Справа № 340/975/19
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/975/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ),

представник: адвокат Ковальова Г.К.

відповідач: Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області (25015, м. Кропивницький, вул. Єгорова, 25-а, )

представник: Житняк Д.Ю.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Донецький національний медичний університет (84404, Донецька область, м. Лиман, )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області (надалі - УДМС у Кіровоградській області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позов ОСОБА_2 мотивовано тим, що він є громадянином Республіки Кот-д`Івуар, з жовтня 2017 року перебуває на території України на законних підставах з метою отримання освітніх послуг. На період навчання в Донецькому національному університеті економіки і торгівлі імені Михайла Туган - Барановського йому була видана посвідка на тимчасове проживання терміном дії до 31.10.2018 року. У зв`язку з переведенням позивача у жовтні 2018 року на перший курс медичного факультету Донецького національного медичного університету йому видано нову посвідку на тимчасове проживання НОМЕР_1. Однак, 27.02.2019 року позивач отримав рішення УДМС у Кіровоградській області №113 від 23.01.2019 року про скасування цієї посвідки на тимчасове проживання, в якому не зазначено конкретної підстави для прийняття відповідачем такого рішення. З відповіді на адвокатський запит позивачу стало відомо, що підставою для скасування посвідки на тимчасове проживання стала невідповідність наказів про його зарахування до навчального закладу, направлених університетом до відповідача з метою оформлення цієї посвідки. Позивач стверджує, що жодних неправдивих відомостей або ж підроблених чи недійсних документів до органу ДМС не подавав, всі необхідні документи для оформлення йому посвідки подавалися Донецьким національним медичним університетом. Наполягаючи на тому, що спірне рішення є протиправним та порушує його право на освіту, позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення УДМС у Кіровоградській області №113 від 23.01.2019 року про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 ;

- зобов`язати УДМС у Кіровоградській області видати йому посвідку на тимчасове проживання.

Ухвалою судді від 19.04.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за цим позовом та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Цією ж ухвалою до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Донецький національний медичний університет.

Ухвалою суду від 19.04.2019 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Зупинено дію спірного рішення УДМС у Кіровоградській області №113 від 23.01.2019 року про скасування посвідки на тимчасове проживання НОМЕР_1, виданої громадянину Республіки Кот-д`Івуар Зіку Бі Абрааму - до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що посвідка на тимчасове проживання НОМЕР_1, оформлена на ім`я громадянина Республіки Кот-д`Івуар ОСОБА_2 , видана на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів, про що відповідачу стало відомо з листа Донецького національного медичного університету №50 від 17.01.2019 року. Надходження цієї інформації до УДМС у Кіровоградській області і стало підставою для скасування посвідки на тимчасове проживання відповідно до пп.1 п.63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №322 від 25.04.2018 року. Доводячи правомірність спірного рішення, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову.

Від третьої особи пояснень щодо позову не надходило.

У ході судового розгляду представники сторін подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 3 статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши справу в порядку письмового провадження, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 . н. ), громадянин Республіки Кот-д`Івуар, у жовтні 2017 року в`їхав в Україну з метою отримання освітніх послуг. Перебував на території України на підставі посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , виданої ГУДМС у Дніпропетровській області 09.11.2017 року зі строком дії до 31.10.2018 року на період навчання за програмою мовної підготовки в Донецькому національному університеті економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського. (а.с. 13, 16, 132 - 133)

У жовтні 2018 року у зв`язку з закінченням строку дії посвідки на тимчасове проживання та зарахуванням на навчання до Донецького національного медичного університету, міжнародний медичний факультет якого розташований у м. Кропивницькому, позивач звернувся до УДМС у Кіровоградській області, за місцем проживання, про обмін посвідки, додавши необхідні документи. (а.с. 106 - 131)

