Справа № 440/4217/18
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 р.Справа № 440/4217/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Карлівське сільгосппідприємство "Лос" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, місце складання м. Полтава, повний текст складено 11.03.19 року по справі № 440/4217/18

за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карлівське сільгосппідприємство "Лос"

про заборону діяльності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карлівське сільгосппідприємство "Лос" про заборону господарської діяльності з розведення свиней свинотоварної ферми.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що порушення відповідачем чинного законодавства та епізоотичний стан господарства створюють умови та загрози виникнення та поширення африканської чуми свиней серед поголів`я ТОВ "Карлівське сільгосппідприємство "Лос" та населення Машівського району. Робота господарства створює загрозу виникнення хвороб спільних для тварин та людей і харчових отруєнь працівників.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.03.2019 у справі № 440/4217/18 задоволено адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карлівське сільгосппідприємство "Лос" про заборону господарської діяльності.

Застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карлівське сільгосппідприємство "Лос" заходи реагування у вигляді заборони господарської діяльності з розведення свиней свинотоварної ферми Товариства з обмеженою відповідальністю "Карлівське сільгосппідприємство "Лос".

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, 12 лютого 2018 року Державною надзвичайною протиепізоотичною комісією при Машівській районній державній адміністрації визнано епізоотичну ситуацію в районі щодо африканської чуми свиней загрозливою, у зв`язку із чим наказано керівникам управлінь Держпродспоживслужби провести епізоотичне обстеження всіх свиногосподарств до 01 березня 2018 року з питань дотримання ними вимог закритого режиму роботи та надати до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області копії відповідних актів. Крім того, прийнято рішення про призупинення роботи свиногосподарств, які не усунули недоліки, виявлені за результатами проведення епізоотичних обстежень (а.с. 17).

Комісією у складі завідувача Машівського районного відділу Полтавської обласної державної лікарні ветеринарної медицини, провідного лікаря ветеринарної медицини відділу протиепізоотичних заходів Полтавської обласної державної лікарні ветеринарної медицини, завідувача Селещинської дільничної лікарні ветеринарної медицини здійснено епізоотичне обстеження свинотоварної ферми ТОВ "Карлівське сільгосппідприємство "Лос", за результатами якого складено акт від 19 лютого 2018 (а.с. 18-21).

За висновками вказаного акту під час обстеження встановлено грубе порушення відповідачем вимог статті 37 Закону України "Про ветеринарну медицину" та Інструкції щодо профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 07 березня 2017 року № 111, в частині дотримання заходів безпеки господарства.

У зв`язку з ускладненням ситуації щодо африканської чуми свиней як в Україні, так і в Полтавській області, Державною надзвичайною протиепізоотичною комісією при Машівській районній державній адміністрації прийнято рішення (протокол засідання Комісії № 4 від 12 квітня 2018 року) про здійснення заходів моніторингу шляхом витребування у керівників свиногосподарств письмових пояснень щодо усунення недоліків, виявлених під час проведення епізоотичних обстежень (а.с. 49-50).

За результатами аналізу наданих ТОВ "Карлівське сільгосппідприємство "Лос" пояснень (а.с. 51), ініціатором проведення заходів контролю констатовано факт незабезпечення відповідачем належного захисного рівня біобезпеки на СТФ (а.с. 55-56).

01 серпня 2018 року Державною надзвичайною протиепізоотичною комісією при Машівській районній державній адміністрації прийнято рішення (протокол засідання Комісії № 5 від 01 серпня 2018 року) про проведення перевірки свиногосподарств на предмет дотримання останніми закритого режиму роботи СТФ (а.с. 57-60).

Завідувачем Машівського районного відділу Полтавської обласної державної лікарні ветеринарної медицини та провідним лікарем ветеринарної медицини відділу протиепізоотичних заходів Полтавської обласної державної лікарні ветеринарної медицини в присутності технолога ТОВ "Карлівське сільгосппідприємство "Лос" 21 серпня 2018 року, 04 вересня 2018 року проведено епізоотичні обстеження СТФ відповідача, за результатами яких складено відповідні акти, у яких зафіксовано неповне усунення порушень, виявлених під час проведення попередніх заходів контролю, а саме: відсутність ветсанпропускника (а.с. 14-15).

Зважаючи на те, що ветеринарно-санітарний стан свиногосподарства відповідача таким, що не відповідає вимогам біобезпеки і створює загрозу виникнення та поширення серед поголів`я свиней відповідача африканської чуми свиней та трихінельозу свиней, позивачем ініційовано питання щодо заборони господарської діяльності відповідача з розведення свиней.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені епізоотичними обстеженнями порушення можуть спричинити безпосередню загрозу життю та/або здоров`ю людей і тварин, а тому наявні підстави для зупинення діяльності відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до частин шостої, сьомої та восьмої статті 41 Закону України "Про ветеринарну медицину" (надалі - Закон № 2498-XII) місцеві державні надзвичайні протиепізоотичні комісії утворюються Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними державними адміністраціями, державними адміністраціями міст Києва та Севастополя, міськими радами, районними державними адміністраціями. У разі підозри або підтвердження спалаху особливо небезпечних хвороб, занесених до списку МЕБ, місцеві державні протиепізоотичні комісії зобов`язані виконувати розпорядження Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Кабінеті Міністрів України та регулярно звітувати їй про свою діяльність. Положення про Державну надзвичайну протиепізоотичну комісію при Кабінеті Міністрів України та типові положення про державні надзвичайні протиепізоотичні комісії при Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київській та Севастопольській міських, районних державних адміністраціях та міських радах затверджуються Кабінетом Міністрів України. Рішення Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Кабінеті Міністрів України та місцевих державних надзвичайних протиепізоотичних комісій є обов`язковими для виконання центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та власниками товарів.

Пунктом 1 Типового положення про Державну надзвичайну протиепізоотичну комісію при міській раді, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 року № 1350 (надалі - Типове положення № 1350), встановлено, що Державна надзвичайна протиепізоотична комісія при міській раді (далі - Комісія) є постійно діючим органом при міській раді, який здійснює на території міста оперативний контроль, керівництво і координацію діяльності органів виконавчої влади, підприємств, установ і організацій, фізичних осіб щодо запобігання спалахам особливо небезпечних хвороб, що входять до списку Міжнародного епізоотичного бюро (далі - заразні хвороби), і масовим отруєнням тварин та їх ліквідації.

Пунктом 4 Типового положення № 1350 встановлено, що Комісія відповідно до покладених на неї завдань: 1) вживає оперативних заходів для локалізації та ліквідації спалахів заразних хвороб тварин; 2) координує діяльність підприємств, установ і організацій міста з питань проведення протиепізоотичних заходів; 3) через систему державної ветеринарної медицини та систему державної санітарно-епідеміологічної служби організовує захист населення від хвороб, спільних для людей і тварин; 4) інформує Головне управління ветеринарної медицини в Автономній Республіці Крим, Державну надзвичайну протиепізоотичну комісію при Раді міністрів Автономної Республіки Крим, Головне управління ветеринарної медицини в області та державну надзвичайну протиепізоотичну комісію при облдержадміністрації про спалахи заразних хвороб і масові отруєння сільськогосподарських та диких тварин, а також про вжиті заходи щодо їх ліквідації; 5) запроваджує карантинно-обмежувальні заходи або карантин у місці виникнення і розповсюдження заразних хвороб тварин; 6) заслуховує керівників органів виконавчої влади, підприємств, установ і організацій про вжиті заходи щодо профілактики та ліквідації заразних хвороб тварин; 7) оперативно залучає працівників державної служби ветеринарної медицини, ветеринарних служб підприємств, установ і організацій до проведення протиепізоотичних заходів, а також визначає відповідальних осіб; 8) розглядає матеріали щодо причин і наслідків виникнення та ліквідації спалахів заразних хвороб і масових отруєнь тварин, визначення винних у цьому осіб; 9) вивчає питання про вилучення з обігу та подальше використання небезпечної продукції тваринного походження, яка може викликати інфекційні захворювання і масові отруєння людей та/або тварин в процесі її переробки, реалізації або споживання; 10) визначає кордони інфікованої та буферної зон, зони спостереження. У разі спалаху заразних хвороб тварин розміщує у засобах масової інформації повідомлення про кордони інфікованої та буферної зон, зони спостереження і за необхідності про застосовані в кожній з цих зон ветеринарно-санітарні заходи.

Згідно з приписами пункту 12 Типового положення № 1350 рішення Комісії, прийняті у межах її повноважень, є обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями, громадянами.

Згідно з частиною третьою статті 31 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення" на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, покладаються функції з державного санітарно-епідеміологічного нагляду на відповідних територіях, транспорті.

Відповідно до вимог статті 39 вищевказаного Закону державний санітарно-епідеміологічний нагляд здійснюється вибірковими перевірками дотримання санітарного законодавства за планами органів державної санітарно-епідеміологічної служби, а також позапланово залежно від санітарної, епідемічної ситуації та за заявами громадян. Результати перевірки оформлюються актом, форма і порядок складання якого визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Пунктом "а" частини першої статті 42 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення" визначено, що Головні державні санітарні лікарі (їх заступники) застосовують такі заходи для припинення порушення санітарного законодавства обмеження, тимчасова заборона чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій, об`єктів будь-якого призначення, технологічних ліній, машин і механізмів, виконання окремих технологічних операцій, користування плаваючими засобами, рухомим складом і літаками у разі невідповідності їх вимогам санітарних норм.

Абзацом 5 пункту 3 розділу І "Загальні положення" Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, затвердженої Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 07 березня 2017 року № 111 (надалі - Інструкція № 111), визначено, що господарство - будь-який сільськогосподарський об`єкт, у якому розводять та/або постійно або тимчасово утримують свиней, крім боєнь, забійних пунктів, транспортних засобів та огороджених ділянок, на яких утримують і можуть відстрілювати диких кабанів.

Відповідно до пункту 5 розділу II "Заходи з профілактики та попередження занесення збудника АЧС" Інструкції № 111 усі господарства незалежно від форми власності зобов`язані дотримуватися вимог закритого режиму роботи, а саме: вхід на територію господарств стороннім особам, а також в`їзд транспортного засобу, не пов`язаного з їх обслуговуванням, забороняється; особи, що відвідують господарства, проходять санітарну обробку і реєструються в спеціальному журналі. Крім того, особі, що відвідує вказані господарства (включаючи посадових осіб органів, уповноважених на здійснення державного контролю (нагляду)), не слід відвідувати інше господарство, контактувати з домашніми або дикими свинями (включаючи полювання) та брати участь у здійсненні протиепізоотичних заходів щонайменше останні 2 тижні; територію господарств поділяють на такі зони: виробничу, яка може включати репродуктивний і відгодівельний сектори, вигульні майданчики з твердим покриттям, ветеринарно-санітарні об`єкти, розташовані відповідно до технологічного процесу; територію виробничої зони огороджують суцільною огорожею по всьому периметру, що унеможливлює проникнення на її територію сторонніх осіб, диких та безпритульних тварин; адміністративно-господарську, яка може включати будівлі і споруди адміністративно-господарських служб, об`єкти для інженерно-технічного обслуговування (гараж, технічні склади, механічні майстерні), споруди для зберігання і приготування кормів; вхід у виробничу зону господарств дозволяється тільки через ветсанпропускник, а в`їзд/виїзд транспорту - через постійно діючий дезбар`єр (дезінфекційний блок). На ветсанпропускнику ведуться журнали: виходу на роботу спеціалістів; відвідування сторонніми особами; руху та проведення дезінфекції транспорту; приготування дезрозчинів та заправки дезбар`єрів; прання та дезінфекції спецодягу. Усі інші входи на виробничу зону господарств мають бути закриті; виходити в спецодязі і спецвзутті, а також виносити їх за межі виробничої зони та господарства забороняється; при вході в ізольоване приміщення (секцію), в склади комбікормів, кормокухню, ветеринарно-санітарні об`єкти облаштовують дезкилимки/дезванночки; в адміністративно-господарській та виробничій зонах облаштовують туалети з умивальниками; для обслуговування свиней закріплюють за кожною технологічною (виробничою) групою працівників, які пройшли медичне обстеження відповідно до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, та Порядку проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року № 559. Особи, хворі на туберкульоз, теніаринхоз, сальмонельоз та інші захворювання, спільні для людини і тварин, до роботи в господарствах не допускаються; обслуговуючий персонал забезпечують спецодягом та спецвзуттям із розрахунку не менше двох комплектів на працівника. Обладнання, інвентар, спецодяг, спецвзуття та інші предмети маркують і закріплюють за дільницею (цехом). Передавати зазначені предмети з однієї дільниці на іншу без попереднього знезараження забороняється; співробітникам господарств не дозволяється утримувати свиней в домогосподарствах; на території господарств забороняється утримувати собак (крім сторожових), котів, а також інші види тварин, включаючи птицю. Сторожові собаки мають бути зареєстровані, з відповідними відмітками в паспорті про щеплення проти сказу, обробки проти гельмінтів та постійно знаходитися лише на території господарства. Для годівлі сторожових собак дозволяється використовувати лише корми, які не несуть ризик занесення збудників інфекційних хвороб; ветеринарним фахівцям господарств забороняється обслуговування тварин, що знаходяться в особистому користуванні громадян. Відповідальним за організацію цієї роботи є керівник господарства. Ведуться відповідні записи щодо планування та використання імунобіологічних препаратів фахівцями ветеринарної медицини господарств та подаються за запитом головному державному інспектору ветеринарної медицини району (міста); для забезпечення технологічного процесу у виробничій зоні закріплюють внутрішньогосподарський транспорт. Крім того, на території господарств проводять розподіл чистих (підвезення кормів, свиней) та брудних (вивезення гною, загиблих свиней, відходів забою) автотранспортних шляхів з метою уникнення їх перетинання; свиней, що підлягають вимушеному забою, перевозять на забійно-санітарний пункт (забійну площадку) спеціальним транспортом, що виключає витоки біоматеріалу. Відвантаження свиней з господарства для будь-яких цілей здійснюється через рампу за межами господарства; вивіз трупів і боєнських відходів для утилізації/видалення проводять спецавтотранспортом, який регулярно піддають дезінфекції; обов`язковою умовою для використання приміщень є принцип порожньо-зайнято з обов`язковою санацією приміщень впродовж двох - п`яти діб; на територію виробничої зони господарств забороняється приносити продукти тваринного походження. У разі необхідності керівництво господарства організовує приймання їжі співробітниками у відведених для цього місцях, які обладнані санітарним приміщенням та умивальниками; навколо приміщень, в яких утримуються свині, не створюються насадження плодово-ягідних дерев та кущів для зменшення ймовірності заселення їх синантропними та дикими тваринами; забороняється використовувати для утримання свиней літні табори; обслуговуючий персонал та працівники господарств зобов`язані проходити обов`язкові профілактичні медичні огляди відповідно до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, та Порядку проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року № 559.

За змістом підпунктів 3.1.3, 3.1.4 пункту 3.1. розділу 3 "Заходи з профілактики трихінельозу" Інструкції з діагностики, профілактики та ліквідації трихінельозу тварин, затвердженої наказом Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України від 03 серпня 2007 року № 79, з метою профілактики та недопущення виникнення даного захворювання керівники господарств та власники тварин зобов`язані: постійно проводити дератизацію у тваринницьких приміщеннях, на територіях ферм, в місцях зберігання кормів, тушки загиблих гризунів своєчасно прибирати та спалювати; забезпечити утримання територій і приміщень звіроферм у належному санітарному стані.

Як встановлено частиною першою статті 13 Закону України "Про ветеринарну медицину" державні інспектори ветеринарної медицини, які здійснюють державний ветеринарно-санітарний нагляд, мають право: з метою здійснення ветеринарно-санітарного нагляду протягом робочого часу мати безперешкодний доступ до потужностей (об`єктів), які використовуються для виробництва, переробки та обігу товарів, ветеринарних препаратів, кормових добавок, преміксів, кормів; у разі спалаху хвороби, що підлягає повідомленню, у будь-який час мати безперешкодний доступ до потужностей (об`єктів), які здійснюють виробництво або обіг товарів, якщо такі потужності (об`єкти) розташовані в межах карантинної зони, для перевірки їх ветеринарно-санітарного стану та/або товарів та/або виконання необхідних заходів, які встановлюються під час карантину тварин; одержувати інформацію, необхідну для встановлення ветеринарно-санітарного стану та забезпечення безпечності товарів, виявлення причин хвороби тварин, з метою визначення ветеринарно-санітарного статусу відповідної зони та/або відповідного компартмента; перевіряти стан здійснення державного ветеринарно-санітарного контролю; видавати накази, розпорядження та приписи про обов`язкові для виконання ветеринарно-санітарні заходи (включаючи забій, вимушений забій тварин, знешкодження, утилізацію або знищення товарів, дотримання процедур переробки, утилізації або знищення об`єктів, якщо вони є носіями хвороб, що підлягають повідомленню, або в разі виникнення підозри, що ці об`єкти заражені чи є носіями хвороб, що підлягають повідомленню, чи містять забруднюючі речовини, радіонукліди в кількостях, які перевищують максимальні рівні залишків); забороняти експорт, імпорт, транзит та інший обіг товарів і засобів догляду за тваринами, які не відповідають ветеринарно-санітарним заходам та/або технічним регламентам; видавати накази, розпорядження та приписи стосовно вилучення з обігу товарів та засобів догляду за тваринами, які не відповідають ветеринарно-санітарним заходам або технічним регламентам; видавати розпорядження та приписи стосовно призупинення, закінчення строку дії, поновлення і анулювання (скасування) експлуатаційних дозволів та ветеринарних документів; у разі необхідності утворювати комісії з числа експертів з ветеринарної медицини із залученням спеціалістів ветеринарної медицини з профільних науково-дослідних установ і вищих навчальних закладів для ідентифікації хвороб тварин та причин їх загибелі; обмежувати, забороняти або припиняти відповідно до законодавства господарську діяльність юридичних або фізичних осіб у разі порушення ними ветеринарно-санітарних заходів, встановлених законодавством, якщо такі порушення можуть спричинити безпосередню загрозу життю та/або здоров`ю людей і тварин; організовувати проведення протиепізоотичних заходів юридичними та фізичними особами, які здійснюють професійну діяльність у галузі ветеринарної медицини; накладати адміністративні стягнення відповідно до закону.

Згідно з частиною п`ятою статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Матеріалами справи підтверджено, що завідувачем Машівського районного відділу Полтавської обласної державної лікарні ветеринарної медицини та провідним лікарем ветеринарної медицини відділу протиепізоотичних заходів Полтавської обласної державної лікарні ветеринарної медицини в присутності технолога ТОВ "Карлівське сільгосппідприємство "Лос" 21 серпня 2018 року, 04 вересня 2018 року проведено епізоотичні обстеження СТФ відповідача, за результатами яких складено відповідні акти, у яких зафіксовано неповне усунення порушень, виявлених під час проведення попереднього заходу контролю від 19 лютого 2018 року, а саме: відсутність ветсанпропускника. Упродовж періоду з 19 лютого 2018 року до дати розгляду справи судом, попри численні заходи контролю, попередження та вимоги позивача ТОВ "Карлівське сільгосппідприємство "Лос" усунення вищевказаного порушення не забезпечило. Докази оскарження дій щодо проведення перевірки матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Карлівське сільгосппідприємство "Лос" у зв`язку з підтвердженням судовим розглядом порушень, що можуть спричинити безпосередню загрозу життю та/або здоров`ю людей і тварин.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем доведено необхідність застосування до ТОВ "Карлівське сільгосппідприємство "Лос" заходів реагування у вигляді зупинення господарської діяльності з розведення свиней свинотоварної ферми ТОВ "Карлівське сільгосппідприємство "Лос".

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність доводів, якими мотивовано рішення суду першої інстанції.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Враховуючи викладене, колегія суддів вказує, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.03.2019 у справі № 440/4217/18 відсутні.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карлівське сільгосппідприємство "Лос" залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.03.2019 року по справі № 440/4217/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Калитка
Судді Л.В. Мельнікова З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 04.07.2019 року