Справа № 806/740/16
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

02 липня 2019 року

Київ

справа №806/740/16

адміністративне провадження №К/9901/26720/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Коростенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 04.07.2016 (суддя - Нагірняк М.Ф.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2016 (головуючий суддя - Франовська К.С., судді: Зарудяна Л.О., Іваненко Т.В.)

у справі №806/740/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коростенський комбінат хлібопродуктів» до Коростенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, про визнання протиправною бездіяльності, стягнення пені, -

встановив:

У травні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коростенський комбінат хлібопродуктів» (далі - ТОВ «Коростенський комбінат хлібопродуктів») звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило суд визнати протиправною бездіяльність Коростенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (далі - Коростенська ОДПІ) щодо несвоєчасного подання до органу Державної казначейської служби України висновку про суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2015 року, стягнути заборгованість з бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 553589,00 грн. та пеню в сумі 36072,77 грн.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 01.06.2016 за заявою позивача провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з бюджетного відшкодування податку на додану вартість закрито оскільки вказані кошти відшкодовано позивачу в ході судового розгляду.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.07.2016, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2016, позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Коростенської ОДПІ щодо несвоєчасного подання до органу Державної казначейської служби України висновку про суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість ТОВ «Коростенський комбінат хлібопродуктів» за листопад 2015 року. Стягнуто на користь ТОВ «Коростенський комбінат хлібопродуктів» за рахунок державного бюджету пеню в розмірі 36072,77 грн., нараховану за період з 04.02.2016 по 05.05.2016 на суму несвоєчасно відшкодованого податку на додану вартість за листопад 2015 року.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, Коростенська ОДПІ оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 04.07.2016, ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2016 та прийняти у справі нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування своїх вимог Коростенська ОДПІ посилається на те, що судами попередніх інстанцій залишено поза увагою норми Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 № 39 та наказу Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України № 68/23 від 03.02.2011. Так, згідно останнього без погодження Державною фіскальною службою сум податку на додану вартість заявлених відповідачем до відшкодування, Коростенська ОДПІ не мала права складати висновок до органу казначейства про відшкодування податку на додану вартість.

Позивач не скористався своїм правом та не надав відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду даної касаційної скарги.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, 18.12.2015 ТОВ «Коростенський комбінат хлібопродуктів» подано до Коростенської ОДПІ в електронній формі податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2015 року, в рядку 23.2 якої заявлено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню з цього податку в розмірі 553589,00грн.

06.01.2016 податковим органом проведено камеральну перевірку даних, заявлених у вказаній податковій декларації з податку на додану вартість. За результатами перевірки підтверджено відображене ТОВ «Коростенський комбінат хлібопродуктів» в декларації на додану вартість за листопад 2015 року суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника в банку в розмірі 553589,00грн.

Пунктом 200.7 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з пунктом 200.8 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки (пункт 200.11 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно з пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Наведені норми пунктів 200.12 та 200.13 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) узгоджуються з пунктами 6 та 9 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 № 39 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, Податковим кодексом України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) було визначено, що в разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість, вимог, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 цього Кодексу, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування контролюючим органом за результатами проведення камеральної чи документальної перевірки, цей орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, який протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

Всупереч вказаним вимогам податкового законодавства податковим органом такий висновок був підготовлений та направлений до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області лише 24.05.2016.

27.05.2016 органом Державної казначейської служби України у Житомирській області на рахунок платника в банку були перераховані кошти в сумі 553589,00 грн. бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

За таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про протиправність бездіяльності контролюючого органу, що полягає у неподанні, у встановлений законом строк, до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку із зазначенням суми податку на додану вартість у розмірі 553589,00 грн. що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ «Коростенський комбінат хлібопродуктів», оскільки перевіркою правомірності бюджетного відшкодування податку на додану вартість не встановлено жодних порушень при відображенні позивачем у податковій декларації суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню.

Згідно з пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Таким чином, не відшкодовані платнику податку протягом встановленого строку суми, вважаються бюджетною заборгованістю, за стягненням яких платник податку має право в будь-який момент після виникнення такої бюджетної заборгованості звернутися до суду та нарахувати пеню на суму такої заборгованості.

Отже, вірним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій, що несвоєчасно відшкодовані позивачу як платнику податку на додану вартість відображені в декларації з цього податку за листопад 2015 року бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку в сумі 553589,00грн. є заборгованістю бюджету, на яку з 04.02.2016 по 05.05.2016 нараховується пеня в розмірі 36072,77грн. Під час вирішення справи судом першої інстанції представники відповідачів не заперечували щодо періоду нарахування пені

Доводи касаційної скарги вищевказаних обставин не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Касаційну скаргу Коростенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області залишити без задоволення.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 04.07.2016 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2016 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна ,

Судді Верховного Суду