Справа № 755/5301/19
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/5301/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Сіренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу № 755/5301/19 за позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції патрульної поліції у м. Києві Даценко М.І. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із адміністративним позовом у якому просить скасувати постанову серії НК № 574288 від 21.02.2019 року.

Одночасно позивач просить поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивує тим, що він 18.02.2019 року о 08 год. 12 хв. рухався на автомобілі «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Грушевського в м. Києві та здійснив поворот на прилеглу дорогу, що прямує до будинку АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 .

Вказує, що в цей момент його було зупинено працівником патрульної поліції, який повідомив його, що він порушив правила дорожнього руху, а саме не виконав вимогу дорожнього знаку 3-21 «В`їзд заборонено», проте такого знаку на в`їзді на прилеглу дорогу встановлено не було.

Також зазначає, що інспектором поліції не здійснювалася зупинка інших транспортних засобів, що підтверджує усвідомлення інспектором можливості руху по даній вулиці.

На зауваження щодо не здійснення зупинки інших транспортних засобів інспектор повідомив про наявність у інших автомобілів спеціальних перепусток для проїзду.

Вказану постанову позивач вважає незаконною з огляду на те, що забороняючий знак на в`їзді на вулицю був відсутній, а тому зазначає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, що також вказує на відсутність у постанові свідків вчинення правопорушення та свідчить про внесення в постанову завідомо недостовірних даних.

Крім цього, йому працівником поліції не було вручено протокол про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.05.2019 року відкрито провадження у справі з викликом сторін в судове засідання (а.с. 38, 39).

В судове засідання позивач не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду подав заяву у якій просить провести розгляд справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав.

З урахуванням викладеного, відповідно положень частин 1, 3 ст. 268 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У поданій заяві ОСОБА_1 просить поновити строк на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що спірну постанову ним було отримано лише 17.03.2019 року.

Враховуючи дату отримання позивачем спірної постанови, останнім днем для звернення до суду із позовною заявою про скасування постанови є 27.03.2019 року.

Як убачається із відмітки на поштовому конверті в якому позивачем позовну заяву направлено до суду, позов поданий на поштове відділення 26.03.2019 року, тобто в межах процесуального строку визначеного для звернення до суду.

Відповідно положень ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Судом встановлено, що 18.02.2019 року лейтенантом поліції УПП у м. Києві Даценко М.І. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 574288, у якій зазначено, що ОСОБА_1 , 18.02.2019 року о 08 год. 12 хв. в м. Києві по вул. Грушевського не виконав вимогу знаку 3-21 «В`їзд заборонено», чим порушив вимоги п. 33.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 26).

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена лейтенантом УПП у м. Києві Даценко М.І., який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач просить скасувати постанову інспектора УПП у м. Києві Даценко М.І. серії НК № 574288 від 18.02.2019 року з посиланням на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки жодного забороняючого в`їзд знаку для водіїв не було, натомість забороняючий в`їзд знак був встановлений на протилежному боці дороги та стосувався виїзду на зустрічну смугу для руху.

Відповідно до вимог абз. 4 п. 8.2-1 ПДР України, дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Як убачається із фотознімку долученого до позовної заяви, проїзна частина вулиці розділена на дві смуги руху, а саме по одній смузі руху в кожному напрямку (а.с. 30).

Також із вказаного фотознімку убачається, що на в`їзді на вулицю встановлено знак 3.34 «Зупинка заборонена».

Натомість, знак « 3.21 » «В`їзд заборонено» встановлено з іншої сторони дороги, а тому може свідчити про його встановлення з метою запобігання в`їзду на окрему смугу руху, що передбачено пп. 3.21 п. 33.3 ПДР України.

Про наявність окремої смуги руху зі сторони встановленого знаку «3.21» також свідчить встановлений у верхній частині стовпа дорожній знак розвернутий лицьовою стороною в протилежний бік від знаку «3.21».

Згідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як убачається із правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладеної у постанові від 30.05.2018 року по справі № 337/3389/16-а (адміністративне провадження № К/9901/29775/18), постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому будь яких доказів від відповідача, які б могли спростувати доводи позивача викладені у позовній заяві щодо відсутності події правопорушення суду не надано.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідачем не доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення, що потягло за собою порушення прав позивача та незаконне притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 222, 251, 268, 276, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 1, 2, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до лейтенанта поліції патрульної поліції у м. Києві Даценко М.І. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 574288 від 18.02.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач - інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенант поліції Даценко М.І., місцезнаходження: АДРЕСА_4

Повний текст рішення складений 26 червня 2019 року.

Суддя Л.М.Виниченко