Справа № 120/2154/19-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

05 липня 2019 р. Справа № 120/2154/19-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Богоніс Михайло Богданович, перевіривши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю-підприємство "АВІС"

до Державної фіскальної служби України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

03.07.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю-підприємством "АВІС" подано у Вінницький окружний адміністративний суд позовну заяву до Державної фіскальної служби України із вимогами про визнання дій щодо відмови у реєстрації податкових накладних протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України, після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Як передбачено ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зміст норми ч. 1 ст. 123 КАС України дає підстави для висновку, що у випадку пред`явлення позову із пропуском строку звернення до суду, позивач повинен подати заяву про його поновлення, із зазначенням підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Позивач строк звернення до суду із позовом пропустив, що ним визнається. Тому позивачем разом із позовом подано заяву про поновлення пропущеного строку. У заяві позивач зазначає, що про порушення своїх прав та законних інтересів дізнався 11 грудня 2018 року при отриманні Рішення від Державної фіскальної служби України № 39736/6/99-99-11-06-01-25 від 07 грудня 2018 року, про результати розгляду скарги.

При цьому, заява мотивована тим, що в межах процесуальних строків позивач звернувся до суду із іншим позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 28.09.2018 року № . Позивач зазначає, що після відкриття провадження в іншій справі (щодо оскарження податкового повідомлення - рішення), враховуючи обставини справи, він дійшов висновку про необхідність захисту свої прав та законних інтересів шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними.

Надавши оцінку аргументам заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення суду, вважаю їх недостатніми для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, враховуючи наступне.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного вчинення ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Разом із цим, з метою уникнення невиправданого формалізму при застосуванні строків звернення до суду із позовом, законодавець передбачив можливість їх поновлення у випадку пропущення строку із поважних причин. Водночас, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен дізнатися», що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав.

З огляду на це, позивач повинен також ґрунтовно мотивувати, що він не міг дізнатися про порушення свого права, що також випливає із загального правила, встановленого частиною 1 статті 77 КАС України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У позовній заяві позивач зазначає, що почав отримувати від відповідача відмови в реєстрації податкових накладних із 29 березня 2016 року і до 14 квітня 2016 року включно. Саме дії щодо відмови у реєстрації податкових накладних і є предметом оскарження.

У зв`язку із цим позивачем були надіслані до Державної фіскальної служби України звернення від 30.03.2016 року, 04.04.2016 року, 13.04.2016 року, 16.05.2016 року. У цих листах Товариство зазначає про неправомірні дії зі сторони ДФС України та просить їх виправити.

Листом № 10452/10/28-10-08-3-20 від 06.05.2016 року Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральним офісом з обслуговування великих платників, позивача повідомлено про правові наслідки несвоєчасної реєстрації податкових накладних, та про компетентний орган предметом відання якого є забезпечення коректної роботи системи реєстрації податкових накладних.

Отже, позивач знав про факти порушення своїх прав та мав реальну можливість дізнатися про підстави їх порушення ще у березні - травні 2016 року. Тому суд не погоджується із аргументом заяви позивача, що дізнався він про порушення своїх прав лише 11 грудня 2018 року.

При цьому, мотиви заяви про те, що в межах процесуальних строків позивач звернувся до суду про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.09.2018 року № у якому було відкрито провадження у зв`язку із чим дійшов висновку про необхідність захисту свої прав та законних інтересів шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, оцінюються критично, оскільки ці причини не пов`язані із дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Частиною 1 статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, доходжу висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху. При цьому, Товариству з обмеженою відповідальністю-підприємству "АВІС" надається строк для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій необхідно вказати інші підстави для поновлення строку, які б свідчили про наявність обставин, що могли б оцінюватися як непереборні, тобто такі, що не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, строк для подання зазначеної вище заяви - 10 днів з дня вручення ухвали.

Керуючись ст. 122, 123, 160, 161, 169, 171 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю-підприємство "АВІС" до Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу у 10 - денний строк з дня вручення копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

3. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович