Справа № 360/1395/19
Суддя: Міланіч А. М.
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 360/1395/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої - судді Міланіч А.М.,

при секретарі - Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Бородянка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону 2 УПП у Львівській області ДПП сержанта поліції Вознюка Ореста Богдановича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 травня 2019 року відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ДП18 № 546824, якою його /позивача/ притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.36, ч.1 ст. 122, ч.2 ст.122 КУпАП за те, що нібито він /позивач/ 28 травня 2019 року о 03 годині 28 хвилин, керуючи автомобілем, марки Mercedes-Benz Sprinter, р/н НОМЕР_1 , на 618 км автодороги М-06 Київ-Чоп не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», а також не увімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці на вимогу поліцейського, чим порушив пп. 8.4 «б», пп. 9.9 «б» ПДР України.

Вважав вказану постанову неправомірною, дії відповідача - незаконними, а викладені у постанові обставини - неправдивими та надуманими, оскільки після складання зазначеної постанови відповідач відмовився надавати її копію, лише повідомив, що копія даної постанови буде надіслана йому /позивачу/ поштою. Копію постанови позивач отримав 18 червня 2019 року. Так, у постанові поліцейський зазначив, що від підпису та отримання постанови він / ОСОБА_1 / відмовився, ставити підпис у пункті щодо роз`яснення прав та строків оскарження постанови також відмовився, хоча йому /позивачу/ навіть не пропонувалося її отримати, порядок та строки оскарження постанови також роз`яснено не було. Підстав для складання оскаржуваної постанови у відповідача також не було, так як він /позивач/ не порушував п.8.4 б, п.9.9 б ПДР України, перед дорожнім знаком «Проїзд без зупинки заборонено» зупинявся і після зупинки його поліцейськими - вмикав аварійну світлову сигналізацію. Натомість поліцейський, одразу після зупинки його /позивача/ автомобіля, незрозуміло відрекомендувався і звинуватив його у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, попросив разом з документами пройти до службового автомобіля. Знаходячись у службовому автомобілі, позивач передав відповідачу документи на авто та посвідчення водія, після чого останній невідкладно склав оскаржувану постанову, порушивши при цьому процедуру розгляду справи, визначену положеннями с. 279,285 КУпАП, а також його /позивача/ право на захист, передбачене ст. 268 КУпАП. Крім того, всупереч вимогам ч.3 ст. 283 КУпАП, із змісту самої постанови не вбачається відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, так само не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, інші докази вчинення правопорушення також відсутні.

Оскільки Правил дорожнього руху України він / ОСОБА_1 / не порушував, жодних дій, які містять ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.2 ст.122 КУпАП, не вчиняв, то просив визнати дії відповідача незаконними, а постанову серії ДП18 № 546824 від 28 травня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену відносно нього, протиправною та скасувати, провадження у справі - закрити.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав, викладене підтвердив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; відзив не надав.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ДП18 № 546824 від 28 травня 2019 року, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.36, ч.1 ст. 122, ч.2 ст.122 КУпАП за те, що він /позивач/ 28 травня 2019 року о 03 годині 28 хвилин, керуючи автомобілем, марки Mercedes-Benz Sprinter, р/н НОМЕР_1 , на 618 км автодороги М-06 Київ-Чоп не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», а також не увімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці на вимогу поліцейського, чим порушив пп. 8.4 «б», пп. 9.9 «б» ПДР України (а.с.11).

Відповідно до пп.8.4 «б» ПДР України, дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» відноситься до знаків пріоритету та забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком.

Відповідно до пп.9.9 «б» ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Відповідно до п.1 ч. 1, ч.3 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені частиною першою, другою ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, зокрема, за частинами першою, другою статті 122, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, оскільки доводи позивача не спростовані будь-якими доказами з боку відповідача для підтвердження факту вчинення ним /позивачем/ адміністративного правопорушення, жодних доказів того, що в діях позивача були ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122, ч.2 ст.122 КУпАП, суду також не надано, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, визнати постанову поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону 2 УПП у Львівській області ДПП сержанта поліції Вознюка О.Б. від 28 травня 2019 року серії ДП18 № 546824 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122, ч. 1 ст. 122, ч.2 ст.36 КУпАП, протиправною та скасувати.

Оскільки вирішення питання про закриття справи про адміністративне правопорушення не відноситься до компетенції суду, то в іншій частині в позові суд вважає за необхідне відмовити.

Керуючись ст. 222, 245,251, 258, 268, 280 КУпАП, ст. 6-10,121,122,241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону 2 УПП у Львівській області ДПП сержанта поліції Вознюка Ореста Богдановича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати постанову поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону 2 УПП у Львівській області ДПП сержанта поліції Вознюка Ореста Богдановича від 28 травня 2019 року серії ДП18 № 546824 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122, ч. 1 ст. 122, ч.2 ст.36 КУпАП, протиправною та скасувати.

В іншій частині в позові відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бородянський районний суд Київської області.

Головуючий-суддяА.Міланіч