Справа № 550/493/19
Суддя: Михайлюк О. І.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 550/493/19
Провадження № 2-а/550/9/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Михайлюк О.І.,

при секретарі судового засідання Шукевич Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Чутове адміністративну справу №550/493/18

за позовом ОСОБА_1

до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Полтавського відділу поліції ГУНП у Полтавській області Таранця Володимира Миколайовича,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Полтавський відділ поліції ГУНП у Полтавській області,

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн по справі про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №106432 від 16.04.2019 року та закрити справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16.04.2019 року близько 15.04 години він керував транспортним засобом ВАЗ-211540 д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Київ-Харків. В той час на 362 км вищевказаної автодороги його автомобіль був зупинений працівниками патрульної поліції з підстав порушення ПДР, а саме невиконання вимог дорожнього знаку 3,25 «Обгін заборонено».

ОСОБА_1 стверджує, що намагався пояснити інспектору, що він жодних вимог ПДР не порушував на даній ділянці дороги, та жодного дорожнього знаку, який би забороняв йому здійснити маневр не було. Крім того, обгін іншого автомобіля здійснив без порушень ПДР, але інспектор не взяв до уваги пояснення позивача і склав постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно якої на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідач у встановлений законом строк не надав суду відзив на даний адміністративний позов.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив розгляд даної справи провести без участі останнього.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений,

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Полтавський відділ поліції ГУНП у Полтавській області, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно оскаржуваної постанови серії ДПО №106432 від 16.04.2019р. на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн за ч.1 ст.122 КУпАП за те, 16.04.2019 року близько 15.04 години на автодорозі Київ-Харків він, керуючи транспортним засобом ВАЗ-211540 д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив обгін автомобіля в зоні дії дорожнього знаку 3,25 «Обгін заборонено», чим порушив п.п.8.4 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (а.с. 13).

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з статтею 31 Закону № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктами 8.4 ПДР України встановлено, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Суд зазначає, що з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної справи, до Полтавського відділу поліції ГУНП у Полтавській області було направлено лист №3102 від 30.05.2019 року з приводу отримання відеозапису з нагрудної камери поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 даного відділу поліції ОСОБА_2 , на якому зафіксовані обставини складання вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, однак у встановлений строк вищевказаний відеозапис суду надано не було.

Тобто, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Суд звертає увагу, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а лише тільки вказує на нього. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові КАС ВС від 26.04.2018р. у справі №338/1/17

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення позивачем п. 8.4 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи відсутність доказів порушення позивачем правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що постанова серії ДПО18 №106432 від 16.04.2019р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є не законною, необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 345, 355, 356, 359 п. 3 ч. 3 ст. 286, 271 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Полтавського відділу поліції ГУНП у Полтавській області Таранця Володимира Миколайовича,треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Полтавський відділ поліції ГУНП у Полтавській області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №106432 від 16.04.2019р. про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн 00 коп на ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Чутівський районний суд Полтавської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 24.10.1995 р.

Відповідач поліцейський сектору реагування патрульної поліції №4 Полтавського відділу поліції ГУНП у Полтавській області ОСОБА_2 , службова адреса: вул. Сковороди, 2-Б м. Полтава Полтавської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Полтавський відділ поліції ГУНП у Полтавській області, юридична адреса: вул. Сковороди, 2-Б м. Полтава Полтавської області.

Суддя О. І. Михайлюк