Уповноваженими особами УДМС у Кіровоградській області 10.10.2018 року прийнято документи позивача, сформовано заяву-анкету, перевірено відповідність оформлення документів вимогам законодавства, не встановлено відомостей для відмови в оформленні посвідки на тимчасове проживання та 16.10.2018 року прийнято рішення про оформлення такої посвідки. (а.с. 107, 131)

На цій підставі УДМС у Кіровоградській області в порядку обміну видало позивачу посвідку на тимчасове проживання НОМЕР_1 від 18.10.2018 року, строком дії до 02.07.2022 року (на термін дії національного паспорту). (а.с. 72 - 73)

Проте згодом УДМС у Кіровоградській області прийнято рішення №113 від 23.01.2019 року про скасування посвідки на тимчасове проживання, яким на підставі підпункту 1 пункту 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №322 від 25.04.2018 року, 22.01.2019 року скасовано посвідку на тимчасове проживання НОМЕР_1. (а.с. 14)

Вказане рішення оскаржене позивачем до Державної міграційної служби України, яка листом №3-1815-19/8.1/1140-10 від 03.04.2019 року повідомила позивача про відсутність підстав для скасування цього рішення. (а.с. 18 - 21)

У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, визначає Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

За визначеннями, наведеними у статті 1 цього Закону:

6) іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав;

10) іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, якщо інше не встановлено законом;

18) посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні;

20) приймаюча сторона - зареєстровані в установленому законом порядку українські підприємства, установи та організації, представництва (філії) іноземних підприємств, установ, організацій, представництва міжнародних організацій, а також фізичні особи (громадяни України, іноземці та особи без громадянства), які постійно проживають або тимчасово перебувають на території України у зв`язку з навчанням, стажуванням, роботою, або на інших законних підставах, та запрошують чи приймають іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до частини 13 статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.

Згідно з частиною 13 статті 5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною тринадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, дійсний поліс медичного страхування, документ, що підтверджує факт навчання в Україні, та зобов`язання навчального закладу повідомити центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, про відрахування з такого закладу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5-1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" строк дії посвідки на тимчасове проживання для відповідних категорій іноземців та осіб без громадянства становить у випадку, визначеному частиною тринадцятою статті 4 цього Закону, - період навчання, який зазначається в документі, що підтверджує факт навчання в Україні.

Статтею 5-3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що посвідка на тимчасове проживання видається у десятиденний строк з дня отримання заяви про її оформлення або продовження строку дії посвідки.

Іноземець або особа без громадянства подає документи для продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання не пізніш як за 10 календарних днів до закінчення строку її дії.

Відповідно до статті 5-5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземець або особа без громадянства подає заяву про оформлення або продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання та відповідні документи, визначені цим Законом та Кабінетом Міністрів України, особисто або через свого представника на підставі довіреності до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, зобов`язаний надати іноземцю або особі без громадянства чи його представнику опис прийнятих документів з підписом уповноваженої особи, яка їх прийняла, зазначенням її посади, прізвища та імені і дати прийняття документів.

Іноземець або особа без громадянства отримує посвідку на тимчасове проживання особисто.

Постановою Кабінету Міністрів України №322 від 25.04.2018 року затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (надалі - Порядок №322).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №322 посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Посвідка виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Підпунктом 1 пункту 3 Порядку №322 передбачено, що посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які на законних підставах тимчасово перебувають на території України та які досягли 16-річного віку або не досягли 16-річного віку, але самостійно прибули в Україну з метою навчання, - на підставі заяв-анкет, поданих ними особисто.

Згідно з пунктом 4 Порядку №322 іноземцям та особам без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання, посвідка видається на період навчання, який визначається наказом закладу освіти про встановлення періодів навчання для іноземних студентів.

Посвідка видається протягом 15 робочих днів з дати прийняття документів від іноземця або особи без громадянства. (пункт 5 Порядку №322)

Відповідно до пункту 7 Порядку №322 обмін посвідки здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до посвідки; 2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки; 3) закінчення строку дії посвідки; 4) непридатності посвідки для подальшого використання.

Згідно з пунктами 9, 11, 12 Порядку №322 оформлення (у тому числі замість втраченої або викраденої), обмін посвідки здійснюється територіальними органами / територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (далі - Центр)

Внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр) здійснюється з використанням відомчої інформаційної системи ДМС.

Для внесення інформації до Реєстру формується заява-анкета, зразок якої затверджується МВС.

Пунктом 14 Порядку №322 передбачено, що ДМС має право отримувати інформацію про особу з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, в обсязі, необхідному для ідентифікації особи у зв`язку з оформленням посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміном.

Доступ до зазначеної інформації здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах".

У разі відсутності можливості надання ДМС прямого доступу до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, чи надіслання запитів у електронній формі захищеними каналами зв`язку отримання відомостей про особу здійснюється шляхом надсилання запитів та надання відповідей на них у паперовій формі.

Відповідно до пунктів 16, 19 Порядку №322 документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважений суб`єкт) та територіальних органів / територіальних підрозділів ДМС за місцем проживання іноземця або особи без громадянства.

У разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії. У такому випадку посвідка, що підлягає обміну, після прийому документів повертається особі та здається нею під час отримання нової посвідки.

Відповідно до пункту 20 Порядку №322 документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважений суб`єкт) та територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС за місцем проживання іноземця або особи без громадянства.

Керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС визначає працівників, які виконують функції з прийняття документів, формування заяв-анкет та видачі посвідки, і працівників, які виконують функції з оформлення посвідки (розгляд заяви-анкети, ідентифікація особи та прийняття рішення).

Пунктом 21 Порядку №322 передбачено, що працівник територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган / територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.

Іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в прийнятті документів, за умови дотримання строків, визначених пунктами 17 і 19 цього Порядку.

У пункті 32 Порядку №322 наведений перелік документів, що подаються іноземцем або особою без громадянства для оформлення посвідки.

Відповідно до підпункту 10 пункту 33 Порядку №322 крім документів, зазначених у пункті 32, залежно від категорії іноземців та осіб без громадянства, визначених статтею 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", подаються для іноземців або осіб без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання: документ, що підтверджує факт навчання в Україні (засвідчені в установленому порядку копії наказу закладу освіти про зарахування та про встановлення періодів навчання для іноземних студентів); зобов`язання закладу освіти повідомити ДМС про відрахування іноземця або особи без громадянства з такого закладу.

Згідно з пунктами 35, 38 Порядку №322 після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється посвідка, та перевірку поданих нею документів.

Після прийняття рішення про оформлення посвідки або відмову в її оформленні матеріали формуються в окрему справу, яка зберігається протягом 15 років.

Для оформлення у зв`язку із втратою або викраденням посвідки, її обміну іноземець або особа без громадянства подають документи, передбачені у пункті 39 Порядку №322.

За правилами пунктів 40, 41, 42, 45 Порядку №322 у разі коли обмін посвідки здійснюється у зв`язку із закінченням строку її дії, додатково подаються документи, зазначені у пункті 33 цього Порядку.

Працівник територіального органу / територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення посвідки, вчиняє дії, передбачені пунктами 35 і 36 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи.

Рішення про оформлення, обмін посвідки приймається територіальним органом / територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих ними документів та у разі відсутності підстав для відмови в її оформленні.

Після проведення перевірок, підтвердження факту оформлення та видачі посвідки, ідентифікації іноземця або особи без громадянства керівник територіального органу / територіального підрозділу ДМС приймає рішення про оформлення посвідки або про відмову в її оформленні.

Відповідно до пункту 53 Порядку №322 видача іноземцеві або особі без громадянства посвідки здійснюється територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, уповноваженим суб`єктом, який прийняв документи для її оформлення (у тому числі замість втраченої або викраденої), обміну.

