, яке міститься у оскаржуваній відповіді відповідача носить суто інформаційний характер, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку з не доведенням позивачем порушення його прав, свобод та інтересів в даному випадку.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Зважаючи, що у задоволенні позову позивача відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, як і не підлягають стягненню на користь позивача, понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова