Справа № 160/4435/19
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року Справа № 160/4435/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Неклеса О.М., одноособово розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу в кратному обчисленні час проходження військової служби в особливий період з 16.11.2014 по 05.01.2015 рік, з 03.03.2015 по 13.05.2015 рік, з 10.07.2015 по 09.08.2015 рік;
В обґрунтування поданого позову ОСОБА_1 зазначає, що 16.04.2019 року позивач звернувся до відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 18 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області з заявою про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини З статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Листом начальника відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 18 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.04.2019 року за вих. №92/03.22-19, позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах та зазначено, що загальний стаж роботи складає 23 роки 12 днів, в тому числі: пільговий стаж по ст. 14-20 - 15років 6 місяців (в кратному обчисленні 19років З місяці), по ст. 14-25 - 3 роки 5 місяців днів, період навчання підземним професіям - 2місяці 22 дні, військова служба в особливий період 11 місяців 20днів. Позивач вважає, що дії управління є протиправними, в зв`язку із чим просить позов задовольнити.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
03.06.2019 року відповідачем надано відзив, в якому останній не погоджується з поданою позовною заявою та зазначає, що згідно військового квитка та довідки, виданих Павлоградським об`єднаним міським комісаріатом № 4/1256 від 14.08.2015, позивач належить до учасників бойових дій згідно п.19 ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту" та відповідно до довідки від 12.03.2019 №39 приймав участь у бойових діях в зоні "АТО" в період з 16.11.2014 по 05.01.2015, з 03.03.2015 по 13.05.2015, з 10.07.2015 по 09.08.2015. Період проходження служби при частковій мобілізації на підставі Указу Президента України від 21.07.2014 року №607/2014 "Про часткову мобілізацію" з 21.08.2014 по 10.08.2015 зараховано ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи згідно статті 114 Закону в однократному розмірі. Період військової служби (мобілізація) 11 місяців 20 днів зараховано до стажу роботи на підземних умовах без урахування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення від 20.01.1992 року № 8, оскільки позивач не виконував роботи в особливо шкідливих умовах.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.
Позивач ОСОБА_1 є громадянином України про, що свідчить паспорт серія НОМЕР_1 .
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є суб`єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.
Судом встановлено, що 16 квітня 2019 року позивач звернувся до управління з заявою про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини З статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Листом начальника відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №18 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.04.2019року за вих. №92/03.22-19, позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах та повідомило, що загальний стаж його роботи складає 23 роки 12 днів, в тому числі: пільговий стаж по ст. 14-20 -1.5років 6 місяців (в кратному обчисленні 19 років З місяці), по ст. 14-25-З роки 5 місяців 0 днів, період навчання підземним професіям - 2 місяці 22 дні, військова служба в особливий період 11 місяців 20 днів.
Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача стосовно відмови в призначені пенсії позивачу.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.
Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до ст. 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.
Згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії на пільгових умовах мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою.
З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що пільговий характер роботи підтверджується записами у трудовій книжці позивача, де зазначено:
-з 09.1994 року по 24.04.1997 рік - проходив службу в армії;
-з 22.02.1999 р. прийнятий на шахту «Дніпровська» учнем гірника підземного з повним робочим днем у шахті;
- 01.03.1999 р. направлений на курси гірників підземних;
-з 19.04.1999 р. переведений гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті;
- 02.09.2002 р. направлений на курси гірників очисного забою;
-з 13.11.2002р. переведений гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті;
Наказом Фонду Державного майна України від 28.11.2003р. № 2145 державне відкрите акціонерне товариство «Шахта Дніпровська» - дочірнє підприємство відкритого акціонерного товариства державної холдингової компанії «Павлоградвугілля» реорганізоване в філію відкритого акціонерного товариства «Державна холдингова компанія «Павлоградвугілля» «Шахта Дніпровська»;
-з 25.10.2004 р. Відкрите акціонерне товариство «Державна холдингова компанія «Павлоградвугілля» перейменовано у Відкрите акціонерне товариство «Павлоградвугілля», статут затверджений загальними зборами акціонерів ВАТ ДХК «Павлоградвугілля» протокол №1 від 15.10.2004р.;
-з 26.12.2005р. на базі філії «Павлоградвугілля» «Шахта Дніпровська» створено виробничий структурний підрозділ «Шахта Дніпровська» ВАТ «Павлоградвугілля»;
-з 29.11.2002 р. позивач переведений гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем у шахті;
-з 22.04.2011 р. виробничий структурний підрозділ «Шахта Дніпровська» ВАТ «Павлоградвугілля» перейменовано у ВИРОБНИЧО СТРУКТУРНИЙ ПІДРОЗДІЛ «ШАХТА ДНІПРОВСЬКА» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», статут затверджений загальними зборами акціонерів ВАТ «Павлоградвугілля» протокол №11 від 19.04.2011р.;
- рішенням Наглядової ради ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» від 17.09.2012р., шляхом об`єднання ВИРОБНИЧОГО СТРУКТУРНОГО ПІДРОЗДІЛУ «ШАХТА ДНІПРОВСЬКА» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ та ВИРОБНИЧОГО СТРУКТУРНОГО ПІДРОЗДІЛУ «ШАХТА ім. М.І.СТАШКОВА» створено ВИРОБНИЧИЙ СТРУКТУРНИЙ ПІДРОЗДІЛ «ШАХТОУ ПРАВ ЛІПШІ ДНІПРОВСЬКЕ» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ»;
- з 01.01.2013 р. переведений гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем у шахті ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ДНІПРОВСЬКЕ» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ»;
За підсумками атестації робочих міст за умовами праці позивачу підтверджено право
на пенсію на пільгових умовах за списком р.1 п.1а, відповідно до Постанови
КМУ від 16.01.2003р. № 636.
З 10.06.2016 року ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУПЛЛЯ» перейменовано у Приватне акціонерне товариство «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУПЛЛЯ», протокол загальних зборів акціонерів №1/2016 від 19.04.2015р.;
До теперішнього часу позивач працює у ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ДНІПРОВСЬКЕ» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУПЛЛЯ», що зазначено у копії трудової книжки, яка міститься в матеріалах справи.
Суд зазначає, що право на пенсію за віком на пільгових умовах, позивач має відповідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якою передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва , - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.
Згідно ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадяни України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Листом начальника відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №18 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.04.2019року за вих. №92/03.22-19, позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах та повідомило, що загальний стаж його роботи складає 23 роки 12 днів, в тому числі: пільговий стаж по ст. 14-20 -1.5років 6 місяців (в кратному обчисленні 19 років З місяці), по ст. 14-25-З роки 5 місяців 0 днів, період навчання підземним професіям - 2 місяці 22 дні, військова служба в особливий період 11 місяців 20 днів. Відповідач зазначив, що стаж роботи в підземних умовах, який враховується для визначення права на пільгову пенсію, незалежно від віку, відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», складає 23 роки 10 місяців 20 днів (менше 25років), що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах.
Суд не погоджується з висновками Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо відмови у не зарахуванні позивачу часу проходження служби під час проведення антитерористичної операції, на пільгових умовах - один місяць служби за три, тобто в одинарному розмірі, а не потрійному та відмові у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з огляду на наступне.
В період з 21.08.2014 року по 10.08.2015 рік, позивач був призваний на військову службу у Збройні сили України, що в сукупності складає 4 місяці 28 днів, з яких: з 16.11.2014 по 05.01.2015 рік, з 03.03.2015 по 13.05.2015рік, з 10.07.2015 по 09.08.2015 рік.
Згідно до Постанови КМУ від 17.07.1992 №393 та Постанови КМУ від 04.06.2014 року №232 про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393, зазначений період обчислюється в пільговому обчисленні один місяць служби за три місяця.
Суд зазначає, що вищезазначений період складає у календарному обчисленні 4 місяці 28 днів (який було зараховано до пільгового стажу - 4 місяці 28 днів х 1) та повинен обчислюватися в пільговому обчисленні один місяць служби за три місяця, що буде складати 1 рік 2 місяці 24 дні, (4місяці 28 днів х 3). Відповідач помилково не дорахував ОСОБА_1 додатково ще 9 місяців 26днів (4 місяці 28 днів х 2).
З матеріалів справи вбачається, що позивачем до заяви про призначення пенсії була надана довідка, видана Павлоградським ОМВК №4/1256 від 14.08.2015 року, про те, що ОСОБА_1 проходив військову службу при частковій мобілізації з 21.08.2014 року по 10.08.2015 рік, що складає 11 місяців 20днів (копія міститься в матеріалах справи).
Згідно довідки №39 від 12.03.2019 року, виданою командиром військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_2 , що в період з 16.11.2014 по 05.01.2015 рік, з 03.03.2015 по 13.05.2015рік, з 10.07.2015 по 09.08.2015рік, позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, що складає 4 місяці 28 днів в одинарному розмірі та у потрійному 1 рік 2 місяці 24 дні.
На підставі довідки №39 від 12.03.2019 року позивач отримав статус учасника бойових дій, що підтверджено копією посвідчення «Учасник бойових дій», яке видано Головним управлінням Національної гвардії серії НОМЕР_3 від 20.08.2015 року.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачем до заяви про призначення пенсії, було надано посвідчення «Учасник бойових дій», яке видано Головним управлінням Національної гвардії, серії НОМЕР_3 від 20.08.2015 року, Довідка видана Павлоградським ОМВК №4/1256 від 14.08.2015 року та Довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України №39 від 12.03.2019 року, про факт участі ОСОБА_1 у бойових діях в зоні АТО в період з 16.11.2014 по 05.01.2015 рік, з 03.03.2015 по 13.05.2015рік, з 10.07.2015 по 09.08.2015рік.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію суд зазначає наступне.
У рішеннях по справах Клас та інші проти Німеччини, Фадєєва проти Росії, Єрузалем проти Австрії Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Позивач, заявляючи вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію, просить суд фактично втрутитися у дискреційні повноваження відповідача.
Аналогічна правова позиція щодо наведених обставин викладена у постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 (№ К/9901/2399/17).
В зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про те, що з метою відновлення прав позивача, належить вийти за межі позовних вимог на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України та з урахуванням висновків суду.
Згідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За викладених обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9, 77, 78, 242-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу в кратному обчисленні час проходження військової служби в особливий період з 16.11.2014 по 05.01.2015 рік, з 03.03.2015 по 13.05.2015 рік, з 10.07.2015 по 09.08.2015 рік.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України та з урахуванням висновків суду.
У задоволені іншої частини позовних вимог, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 02.07.2019 року.

Суддя О.М. Неклеса