Справа № П/811/1901/16
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2019 року м. Дніпросправа № П/811/1901/16

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,
за участю: представника відповідача Яценко Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року, (суддя суду першої інстанції Притула К.М.), прийняте у м. Кропивницькому у відкритому судовому засіданні, у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), Командира військової частини-польової пошти НОМЕР_3 полковника ОСОБА_2 , Начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 -(польова пошта НОМЕР_2 ) майора медичної служби ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та наказу, скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати дії начальника медичної служби військової частини-польова пошта НОМЕР_3 майора медичної служби Сидоренка Д.О. по проведенню службового розслідування та встановленню результатів службового розслідування протиправними;

- визнати дії командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 полковника ОСОБА_2 по затвердженню 28.11.2016 року Акта службового розслідування та встановленню результатів службового розслідування протиправними;

- визнати протиправним та скасувати наказ Військової частини-польова пошта НОМЕР_3 № 3988 від 28.11.2016 року;

- визнати протиправними дії Військової частини-польова пошта НОМЕР_3 щодо ненадання ОСОБА_1 Довідки про обставини травми (поранення, контузії), яка мала місце 03.08.2016 року, згідно Додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008 року;

- зобов`язати військову частину-польова пошта НОМЕР_3 видати ОСОБА_1 Довідку про обставини травми (поранення, контузії), яка мала місце 03.08.2016 року, згідно Додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Акт службового розслідування від 23.11.2016 та наказ № 3988 від 28.11.2016 за результатами службового розслідування стосовно отриманої ОСОБА_1 являються упередженими, необ`єктивними, а дії службових осіб військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) начальника медичної служби військової частини по проведенню службового розслідування, оцінці встановлених обставин та формування висновку службового розслідування, командира військової частини та затвердженню Акта службового розслідування протиправними. Позивач зазначає, що оскільки за результатами службового розслідування не встановлені дійсні обставини отримання ним 03.08.2016 р. травми та не надана йому Довідка про обставини травми (поранення, контузії), вважає порушеними його права, в зв`язку з чим звернувся до суду з позовом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову. Також, позивач зазначає, що висновок експерта, який враховано судом при прийнятті рішення є однобічним, оскільки не включає в себе виписний епікріз №4509, наданий Дніпропетровським військовим госпіталем також не враховано дані про стан здоров`я позивача, які містяться у свідоцтві про хворобу №3423 з постановою ВЛК. Позивач вказує, що суд першої інстанції відмовив позивачу у задоволенні клопотанні про допит в судовому засіданні експерта доповідача ОСОБА_4 , що унеможливило усунути неповноту і суперечливість у медичному висновку.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що капітан ОСОБА_1 військовослужбовець, що був призваний на військову службу згідно Указу Президента України, яким було оголошено чергову хвилю мобілізації військовослужбовців.

Наказом т.в.о. начальника штабу військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 03.04.2015 року, капітана ОСОБА_1 , який прибув із військової частини польова пошта НОМЕР_4 , призначеного наказом начальника Генерального штабу Головнокомандуючого Збройних Сил України від 31.03.2015 року №147 на посаду командира зенітного артилерійського взводу механізованого батальйону з 03.04.2015 року зараховано до списків особового складу частини.

Відповідно до пояснень позивача, у серпні 2015 рок зенітно ракетний взвод 2-го механізованого батальйону військової частини-польова пошта НОМЕР_3 , яким командував ОСОБА_1 дислокувався поблизу с. Невельське Донецької області. О 2-й годині ночі 03.08.2016 року розпочався артилерійський обстріл з боку незаконних банд формувань ДНР по позиціях Збройних Сил України, зокрема, по місцю дислокації зенітного ракетного взводу 2 механізованого батальйону поблизу с. Невельське. Він разом з іншими військовослужбовцями знаходився в приміщенні колишнього корівника біля якого відбулись численні розриви артснарядів та вибухи в результаті чого отримав контузію, незважаючи на вжиті ним заходи безпеки - був у бронежилеті та шоломі. Після цього, відчув різке погіршення стану здоров`я, не міг самостійно пересуватись, частково втратив орієнтацію в просторі та подіях, відчув запаморочення та головокружіння, тошноту різкий головний біль, шум у вухах. Допомогу надав сержант ОСОБА_5 , який поміг перейти з корівника в окоп та викликав медичну службу та організував його евакуацію до 66-го госпіталю.

Відповідно до пояснень позивача, після проходження лікування він звертався з рапортами до командира військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) про проведення службового розслідування обстави отримання 03.08.2015 мінно-вибухової травми та видачу йому Довідки про обставини травми (поранення, контузії) згідно Додатку 5 до положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008.

Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 №3866 від 14.11.2016 року, майором м/с ОСОБА_3 проведено службове розслідування за фактом травмування військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_3 капітана ОСОБА_1 , 1964 року народження.

Службове розслідування проведено відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 15.03.2004 року № 82 Про затвердження інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України.

В ході проведеного розслідування відібрані письмові пояснення у капітана ОСОБА_1 , сержанта ОСОБА_5 , старшого сержанта ОСОБА_6 , сержанта ОСОБА_7 ,старшого лейтенанта м/с ОСОБА_8 .

Розслідуванням встановлено, що Довідки-доповіді про факт отримання травми капітаном ОСОБА_1 від 03 серпня 2015 року не надходило. В журналі бойових дій 2 механізованого батальйону травмування капітана ОСОБА_1 не підтверджується.

Після вивчення медичної документації, під час проведення службового розслідування, було встановлено, що 03.08.2015 капітан ОСОБА_1 поступив в Селидівську ЦРЛ з діагнозом: Нейроциркуляторна дистонія по змішаному типу. 03.08.2015 поступив у 66 ВМГ з діагнозом: Акубаротравма. Забій грудної клітки зліва. 03.08.2015 переведений у в/ч НОМЕР_5 м. Дніпропетровськ (мед: документація відсутня). З 07.10.15 по 13.11.15 проходив обстеження лікування у в/ч НОМЕР_5 з діагнозом: Стійке зниження слуху при сприйнятті шепітної мови на відстані 1 м. на обидва вуха та розмовної мови на обидва вуха внаслідок мінно-вибухового акубаротравматичного ураження (03.08.2015).

З виписного епікризу № 4509 в/ч НОМЕР_5 було встановлено, що головні болі, швидка втома, запаморочення відмічає біля 2-х років, не лікувався. Після призову, на тлі психоемоційних напружень вказані явища посилились.

Службовим розслідуванням встановлено, що відповідно до викладених матеріалів факт отримав контузії капітаном ОСОБА_1 не підтверджується. Скарги на стан здоров`я турбують близько двох років та посилились після постійних психоемоційних перевантажень. Контузію вірогідніше за все симулював та ввів в оману співробітників медичних закладів.

За результатами перевірки було складено Акт службового розслідування та наказ про результати службового розслідування, копії яких направлено позивачеві (Т.1 а.с. 10-11, 12-13).

Вважаючи протиправними дії відповідачів щодо призначення та проведення службового розслідування, складання акту службового розслідування, винесення наказу за результатами службового розслідування позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що службове розслідування було проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, акт прийнятий за наслідками службового розслідування та наказ, складаний на підставі акту службового розслідування є законними та обґрунтованими, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Станом на час призначення та проведення службового розслідування по факту отримання контузії капітаном ОСОБА_1 підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку) був визначений Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 р. №82, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 30 березня 2004 р. за №385/8984 (далі - Інструкція №82).

Відповідно до п. 1.2 Інструкції №82 службове розслідування проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.

Згідно п. 1.5 Інструкції №82 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження. Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншій посадовій особі. У разі потреби залучення фахівців до проведення службового розслідування командиром (начальником) призначається комісія у складі групи фахівців на чолі з головою комісії, про що оголошується в наказі.

Пунктом 2.1 Інструкції №82 визначено, що особам, які проводять службове розслідування, надається право: отримувати від військовослужбовців та працівників усні чи письмові пояснення, необхідні документи, довідки, консультативні та експертні висновки; ознайомлюватися і вивчати, в тому числі з виїздом на місце події, відповідні документи, у разі потреби знімати з них копії та долучати до матеріалів службового розслідування; отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог чинного законодавства на підставі запиту посадової особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України.