Пунктом 63 Порядку №322 передбачено, що посвідка скасовується територіальним органом / територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі:

1) отримання від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів;

2) отримання вмотивованого клопотання приймаючої сторони про скасування посвідки (у тому числі в разі звільнення іноземця або особи без громадянства із займаної посади) або припинення діяльності приймаючої сторони - юридичної особи;

3) коли іноземця або особу без громадянства засуджено в Україні до позбавлення волі;

4) коли дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;

5) коли уповноваженим державним органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства чи їх примусове видворення за межі України;

6) отримання особою паспорта громадянина України (тимчасового посвідчення громадянина України), посвідки на постійне проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, якій надано додатковий захист;

7) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пунктів 64, 65, 66 Порядку №322 рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування.

Копія рішення про скасування посвідки видається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який прийняв таке рішення, іноземцеві або особі без громадянства під розписку або надсилається такій особі і приймаючій стороні рекомендованим листом не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття.

Територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС протягом п`яти робочих днів з дня прийняття рішення про скасування посвідки інформує про це ДМС та Адміністрацію Держприкордонслужби.

Згідно з пунктом 77 Порядку №322 рішення про скасування посвідки може бути оскаржено іноземцем або особою без громадянства в адміністративному порядку або до суду в установленому порядку.

Як вбачається зі змісту спірного рішення №113 від 23.01.2019 року про скасування посвідки, підставою для його прийняття став підпункт 1 пункту 63 Порядку №322.

Представник відповідача, доводячи правомірність спірного рішення, стверджував, що посвідку було видано на підставі неправдивих відомостей - а саме наказу ректора Донецького національного медичного університету №1022-ст від 10.10.2018 року "Про зарахування на навчання", про що УДМС у Кіровоградській області у січні 2019 року отримало інформацію від Донецького національного медичного університету.

Як свідчить досліджена у судовому засіданні імміграційна справа, заведена в УДМС у Кіровоградській області щодо позивача, копія якої надана до справи (а.с. 106 - 149), до заяви-анкети для обміну посвідки додано зокрема копію наказу ректора Донецького національного медичного університету №1022-ст від 10.10.2018 року "Про зарахування на навчання", яким наказано зарахувати з 01.09.2018 року іноземних громадян студентами 1 курсу денної форми навчання за спеціальністю 222 Медицина за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб згідно з додатком. Також додано копію додатку форми №Н-1.03.2 про зарахування на навчання ОСОБА_2, а також копію наказу №1024-ст від 10.10.2018 року "Про встановлення періодів навчання для іноземних студентів міжнародного медичного факультету". (а.с. 123 - 125)

Перевіривши ці та інші подані позивачем документи, відповідачем 16.10.2018 року було прийнято рішення про оформлення позивачу посвідки на тимчасове проживання.

Між тим, у січні 2019 року відповідач направив до Донецького національного медичного університету запит №3501.5.295/35.1-19 від 15.01.2019 року, у якому просив підтвердити видачу наказу №1022-ст від 10.10.2018 року "Про зарахування на навчання" відносно зарахування громадянина Республіки Кот-д`Івуар ОСОБА_2 . (а.с. 139)

У відповідь за цей запит до УДМС у Кіровоградській області надійшов лист Донецького національного медичного університету №50 від 17.01.2019 року, про те, що громадянин Республіки Кот-д`Івуар ОСОБА_2 був зарахований на навчання відповідно до наказу №1028-ст від 10.10.2018 року та є студентом Донецького національного медичного університету. Також повідомлено, що відповідно до журналу реєстрації наказів канцелярії ДНМУ наказ №1022-ст від 09.10.2018 року значиться як наказ "Про переведення студентки на 4 курс". (а.с. 144 - 149)

До цього листа додано завірену копії наказу №1028-ст від 10.10.2018 року "Про зарахування на навчання", яким наказано зарахувати з 10.10.2018 року іноземних громадян студентами 1 курсу денної форми навчання за спеціальністю 222Медицина/221Стоматологія за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб згідно з додатком. У додатку форми №Н-1.03.2 вказаний ОСОБА_2. (а.с. 146 - 149)

