Справа № 133/1492/19
Суддя: Сорока Д. В.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/1492/19

03.07.2019

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого судді Сороки Д.В.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової Т.П.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в м. Козятині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП у Вінницькій області капрала поліції Казмірчук Олени Ігорівни 1 бат. 2 роти про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії поліцейського роти № 2 1 бат. УПП в Вінницькій області капрала поліці Казмірчук Олени Ігорівни, постанову ЕАВ № 1204416 - скасувати, а страву закрити.

В обгрунтування позову зазначив, що 05 червня 2019 року о 15 год. 42 хв., керуючи автомобілем «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в смт. Стрижавка Вінницької області, він був зупинений поліцейським, яка незрозуміло відрекомендувавшись, звинуватила його в тому, що він керує автомобілем «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області перевищив швидкість на 31 км/год., рухався зі швидкістю 81 км/год., дана швидкість вимірювалась приладом TruCam000726, чим порушив п. 12.4 ПДР, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Взявши його документи інспектор направився до службового авто для складання протоколу про адміністративне порушення і постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Отже, постановою серії ЕАВ № 1204416 від 05 червня 2019 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ,на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак поліцейський роти № 2 1 бат. УПП у Вінницькій області Казмірчук О.І ., на його прохання показати підтвердження того що він дійсно керував автомобілем в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 в смт. Стрижавка Вінницького району перевищив швидкість на 31 км/год., рухався зі швидкістю 81 км/год., йому було відмовлено, так як попереду нього рухалось ще два авто, а тому прилад TruCam000726, не міг чітко виміряти швидкість, та він рухався зі швидкістю не більше 50 км/год.

Приймаючи рішення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП відповідач не врахував обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за скоєне правопорушення, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан чи притягувався раніше до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення.

Рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Корнєв і Карпенко проти України» від 21 жовтня 2010 року, яке набуло статусу остаточного 21 січня 2011року, констатовано, що зважаючи на конкретні обставини справи, те що проміжок часу з моменту вчинення правопорушення до розгляду протоколу не перевищував декількох годин,

правопорушник був позбавлений можливості належним чином ознайомитись з висунутими проти нього обвинуваченнями та доказами, а звідси - адекватно їх оцінити, розробити серйозну юридичну стратегію свого захисту, що є порушенням права на захист.

За висновками Суду, такі дії є порушенням конвенційних положень пункту статті 6 у поєднанні з пунктом З (Ь) статті 6 Конвенції щодо права на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до пункту 1 статті 46 Конвенції та статті 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковим для виконання Україною.

Оцінки і висновки Європейського суду повністю узгоджуються з відповідям положеннями статей 268 і 271 КУпАП, де зазначено, що особа, яка притягається адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Положення даних статей гарантують особі, яка притягується до адміністративі відповідальності, право на захист.

Зважаючи на конкретні обставини справи, те що вчинення правопорушення та постанова про вчинення правопорушення була винесена 05.06.2019 - в той саме день, він був позбавлений можливості належним чином ознайомитись з висунутим проти нього обвинуваченням та доказами, а звідси - адекватно їх оцінити, розробити серйозну юридичну стратегію захисту, що, відповідно до ст. ст. 268, 271 КУпАП , є порушенням права на захист.

Вважає, що постанова серії ЕАВ № 1204416 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05 червня 2019 року винесена з порушеннями його прав та чинного законодавці України, є необгрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, заявлені ним позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, представник відповідача надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він категорично не погоджується з вимогами позивача, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства, виходячи з наступного. Під час несення служби на автомобільній дорозі М-21 Виступичі - Житомир - Могилів-Подільський 296 км в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 ІІДР смт. Стрижавка 05.06.2019 екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС000726 було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортною засобу «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 81 (вісімдесят один) км/год) при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 31 (тридцять один) км/год. чим порушив її. 12.4 І ІДР України.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Поліцейська Казмірчук О.І. винесла постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклала стягнення на правопорушника в розмірі 255 гри., відповідно до санкції статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуются її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Дана обставина була зафіксована лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000726 та підтверджується роздруківкою файлу.

Оскільки в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, інспектор УПП у Вінницькій області капрал поліції Казмірчук О.І. 1 бат. 2 роти мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, пред`явив законну та обґрунтовану вимогу щодо надання документів, передбачених законодавством, ним дотримані процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова серії ЕАВ № 1204416 від 05.06.2019 у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, винесена на підставі та у порядку, передбаченому законодавством. Доводи позивача безпідставні, необґрунтовані. Представник просив залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву - без задоволення.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 05.06.2019 о 15 год. 44 хв. інспектором УПП у Вінницькій області капралом поліції Казмірчук О.І. 1 бат. 2 роти відносно ОСОБА_1 була складена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1204416 за ст. 122 ч. 1 КУпАП, і до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, в сумі - 255 гривень, згідно якої 05 червня 2019 року о 15 год. 42 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області перевищив швидкість на 31 км/год., рухався зі швидкістю 81 км/год., дана швидкість вимірювалась приладом TruCam000726, чим порушив п. 12.4 ПДР, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. (а.с. 3).

Дана постанова була ухвалена відповідачем з порушенням вимог ст. 247, 251, 268, 276, 279, 280, 283-285 КУпАП.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП, порушення правил перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху, на який міститься посилання у постанові по справі про адміністративне правопорушення, водію у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

.У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В свою чергу, у відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а ч.2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення містить посилання на те, що вона винесена по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, однак до компетенції Національної поліції відноситься розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до ч.4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Слід звернути увагу, що у постанові по справі про адміністративне правопорушення відсутні дані про наявність додатків до неї, як і відсутні дані про складення протоколу про адміністративне правопорушення, відібрання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснення їй прав, передбачених ст.268 КУпАП, відібрання пояснень від свідків, крім того, на місці підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підпису взагалі не міститься.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Таким чином, твердження поліцейського про порушення вимог ПДР України, є лише його суб`єктивною думкою та припущенням, яке не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, при розгляді справи поліцейський не роз`яснив права та обов`язки, не повідомив позивача про можливість відкладення справи для того щоб скористатися правовою допомогою, порушивши його права на звернення за правовою допомогою, також, не виявив обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не були з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого при винесенні постанови поліцейським не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП.

Виходячи із обставин справи, жодних інших доказів по справі, крім постанови, наприклад пояснення свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, чи інших доказів по справі, на момент розгляду адміністративної справи, не було.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не були встановлені та досліджені належні і допустимі докази на підтвердження фактів вчинення позивачем поставленого йому у вину адміністративного правопорушення. Крім того, відповідачем так і не були подані до суду належні і допустимі докази на підтвердження вчинення позивачем адмінправопорушення, спростування доводів позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Так, відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення фактично не встановлювалися та не досліджувалися докази вчинення адмінправопорушення позивачем. Натомість, в основу суті адмінправопорушення, були покладені лише певні висновки самого відповідача без зазначення відповідних доказів.

Тому, суд вважає, що відповідачем без врахування встановлених і наведених судом обставин, було незаконно ухвалено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки склад та подія адміністративних правопорушень, поставлених позивачу у вину, відсутні.

Відповідно ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 , підлягає задоволенню.

Керуючись ст.241,245,286 КАС України, ст.ст. 287,288,293 КУпАП ,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати дії поліцейського роти № 2 1 бат. УПП в Вінницькій області капрала поліці Казмірчук Олени Ігорівни, протиправними та скасувати постанову серії ЕАВ № 1204416 від 05.06.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та провадження по справі закрити.

Повний текст рішення виготовлений 03.07.2019.

На рішення суду може бути подано апеляцію до Сьомого апеляційного адміністративного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Суддя підпис

З оригіналом вірно.

Суддя -

Секретар -

Дата документу 03.07.2019