Справа № 140/1479/19
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1479/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства оборони України (далі - Міноборони), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 з 23.07.2014 по 05.09.2014, з 18.06.2016 по 03.10.2016, з 20.10.2016 по 03.05.2017, з 20.05.2017 по 18.06.2017 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції.

05.02.2015 в зоні проведення АТО позивач при виконанні бойового завдання близько 11:30, поблизу населеного пункту Дебальцево Донецької області потрапив під мінометний обстріл, внаслідок чого отримав мінно-вибухову травму: закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку.

28.08.2015 медико-соціальна експертна комісія (далі - МСЕК) встановила позивачу 25% втрати працездатності внаслідок поранення, відповідно до чинного законодавства позивачу була виплачена компенсація в зв`язку із втратою працездатності у розмірі 21315,00 грн. В подальшому стан здоров`я позивача погіршувався, позивач неодноразово лікувався, але продовжував службу в зоні бойових дій.

Відповідно до свідоцтва про хворобу від 22.08.2018 № 2807 військово-лікарська комісія психоневрологічного профілю військово-медичного клінічного центру Західного регіону встановила, що захворювання пов`язане із захистом Батьківщини.

30.08.2018 за станом здоров`я позивача було звільнено зі служби, 05.10.2018 МСЕК встановила позивачу 3 групу інвалідності.

Позивач через ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до Міноборони із заявою та документами про виплату компенсації відповідно до чинного законодавства по 3 групі інвалідності, з врахуванням виплаченої суми по втраті працездатності 25%.

22.03.2019 комісія Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Комісія) відмовила позивачу у виплаті допомоги на тій підставі, що групу інвалідності встановлено понад дворічний термін після встановлення ступеня втрати працездатності, рішення оформлене протоколом від 22.03.2019 № 37.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням Комісії з тих підстав, що відповідно до нормативно-правових актів, наведених у тексті позовної заяви, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням групи інвалідності, при цьому, така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Міноборони про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 3 групи з 05.10.2018 внаслідок поранення (травми), пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби по захисту Батьківщини, оформлене протоколом засідання Комісії від 22.03.2019 № 37, та зобов`язати Міноборони вирішити питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги як інваліду 3 групи внаслідок поранення, контузії, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби по захисту Батьківщини, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності, а саме 05.10.2018, з урахуванням вже проведених виплат, пов`язаних із встановленням 25% втрати працездатності, факту подання усіх документів, передбачених законодавством, відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, та факту відсутності пропущеного дворічного строку.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а. с. 1).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 28.05.2019 № 427 (а. с. 37) представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що первинно втрату працездатності 25% позивач отримав 28.08.2015, а групу інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, призначено 05.10.2018, тобто більше ніж через два роки, а тому права на призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням 3 групи інвалідності позивач не має.

В поданих до суду поясненнях від 29.05.2019 № 1536 (а. с. 30-31) представник третьої особи Панасюк О.В. просить у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що жодних протиправних дій чи бездіяльності за результатами розгляду заяви позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 не вчиняв.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 судовий розгляд цієї справи ухвалено продовжити проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у межах строку розгляду справи, передбаченого частиною першою статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), повторно витребувано з Міноборони належним чином засвідчений витяг з протоколу засідання Комісії від 22.03.2019 № 37, в частині рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , та усіх документів, на підставі яких прийняте таке рішення (а. с. 34).

19.06.2019 за вх. № 10035/19 на адресу суду надійшли витребувані судом документи (а. с. 43-52).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 23.07.2014 по 05.09.2014, з 18.06.2016 по 03.10.2016, з 20.10.2016 по 03.05.2017, з 20.05.2017 по 18.06.2017 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в районі її проведення на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2017 № 931 (а. с. 9).

Як вбачається із довідки військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 13.03.2015 № 1735, при виконанні завдань антитерористичної операції, при виконанні бойового завдання близько 11:30 05.02.2015 поблизу населеного пункту м. Дебальцево Донецької області солдат ОСОБА_1 потрапив під мінометний обстріл, внаслідок чого отримав мінно-вибухову травму: закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку (а. с. 48).

Згідно із довідкою Житомирської обласної МСЕК серії ЖИА № 002059 від 28.02.2015 позивачу ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності 25% у зв`язку із травмою, так, пов`язаною із виконанням обов`язків військової служби (а. с. 12).