Також до листа додано завірену копії наказу №1022-ст від 09.10.2018 року "Про переведення студенти 3 курсу спеціальність "Лікувальна справа" медичного факультету №1 на 4 курс за спеціальністю "Лікувальна справа" медичного факультету №1", який стосується ОСОБА_8 . (а.с. 145)

Вказаний лист з додатками надійшов до УДМС у Кіровоградській області та зареєстрований 30.01.2019 року за №722/1/3501-19. (а.с. 144)

Проте, ще 23.01.2019 року відповідачем прийнято спірне рішення №113 про скасування посвідки на тимчасове проживання, з посиланням на підпункт 1 пункту 63 Порядку №322, з огляду на те, що цю посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів щодо навчання позивача в Україні.

Суд зазначає, що у підпункті 10 пункту 33 Порядку №322 викладені вимоги до документу, що підтверджує факт навчання іноземця в Україні та який подається для оформлення посвідки на тимчасове проживання. Таким документом є засвідчена в установленому порядку копія наказу закладу освіти про зарахування та про встановлення періодів навчання для іноземних студентів.

Наказом Міністерства освіти і науки України "Про затвердження форм документів з підготовки фахівців у закладах вищої освіти" від 16.02.2018 року №160, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.03.2018 року за №299/31751, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, затверджено форму №Н-1.03.1 "Наказ про зарахування на навчання". Згідно з приміткою, ця форма використовується для контролю за правильністю зарахування до закладів вищої освіти і поширюється на всі заклади вищої освіти України незалежно від підпорядкування та форми власності. Додаток до наказу про зарахування вступників до закладу вищої освіти формується в Єдиній державній електронній базі з питань освіти.

Згідно з пунктом 2 розділу 1 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 року №1000/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 року за №736/27181, копія документа - це документ, що містить точне знакове відтворення змісту чи інформації іншого документа і в окремих випадках деяких його зовнішніх ознак; витяг - це засвідчена копія частини тексту службового документа.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5, 6, 7, 8 розділу 10 цих Правил порядок виготовлення, засвідчення та видавання копій документів визначається інструкцією з діловодства установи.

Установа має право засвідчувати копії документів, що створюються в ній, за винятком копій документів, які відповідно до законодавства потребують засвідчення в нотаріальному порядку.

Копії документів виготовляються і видаються на вимогу інших установ або громадян з дозволу керівника установи, його заступників або керівника структурного підрозділу установи.

Копія документа повинна відповідати оригіналу, тобто повністю відтворювати інформацію оригіналу і всі його зовнішні ознаки або їх частину.

Не допускається виготовляти копії документів з нерозбірливим текстом, підчистками, приписами та іншими необумовленими виправленнями.

Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки "Для копій". У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка "Копія".

Суд, дослідивши наявну в матеріалах імміграційної справи копію наказу ректора Донецького національного медичного університету №1022-ст від 10.10.2018 року "Про зарахування на навчання", установив, що ця копія не засвідчена в установленому порядку, а отже на набула юридичної сили.

Тим не менше, ця копія була прийнята уповноваженою особою УДМС у Кіровоградській області в якості належного документу, що підтверджує факт навчання іноземця в Україні. Попри те, що оформлення цього документу не відповідало вимогам законодавства, уповноважена особа відповідача не інформувала позивача про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови, як це передбачено пунктом 21 Порядку №322.

З`ясовуючи у ході судового розгляду справи обставини подання позивачем копій наказів Донецького національного медичного університету про зарахування його на навчання для обміну посвідки на тимчасове проживання, суд з пояснень представника позивача установив, що копії цих документів виготовлялися та надавалися співробітниками Донецького національного медичного університету, які також супроводжували подання іноземними студентами міжнародного медичного факультету документів до УДМС у Кіровоградській області для отримання посвідок на тимчасове проживання. Оскільки позивач не володіє українською мовою, то про зміст цих документів йому не було відомо, а у питанні підготовки та подання документів він довірився уповноваженим співробітникам університету, особи яких йому не відомі.

