Справа № 620/654/19
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/654/19 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року (місце ухвалення: місто Чернігів, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 01 квітня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій щодо відмови йому у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за період із 04.12.2018 р. по 31.12.2018 р. незаконними; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання за період з 04.12.2018 р. по 31.12.2018 р. у сумі 14556, 00 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 за період з 04.12.2018 р. по 31.12.2018 р. на підставі довідки Апеляційного суду Чернігівської області від 11.12.2018 р. № 7-12/103.

Зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 за період з 04.12.2018 р. по 31.12.2018 р. на підставі довідки Апеляційного суду Чернігівської області від 11.12.2018 р. № 7-12/103, з урахуванням фактично проведених за даний період виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що у відповідності до пункту 4 Розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 р. № 3-1 (далі - Порядок), перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 22.05.2019 р. за вх. № 18404, в якому позивач зазначає, що, на його думку, апеляційна скарга не містить жодних аргументів на користь висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, а тому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зважає на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, позивач є суддею у відставці та з 01.01.2007 р. перебуває на обліку в Чернігівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 % суддівської винагороди, перераховане відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

У зв`язку з підвищенням грошового утримання, позивач звернувся до відповідача із заявою, датованою 13.12.2018 р. та довідкою Апеляційного суду Чернігівської області від 11.12.2018 р. № 7-12/103 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 04.12.2018 р., для проведення перерахунку його щомісячного грошового утримання.

Листом від 20.02.2019 р. за № 147/06/М-7 відповідач повідомив, що відповідно до пункту 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 р. № 3-1, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , на підставі поданої 13.12.2018 р. заяви, проведено з 01.01.2019 р. (а. с. 15).

В межах даного спору та доводів апеляційної скарги, а також відзиву на апеляційну скаргу, факт наявності у позивача права на проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідачем не заперечується. Також сторонами визнаються обставини звернення позивача з заявою про перерахунок 13.12.2018 р. з наданням достатніх підтверджуючих документ та підставою відмови у задоволенні заяви позивача у повному обсязі.

Відтак вказані обставини в розумінні ч. 1 ст. 78 КАС України дослідженню не підлягають.

Натомість, предметом спору у даній справі є правомірність застосування відповідачем положень п. 4 Р. ІІ Порядку та, відповідно, наявність/відсутність права у позивача отримати перераховану суму щомісячного довічного грошового утримання вже за грудень 2018 року, починаючи з четвертого числа.

Надаючи правову оцінку обставинам справи виключно в цій частині, колегія суддів встановила таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. ч. 4, 5 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. № 1402-VІІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

- у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

У справі № 686/6637/17 Верховний Суд (постанова від 28.02.2019 р.) висловив позицію щодо необхідності застосування до подібних правовідносин норм загального законодавства, зокрема, зазначивши що Законом про судоустрій 2016 року не визначена процедура здійснення перерахунку такого утримання. В даному випадку, до спірних правовідносин слід застосувати приписи частини четвертої статті 45 Закону № 1058-IV.

За таких обставин, факт звернення позивача з заявою саме 13.12.2018 р., що не заперечується відповідачем, в розумінні вищепроцитованої норми та висновку ВС щодо правомірності її застосування до спірних правовідносин, означає виникнення у позивача права на проведення перерахунку з 04.12.2018 р.

Застосування ж відповідачем до спірних правовідносин положень Порядку не є визначальним для правильного вирішення даного спору, оскільки застосуванню підлягає нормативно-правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Натомість, жодного нормативно-правового акту, на виконання якого прийнято п. 4 Р. ІІ Порядку, як підзаконного, відповідачем не наведено, що позбавляє колегію суддів дійти висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують позицію суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відсутні також підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 139 КАС України.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 01.07.2019 року)