Відповідно до свідоцтва про хворобу від 22.08.2018 № 2807, військово-лікарська комісія психоневрологічного профілю військово-медичного клінічного центру Західного регіону, за результатами проведеного 15.08.2018 огляду, встановила діагноз за наслідками мінно-вибухової травми (05.02.2015) та відносно причинного зв`язку вказала: «травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини» (а. с. 49-51).

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 30.08.2018 № 178, на підставі наказу начальника Міжнародного центру миротворчості та безпеки від 30.08.2018 № 93-РС, старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , у зв`язку із звільненням з військової служби у запас (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час), 30.08.2018 виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_3 , направлено до зарахування на військовий облік до Маневицько-Любешівського ОРВК Волинської області (а. с. 13).

Згідно із довідкою Волинського обласного бюро МСЕ серії 12ААА № 768470 від 27.12.2018, позивачу ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності, причина: «травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини» (а. с. 52).

28.12.2018 позивач ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності (травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини), долучивши до заяви пакет документів (а. с. 46-52).

Листом від 03.01.2019 № ВСЗ/6 Волинський ОВК направив до Департаменту фінансів Міноборони висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , який з 05.10.2018 визнаний інвалідом 3 групи, разом із поданими позивачем документами (а. с. 45).

Як вбачається із витягу з протоколу засідання Комісії від 22.03.2019 № 37, Комісія дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги старшому солдату ОСОБА_1 , якого 30.08.2018 звільнено з військової служби та 28.08.2015 під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 25% втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, що сталося 05.02.2015 (довідка МСЕК серія ЖИА № 002059 від 28.08.2015), а 05.10.2018 під час огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю 3 групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серія 12ААА № 768470 від 05.10.2018). Вказане рішення мотивоване тим, що між первинною втратою працездатності, яка визначалася у відсотках, та втратою працездатності у вигляді встановлення 3 групи інвалідності, пройшов термін понад 2 роки, тому немає підстав для призначення одноразової грошової допомоги. У цьому ж рішенні зазначено про виплату позивачу допомоги у зв`язку із встановленням 25% втрати працездатності в сумі 21315,00 грн. (а. с. 44).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно із статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (зі змінами, у чинній редакції, далі - Закон № 2011-ХІІ) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Підпунктом 2 пункту 1 статті 3 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

За приписами частини першої статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ (в редакції, чинній на момент встановлення 28.08.2015 позивачу 25% втрати працездатності) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності. Згідно із пунктом 2 статті 16-2 Закону № 2011-ХІІ (у тій же редакції) одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб.

Як передбачено підпунктом «б» пункту 1 статті 16-2 Закону № 2011-ХІІ (у чинній редакції), одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Згідно із пунктом 4 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Пунктом 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (зі змінами, тут і надалі - у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення, далі - Порядок № 975), передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

За правилами підпункту 1 пункту 6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 975 якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.

Системний аналіз наведених правових норм (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави зробити висновок про те, що у разі встановлення військовослужбовцю більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги.

Вказаний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 05.04.2019 у справі № 820/4143/18 та в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховується при вирішенні цієї справи.

Крім того, суд також звертає увагу, що за правилами пункту 4 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ, пункту 8 Порядку № 975 виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється лише у разі саме повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк та після первинного встановлення інвалідності, а не після первинного встановлення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності.

При вирішенні даного спору суд виходить з того, що 28.08.2015 мало місце первинне встановлення позивачу саме ступеня втрати працездатності (25%), тоді як первинне встановлення 3 групи інвалідності, яка настала внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, відбулося 05.10.2018, що вбачається із довідки Волинського обласного МСЕ серії 12ААА № 768470 із зазначенням у ній «огляд інваліда - первинний» (а. с. 52). Відтак, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, а її виплата має проводитися з урахуванням раніше виплаченої суми.

За приписами пункту 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Згідно із пунктом 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пунктом 15 Порядку № 975 визначено, що рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності та подав заяву про виплату одноразової грошової допомоги разом з усіма необхідними документами, тому у відповідача були відсутні правові підстави для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги з мотивів, викладених в оскаржуваному рішенні Комісії від 22.03.2019 № 37. Відтак, з наведених вище мотивів та підстав, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги належить задовольнити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 22 березня 2019 року № 37, про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язати Міністерство оборони України (03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6, ідентифікаційний код 00034022) вирішити питання щодо призначення та виплати (з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності, на підставі заяви про виплату одноразової грошової допомоги від 28 грудня 2018 року, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх