Справа № 756/5477/19
Суддя: Майбоженко А. М.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

19.06.2019 Справа № 756/5477/19
Ун.№756/5477/19
Пр.№2-а/756/240/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.,

за участю секретаря судових засідань Ковган О.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Гігач Ліни Василівни, третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти № 2 батальйону № 3 УПП в Одеській області ДПП капрала поліції Гігач Л.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Під час розгляду справи до участі у справі в якості третьої особи залучено Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Свої вимоги мотивує тим, що 07.04.2019 відповідачем винесено постанову серії ДП18 № 006025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. За змістом даної постанови ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, нібито порушив встановлене обмеження швидкості поза населеним пунктом на 35 км/год і рухався зі швидкістю 85 км/год та не виконав вимогу дорожнього знаку 3.29 п.п. 12.9 (б) «Обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год». Позивач не погоджується з викладеними у постанові обставинами, вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що інспектор поліції не мав права притягати його до відповідальності, оскільки дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год», який встановлений на 401 км автодороги М-05 разом із знаком 1.37 «Дорожні роботи», встановлені на ній тимчасово, на момент, коли позивач рухався по цій дорозі, будь-яких дорожніх робіт на ній не проводилось, дорога була відремонтована, а отже дорожні знаки були залишені після усунення обставин, за яких їх було встановлено, що є порушенням Правил дорожнього руху України та не може бути підставою для притягнення водія до відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху. Крім того, посилається на порушення відповідачем порядку розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки розгляд справи здійснено без участі позивача, на місця зупинки транспортного засобу, чим грубо порушено вимоги ст. 283 КУпАП.

З цих підстав просить суд визнати дії поліцейського роти № 2 батальйону № 3 УПП в Одеській області ДПП капрала поліції Гігач Л.В. щодо складання постанови серії ДП18 № 006025 від 07.04.2019 про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за порушення ст. 122 ч. 1 КУпАП незаконними; визнати дану постанову протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Відповідно до вимог статті 12, 257 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

03.06.2019 від представника УПП в Одеській області ДПП надішли пояснення щодо позову, в яких управління просить залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позов ОСОБА_1 без задоволення. Обґрунтовуючи правомірність оскаржуваної постанови зазначив, що вона була винесена з дотриманням передбаченого законодавством порядку шляхом застосування процедури скороченого провадження. Стверджує, що поліцейський мав всі законні підстави для притягнення позивача до відповідальності, оскільки останній рухався з перевищенням максимальної швидкості на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, більш ніж 50 км/год. Дана обставина була зафіксована лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000524. Під час розгляду справи позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надав поліцейським письмового пояснення по суті вчиненого ним правопорушення.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

07.04.2019 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн., що підтверджується постановою ДП18 № 006025 поліцейського роти № 2 батальйону № 3 УПП в Одеській області ДПП капрала поліції Гігач Л.В.

У постанові зазначено про те, що позивач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , на 401 км автодороги М-05 рухався зі швидкістю 85 км/год, при цьому порушив встановлене обмеження швидкості поза населеним пунктом на 35 км/год та не виконав вимогу дорожнього знаку 3.29, чим порушив п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Дорожній знак - це технічний засіб організації дорожнього руху, який має умовні позначення, символи, які інформують учасників дорожнього руху про умови руху, його особливості і необхідні режими, а також про маршрут руху. Перелік класифікація дорожніх знаків і їх вимоги до учасників дорожнього руху встановлюються главою 33 Правил дорожнього руху України, а їх умовний зовнішній вигляд - додатком № 1 до цих Правил.

Дорожній знак 3.29 Розділу 3 ПДР України "Обмеження максимальної швидкості" передбачає заборону руху із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.

Згідно вимог пп. б п. 12.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та пояснень управління поліції, на 401 км автомобільної дороги М-05, по якій 07.04.2019 рухався позивач, було встановлено дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год».

Згідно оскаржуваної постанови, позивач, керуючи транспортним засобом «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по цій ділянці дороги зі швидкістю 85 км/год. Швидкість вимірювання зафіксована лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № 000524. До того ж позивач у своєму позові не заперечує факт того, що він рухався саме зі швидкістю 85 км/год., а посилається, зокрема, на незаконність встановлених на дорозі дорожніх знаків.

Проте суд не може погодитись з такими твердженнями позивача, оскільки під час руху транспортного засобу в обов`язки водія не входить з`ясування законності встановлення дорожніх знаків та відповідність їх нормам ДСТУ. В той же час, до обов`язків учасників дорожнього руху згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху належить знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а в разі їх порушення нести відповідальність згідно із законодавством.

Крім того, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своєї позиції щодо незаконності встановлення певних дорожніх знаків, лише висловлено суб`єктивну думку, що не має жодного нормативного та доказового підґрунтя.

З огляду на викладене, доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, а саме порушення вимог дорожніх знаків, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Діяльність співробітників поліції щодо виявлення адміністративних правопорушень, притягнення осіб, винних у їх вчиненні до адміністративної відповідальності регулюється КУпАП, Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справи України №1376 від 06.11.2015, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції (ч.2 ст. 258 КУпАП).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції).

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону, а тому суд вважає прийняте рішення обґрунтованим, підстав для задоволення позовних вимог і його скасування не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 77, 78. 242-246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Гігач Ліни Василівни, третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Суддя: А.М.Майбоженко