Ухвалою від 15.05.2019 року суд витребував від Донецького національного медичного університету пояснення щодо обставин подання ним як приймаючою стороною документів для оформлення посвідки на постійне проживання ОСОБА_2 у жовтні 2018 року до УДМС в Кіровоградській області, вказавши ким та на якій підставі готувався та подавався документ, що підтверджує факт навчання позивача в Україні (копія наказу закладу освіти про зарахування та про встановлення періодів навчання для іноземних студентів).

На виконання ухвали суду третя особа повідомила, що 09.01.2019 року під час проведення обшуку старшим слідчим в ОВС ГСУ СБУ вилучена особова справа ОСОБА_2. Через відсутність особової справи ДНМУ не має можливості визначити коли та хто саме із співробітників університету подавав документи до УДМС у Кіровоградській області на оформлення посвідки на тимчасове проживання даному студенту. (а.с. 88)

Воднораз суду надано завірені копії наказів №1028-ст від 10.10.2018 року "Про зарахування на навчання" з додатками форми №Н-1.03.2, №1109-ст від 29.10.2018 року "Про встановлення періоду навчання для іноземних студентів міжнародного медичного факультету" щодо позивача. (а.с. 89 - 99)

Також на запит суду державне підприємство "Інфоресурс", як технічний адміністратор Єдиної державної електронної бази з питань освіти, створеної постановою Кабінету Міністрів України №752 від 13.07.2011 року, підтвердило зарахування ОСОБА_2 на навчання до Донецького національного медичного університету на підставі наказу №1028-ст від 10.10.2018 року. (а.с. 86)

Отже наявними доказами підтверджено факт навчання позивача в Донецькому національному медичному університеті на момент його звернення до відповідача за обміном посвідки на тимчасове проживання, що є законною метою проживання іноземця на території України.

Оцінюючи обґрунтованість приводів та підстав для скасування відповідачем посвідки на тимчасове проживання, виданої позивачу, суд прийшов до висновку, що Донецький національний медичний університет не є державним органом, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а його лист №50 від 17.01.2019 року не є інформацією про те, що посвідку на тимчасове проживання видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів, як це передбачено пп.1 п.63 Порядку №322.

У спірних правовідносинах Донецький національний медичний університет є приймаючою стороною. Саме за його клопотанням від 10.10.2018 року позивачу оформлено посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 . (а.с. 108) Також на нього як на приймаючу сторону покладається обов`язок повідомити територіальний орган ДМС про відрахування іноземця з навчального закладу, що може бути підставою для скасування посвідки на тимчасове проживання на підставі пп.2 п.63 Порядку №322.

Між тим, з таким клопотанням Донецький національний медичний університет до УДМС у Кіровоградській області не звертався.

Воднораз, як установлено судом, на підставі спірного рішення УДМС у Кіровоградській області №113 від 23.01.2019 року про скасування посвідки на тимчасове проживання, виданої позивачу, в.о. ректора Донецького національного медичного університету видано наказ №198-ст від 21.03.2019 року "Про відрахування студента І курсу міжнародного медичного факультету (спеціальність "Медицина" контрактна форма)", яким позивача відраховано з числа студентів університету з 21.03.2019 року у зв`язку зі скасуванням посвідки та тимчасове проживання в Україні. (а.с. 32)

Такі рішення відповідача та третьої особи призвели до того, що позивач втратив право на навчання в Україні та законну підставу для тимчасового проживання в Україні. Між тим, як стверджує позивач, за навчання в Донецькому національному медичному університеті він сплатив йому 2550 доларів США. (а.с. 17)

Європейський суд з прав людини у справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04, рішення від 20.10.2011 року) підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

У ході судового розгляду не встановлено вини позивача у поданні у жовтні 2018 року до УДМС у Кіровоградській області для обміну посвідки на тимчасове проживання №ТР161120 помилкової копії наказу про зарахування його на навчання до Донецького національного медичного університету. Попри неналежне оформлення цієї копії, уповноваженою особою відповідача цей документ все ж був прийнятий, а позивачу в порядку обміну видано нову посвідку на тимчасове проживання НОМЕР_1. Лише згодом відповідач ініціював перевірку наказу про зарахування позивача на навчання, направивши до Донецького національного медичного університету запит про підтвердження його видання.