Згідно п. 3 Інструкції №82 розслідуванням повинно бути встановлено: наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначено розслідування, та її обставини (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх спричинення; наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями військовослужбовця; конкретні неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; вимоги чинного законодавства чи інших нормативно-правових актів та керівних документів, які було порушено; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення; форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного; умови та причини, що сприяли правопорушенню; чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків.

Відповідно до п. 4.1 Інструкції №82 за результатами службового розслідування складається акт, у якому, крім положень, що визначені пунктом 3 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; підстави службового розслідування; час, місце, суть порушення, який нормативний акт порушено (його назва, дата прийняття); обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення; пропозиція щодо притягнення винних осіб до відповідальності; інші заходи, які пропонується здійснити.

Як видно з матеріалів справи, під час призначення та проведення службового розслідування відповідачем було дотримано умови та порядок, визначені Інструкцією №82, а саме, було з`ясовано обставини, що становлять предмет розслідування на підстав пояснень військовослужбовців, з`ясовано факт відсутності події, щодо якої проводилось розслідування, висновки розслідування оформлені у визначеному законом порядку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не було порушено вимог чинного законодавства при проведення службового розслідування, оформленні його результатів у формі акту, видані наказу.

В апеляційній скарзі позивач наголошує на тому, що відповідач дійшов необґрунтованих висновків про недоведеність факту контузії ОСОБА_1 , що мала місце 03.08.2016 року, позивач вказує, що вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі йому довідки про обставини травми.

В обґрунтування своїх доводів позивач посилається на первісну медичну карточку (форми 100) та на виписний епікриз із медичної карти стаціонарного хворого № 4509, якою встановлено причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) позивача.

Між тим, як видно з висновку експерта № 56, за результатами проведення судово-медичної експертизи, в наданій медичній документації на ім`я ОСОБА_1 , станом на 03.08.2015 будь-яких тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден, ран, переломів, тощо не описано. Будь-яких змін за якими можливо було б говорити про вибухову травму не описано. Виставлений діагноз (згідно довідки: форма 100 від 03.08.20185): акубаротравма, забій грудної клітини зліва, астено-вегетативний синдром не підтверджений об`єктивними клінічними та інструментальними методами досліджень, тому оцінювати цей діагноз за ступенем тяжкості неможливо.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_3 ) щодо ненадання ОСОБА_1 Довідки про обставини травми (поранення, контузії), яка мала місце 03.08.2016 згідно Додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008 та зобов`язання її надати є безпідставними, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а отже задоволенню не підлягають.

Доводи позивача з приводу того, що висновок експерта є неповним та необґрунтованим, оскільки не містить дослідження медичних документів щодо подальшого проходження лікування позивачем після отриманої травми, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки предметом експертного дослідження виступало питання щодо отримання позивачем травми, внаслідок якої може бути встановлено діагноз акубаротравма, забій грудної клітини зліва, астено-вегетативний синдром, а не загальний стан здоров`я позивача. Оскільки станом на 03.08.2015 дату події, будь-яких тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден, ран, переломів, тощо, які могли б слугувати підставою для встановлення відповідного діагнозу не виявлено, документи щодо подальшого лікування позивача в медичних установах самі по собі не можуть слугувати для підтвердження відповідного діагнозу.

Доводи позивача з приводу того, що суд першої інстанції відмовив позивачу у задоволенні клопотанні про допит в судовому засіданні експерта доповідача ОСОБА_4 , що унеможливило усунути неповноту і суперечливість у медичному висновку суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки судом не встановлено суперечливості чи неповноти медичного висновку по суті поставлених експерту питань, позивачем також не доведено в чому саме полягає неповнота чи суперечливість медичного висновку експерта, з якою метою та з приводу чого необхідно було допитати експерта в судовому засіданні. За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що об`єктивних підстав для виклику експерта до судового засідання та його допиту не існує, тому суд першої інстанції не допустив порушення вимог норм процесуального законодавства при відмові в задоволенні клопотання позивача про допит експерта в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для зміни або скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року в адміністративній справі №811/1901/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 04.07.2019 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай