Справа № 263/473/19
Суддя: Хараджа Н. В.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 263/473/19
Провадження 6-а/263/10/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2019 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Хараджі Н.В., за участю секретаря судового засідання Петровського Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, заінтересована особа: Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати наказ, виданий на виконання постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12.05.2017р. таким, що не підлягає виконанню та стягнути на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.
В судове засідання боржник ОСОБА_1 не з`явився, представник заявника Новікова В.Р. надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутністю.
Представник Центрального ВДВС м. Маріуполь, ГТУЮ у Донецькій області надав до суду заперечення та заяву, в яких просив відмовити у задоволенні заяви боржника про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та розглянути заяву без його участі.
Суд, вивчивши доводи заяви, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Судом встановлено, що постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12.05.2017р. по справі №266/1085/17 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
Відповідно до квитанцій №ПН613595 від 22.05.2017р. та №ПН613629 від 22.05.2017р. ОСОБА_1 сплачений штраф відповідно до постанови суду по справі №266/1085/17 у розмірі 3400,00 грн. та судовий збір - 320,00 грн.
Згідно із постановою державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржників від 25.06.2018р. ВП№56102197 при примусовому виконанні звернено стягнення на доходи (пенсію) боржника ОСОБА_1 , а саме: штраф - 3400,00 грн., виконавчий збір -340,00 грн., витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 110,00 грн.
29.11.2018 р. розпорядженням державного виконавця грошові кошти у розмірі 3400,00 грн. штраф було перераховано стягувачу, грошові кошти у розмірі 340,00 грн. виконавчий збір, було перераховано до Державного бюджету України, грошові кошти у розмірі 110,00 грн. витрати виконавчого провадження, було перераховано до Державного бюджету України.
За змістом постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.11.2018 р. виконавче провадження з примусового виконання постанови № 266/1085/17 від 12.05.2017 р. відносно ОСОБА_1 закрите у зв`язку із фактичним виконанням рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Відповідно до частин першої та другої статті 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Частиною 4 статті 374 КАС України визначено, що про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.
За приписами ч. ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Вбачається, що боржник в травні 2017 року добровільно поза межами виконавчого провадження виконав вимоги постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12.05.2017 року по справі № 266/1085/17 про накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. та стягнення судового збору в розмірі 320 грн., в той час як з пенсії заявника в межах виконавчого провадження безпідставно було стягнуто грошові кошти у розмірі 3400,00 грн. штраф, грошові кошти у розмірі 340,00 грн. виконавчий збір, грошові кошти у розмірі 110,00 грн. витрати виконавчого провадження.
Таким чином вбачається, що відбулось повне стягнення за примусовим виконанням виконавчого документу №266/1085/17 та повторне стягнення на користь стягувача грошових коштів у розмірі 3400,00 грн. штраф, та грошових коштів у розмірі 340,00 грн. виконавчий збір, тому суд одночасно з вирішенням питання про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержані стягувачем суми за виконавчим документом.
Керуючись ст.ст. 287, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, заінтересована особа: Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, задовольнити.
Визнати виконавчий документ № 266/1085/17, виданий Жовтневим районним судом м. Маріуполя 12.05.2017 року таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 безпідставно одержані стягувачем суми за виконавчим документом, на підставі розпорядження державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 29.11.2018 року, а саме: грошові кошти у розмірі 3400,00 грн. штраф, які було перераховано стягувачу - Державі, грошові кошти у розмірі 340,00 грн. виконавчий збір, які було перераховано до Державного бюджету України, грошові кошти у розмірі 110,00 грн. витрати виконавчого провадження, які було перераховано до Державного бюджету України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.В. Хараджа