Отже, судом установлено, що відповідач не отримував від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку позивачу видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів.

Належних доказів того, що документи про навчання позивача в Україні є підробленими чи недійсними, суду не надано.

Виявлення відповідачем помилки, допущеної при виготовленні копії наказу про зарахування позивача на навчання, не свідчить про те, що цей наказ є недійсним, підробленим або таким, що містить неправдиві відомості. Тож скасування відповідачем посвідки на тимчасове проживання за таких обставин є порушенням принципу належного урядування.

Відтак, суд дійшов до висновку, що спірне рішення відповідача №113 від 23.01.2019 року про скасування посвідки на тимчасове проживання, виданої ним позивачу, є немотивованим, нерозсудливим та прийняте непропорційно, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. Тому позов в частині вимог про визнання цього рішення протиправним та скасування слід задовольнити.

Вирішуючи позовну вимогу про зобов`язання відповідача видати позивачу посвідку на тимчасове проживання, суд дійшов до таких висновків.

Як передбачено підпунктом 4 пункту 71 Порядку №322, у разі скасування посвідки вона вилучається, визнається недійсною та знищується.

Судом установлено, що посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_1 на підставі рішення відповідача №113 від 23.01.2019 року про її скасування була вилучена у позивача та знищена шляхом пробиття двох отворів, що унеможливлює її подальше використання, а до бази ДМСУ внесено відповідну інформацію. (а.с. 103 - 105)

Згідно з підпунктом 4 пункту 7 Порядку №322 у разі непридатності посвідки для подальшого використання здійснюється її обмін.

З огляду на визнання протиправним та скасування рішення УДМС у Кіровоградській області №113 від 23.01.2019 року про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , що потягло її вилучення та знищення, порушене право позивача має бути відновлено шляхом зобов`язання відповідача здійснити обмін цієї посвідки у зв`язку з її непридатністю для подальшого використання.

Такий спосіб захисту порушеного права відповідає завданням адміністративного судочинства та узгоджується з правилами частини 3 статті 245 КАС України, якою передбачено, що у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Тож у цій частині вимог позов також слід задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2305,20 грн. за подання позовної заяви, а також 576,30 грн. за подання заяви про забезпечення позову, яку судом задоволено. (а.с. 4, 35)

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У позовній заяві позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру. Тож, за подання цього позову судовий збір обчислюється за ставкою, визначеною пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 01.01.2019 року у розмірі 1921 грн., що складає 768,40 грн. Судовий збір за подання цього позову до суду повинен становити 1536,80 грн. (768, 40 грн. х 2). Решта 768, 40 грн. (2305,20 грн. - 1536, 80 грн.) сплачені позивачем зайво.

Відповідно до пункту 1 частини 1, частини 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду зокрема в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Відтак, зважаючи на задоволення позову, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1536,80 грн., а також за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 576,30 грн. усього - 2113, 10 грн. Кошти зайво сплаченого судового збору у сумі 768,40 грн., можуть бути повернуті позивачу з Державного бюджету України за його клопотанням, за ухвалою суду.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 257 - 263, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області (25015, м. Кропивницький, вул. Єгорова, 25-а, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області №113 від 23.01.2019 року про скасування посвідки на тимчасове проживання НОМЕР_1, виданої громадянину Республіки Кот-д`Івуар ОСОБА_2 .

Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області здійснити ОСОБА_2 обмін посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , у зв`язку з її непридатністю для подальшого використання.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати на сплату судового збору в сумі 2113, 10 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш