Справа № 0240/2635/18-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/2635/18-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Жданкіна Н.В.

Суддя-доповідач - Франовська К.С.

04 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Іваненко Т.В. Кузьменко Л.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Зозулі К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року (час ухвалення рішення - не зазначено, місце ухвалення рішення - м. Вінниця, дата складання повного тексту рішення - 08.02.2019 р.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позов мотивований тим, що висновки податкового органу про порушення позивачем п. 181.1. ст. 181, п. 183.10 ст. 183, п. 185.1 ст. 185 ПК України, зроблені ревізором - інспектором без врахування всіх первинних документів, що впливають на визначення обсягу оподатковуваних операцій, а тому призвели до неправильних висновків. Також, на переконання позивача, акт перевірки не відповідає вимогам Порядку №727, що в свою чергу виключає можливість дослідити перелік документів, які відповідач досліджував під час перевірки.

Крім того, в обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на порушення відповідачем приписів п.86.7 ст.86 ПК України, щодо повідомлення позивача про час та місце розгляду заперечення, позбавивши останнього передбаченого законом права на участь у процесі прийняття рішення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі позивач зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що акт перевірки від 02.07.2018 року №3139/1305/, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення № форма "Р" від 20.07.2018 року не відповідає вимогам, встановленим Порядком №727, а також не взято до уваги, що відповідачем порушено основні правила платника податків, а саме не повідомлено позивача про час та місце розгляду заперечення. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що як вбачається з матеріалів справи, самозайнята особа ОСОБА_1 21.06.2004 був взятий на податковий облік за №3114 та станом на 18.06.2018 перебував на обліку в Гайсинській ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

В період з 18.06.2018 по 22.06.2018, на підставі п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового Кодексу України посадовими особами відповідача у встановленому законом порядку проведена позапланова документальна невиїзна перевірка фінансово - господарської діяльності ОСОБА_1 , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 01.01.2015 по 18.04.2018 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 18.04.2018, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 18.04.2018.

Результати перевірки оформлено актом від 02.07.2018 року за №3139/1305/ (том 1 а.с. 10-25).

Відповідно до висновків, викладених в зазначеному акті, в ході перевірки встановлено наступні порушення:

- заниження суми податкових зобов`язань за перевіряємий період в сумі 278142,82 грн. чим порушено вимоги п. 181.1 ст. 181 п.183.10 ст.183 п.185.1 ст.185 ПК України (відповідальність передбачена п. 123.1 ст. 123 ПК України);

- порушення подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), п. 176.2 ст.176 ПК України (відповідальність передбачена п. 119.2 ст. 119 ПК України);

-порушення граничних термінів подачі ліквідаційної звітності з єдиного соціального внеску для фізичних осіб-підприємців, а саме частини 8 розділу 3 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435 (відповідальність передбачена ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування");

- несвоєчасна сплата узгодженої суми грошового зобов`язання акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів чим порушено вимоги пп. 222.3.1 п. 222.3 ст.222, п. 57.1 ст. 57 ПК України (відповідальність передбачена пунктом 126.1 статті 126 глави ІІ розділу II ПК України).

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № форма "Р" від 20.07.2018, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 278142,82 грн., в тому числі, за основним платежем 69535,70 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 37537,14 грн. (том 1 а.с. 9).

В свою чергу, позивач, не погоджуючись із висновками акту перевірки, оскаржив його у адміністративному порядку.

Проте, у задоволенні його скарги, позивачу було відмовлено, що і стало підставою для його звернення до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення та відмовляючи ОСОБА_1 у позові, суд першої інстанції виходив з доведеності факту правопорушень та правомірності дій контролюючого органу.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Як встановив суд, за результатами перевірки, (розділ 2.6.1 "податкові зобов`язання") фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований платником податку на додану вартість з 11.04.2018 року по 18.04.2018 року. За період з 01.01.2015 року по 18.04.2018 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 допущено порушення п.181.1 ст. 181 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, а саме обов`язок суб`єкта господарювання зареєструватися платником ПДВ - коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів/послуг, що підлягають обкладенню ПДВ, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх календарних місяців, сукупно перевищить 1 млн.грн.

Згідно даних книг обліку доходів та витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці за період з 01.04.2016 року по 31.03.2017 року ОСОБА_1 отримано загальний дохід від здійснення підприємницької діяльності в сумі 1 035 182,22 грн. Сукупне перевищення доходу в розмірі 1 млн. грн. відбулося в березні 2017 року. Відповідно до вимог п. 183.2 ст. 183 Податкового кодексу України платник зобов`язаний подати заяву, щодо реєстрації платником ПДВ до контролюючого органу не пізніше10-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вперше досягнуто встановленого обсягу оподатковуваних операцій. Платником дані дії не вчинено та заяву до 10.04.2017 року для реєстрації платником ПДВ до контролюючих органів не подавалась.

Обов`язок з нарахування та сплати ПДВ виникає з дня, наступного за граничним днем, який встановлений для подання заяви. Тобто з 11-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вперше досягнутий граничний обсяг, в даному випадку з 11.04.2017 року.

Будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку на додану вартість у випадках та в порядку, передбачених статтею 183 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, не подала до контролюючого органу Заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату податку на додану вартість на рівні зареєстрованого платника податку на додану вартість без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування податку пункт 183.10 статті 183 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI.

Відповідно з період з 11.04.2017 року по 18.04.2018 року ОСОБА_1 отримав дохід, що підлягає оподаткуванню податком на додану вартість в сумі 1390713,99 грн.

Такий висновок витікає з прямої норми закону, якою врегульовані спірні правовідносини.

Зокрема, відповідно до п.181.1 ст.181 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Згідно з п.п.183.1, 183.2 ст.183 ПК України будь-яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

У разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Судом апеляційної інстанції перевірені доводи позивача про помилковість висновків контролюючого органу у зв`язку із неврахуванням факту повернення реалізованих товарів контрагентами, внаслідок чого сума доходів за окреслений період не досягає 1 млн.грн.

В свою чергу, на спростування позиції податкового органу щодо перевищення доходу в 1 млн. грн. в період з квітня 2016 року по квітень 2017 року представником позивача було зазначено, в зазначений період відбулось часткове повернення проданого позивачем товару, в зв`язку з чим розмір його доходу зменшився, та з врахуванням відповідних обставин не перевищив порогу в 1 млн. грн.

В підтвердженні наведених обставин позивач подав до суду надано накладні-вимоги на відпуск/внутрішнє переміщення/ матеріалів, які містять підстави повернення товару, а також найменування, кількість та вартість повернутого товару; акти видачі коштів (том 1 а.с. 141-158).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що надані стороною позивача документи, відповідно до норм чинного законодавства, не можуть підтвердити факт повернення придбаної у позивача із застосуванням РРО товару, з огляду на наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія цього Закону поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі визначено п.1 та п.2 ст.3 Законом України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями (далі - Закон України №265/95-ВР).

Відповідно до п.1 та п.2 ст.3 Закону України №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосування платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

Так, судом встановлено, що позивач є суб`єктом господарювання, який у своїй господарській діяльності використовують РРО для здійснення розрахункових операцій у готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (надання послуг) у сфері торгівлі.

Також, з наданих позивачем документів, які на переконання позивача підтверджують факт повернення придбаного покупцями товару, вбачається, що повернутий товар є алкогольною продукцією, яка є підакцизним товаром та підлягає продажу виключно із застосуванням РРО.

З огляду на встановлені обставини слід зазначити, що повернення товару в роздрібній торгівлі має низку особливостей, пов`язаних насамперед із здійсненням операцій з поверненням коштів через РРО кінцевому споживачу.

Якщо покупець розплатився за покупку платіжною карткою через POS-термінал або в інтернет-магазині, при поверненні гроші перераховуються йому на картку - повернення має проходити без видачі готівки.

Якщо оплата за товар (послугу) здійснювалася в безготівковій формі, то повернення коштів за неодержаний товар (ненадану послугу) також має проходити в безготівковій формі через установу банку.

Якщо ж оплата здійснена карткою за місцем реалізації через РРО з видачею чека, то і повернення слід проводити в такому самому порядку.

У випадку складення акту видачі грошей, акт має містити такі реквізити :

дані документа, який підтверджує особу покупця, це може паспорт, ID-картка або права;

дані про товар;

сума грошей, яку повернули;

номер касового чека, що підтверджує покупку, дата й час.

Отже, положеннями Закону України №265/95-ВР та Порядку застосування РРО визначено особливий порядок повернення проданого із застосуванням РРО товару, який передбачає обов`язкову реєстрацію від`ємної суми вартості проданого товару, що підлягає поверненню, з оформленням акту про видачу коштів, у випадку якщо сума коштів, виданих при поверненні товару чи рекомпенсації раніше оплаченої послуги, перевищує 100 гривень.

Між тим, матеріали справи не містять жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження реєстрації від`ємної суми повернутого товару.

Крім того, порядок повернення алкогольних напоїв регулюється Правилами роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.96 р. №854, відповідно до пунктів 27, 28 яких таке повернення можливе у разі виявлення недоліків, фальсифікації алкогольних напоїв, продажу їх неналежної якості. При цьому, споживач має право вимагати від суб`єкта господарської діяльності:

- заміни аналогічним товаром належної якості;

- заміни товаром іншого виду, марки з відповідним перерахуванням купівельної ціни;

- повернення коштів;

-відшкодування заподіяних йому збитків та шкоди у порядку, передбаченому законодавством.

Алкогольні напої належної якості обміну та поверненню не підлягають.

При повернені сторнують попередні записи бухгалтерії. Пробивають відповідний чек на реєстраторі розрахункових операцій.

Позивач, стверджуючи про повернення контрагентами алкогольних напоїв, не подав доказів щодо підстав такого повернення.

За таких обставин, враховуючи, що обсяг доходу позивача протягом останніх 12 календарних місяців до переходу на загальну систему оподаткування перевищував 1000000 грн., позивач в силу п.183.4 ст.183 ПК України зобов`язаний був ініціювати реєстрацію платником ПДВ, подавши відповідну реєстраційну заяву до органу доходів і зборів за своїм місцезнаходженням (місцем проживання), протягом 10-ти днів календарного місяця, в якому відбувся перехід, тобто до 10 квітня 2017 року включно, чого останнім зроблено не було.

ФОП ОСОБА_1 не були вжиті відповідні заходи по реєстрації платником ПДВ та відображенню здійснених операцій.

Будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування. (пункт 183.10 статті 183 ПК України).

Враховуючи викладене, суд вважає, податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Вінницькій області № форми "Р" від 20.07.2018 прийняте у відповідності до вимог діючого законодавства

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 липня 2019 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Іваненко Т.В. Кузьменко Л.В.