Справа № 240/4952/18
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 липня 2019 року
Київ
справа №240/4952/18
адміністративне провадження №К/9901/15316/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Радишевської О.Р.,
суддів Кашпур О.В., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року у справі №240/4952/18 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просила:
визнати неправомірними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати їй індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 06 вересня 2018 року;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та виплату заборгованості по індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 06 вересня 2018 року.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачеві індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 06 вересня 2018 року та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 06 вересня 2018 року.
Не погоджуючись з таким рішенням, військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22 квітня 2019 року відмовив у задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на вказане рішення суду першої інстанції.
23 травня 2019 року військова частина НОМЕР_1 подала касаційну скаргу на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року.
12 червня 2019 року ухвалою судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р. касаційну скаргу залишено без руху; надано скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом сплати судового збору в розмірі 159,00 грн. і подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання доказів поважності його пропуску.
Ухвалу про залишення касаційної скарги без руху скаржник отримав 11.06.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Отже, останнім днем для усунення недоліків касаційної скарги є 21.06.2019.
У межах строку, визначеного ухвалою Суду від 12.06.2019, скаржник усунув недоліки касаційної скарги, зокрема подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, яка обґрунтована тим, що копію ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2019 було направлено судом апеляційної інстанції лише 25.04.2019, що підтверджується відповідним супровідним листом з вих. №250/4952/18/10965/2019 та отримано останнім 07.05.2019.
Відповідно до статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Оскільки касаційну скаргу подано скаржником 23.05.2019, тобто протягом тридцяти днів з дня вручення йому оскаржуваного судового рішення, Суд уважає, що заява про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Судом апеляційної інстанції у спірній ухвалі про відмову у відкритті апеляційного провадження установлено, що 24 грудня 2018 року військова частина НОМЕР_1 вперше звернулась до суду з апеляційною скаргою на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 року.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав відсутності документа про сплату судового збору за її подачу та запропоновано скаржнику усунути вказаний недолік.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2019 року, у зв`язку з невиконанням відповідачем вимог ухвали суду, апеляційну скаргу повернуто скаржнику.
Копію ухвали про повернення апеляційної скарги відповідач отримав 21 лютого 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
09 березня 2019 року військовою частиною НОМЕР_1 повторно подано апеляційну скаргу на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 року та заявлено клопотання про поновлення строку на її оскарження. До апеляційної скарги додано платіжне доручення від 25 лютого 2019 року.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2019 року апеляційна скарга залишена без руху, оскільки вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і підстави, вказані скаржником у заяві про поновлення строку на апеляційне, визнані судом неповажними. Водночас особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано протягом десяти днів з моменту отримання даної ухвали вказати інші підстави для поновлення строку.
16 квітня 2019 року до суду надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені військовою частиною НОМЕР_1 у клопотанні про поновлення строку від 16 квітня 2019 року причини пропуску строку на апеляційне оскарження вже наводились у первинному клопотанні та є неповажними.
З огляду на правові висновки Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Golder v. The United Kingdom» («Голдер проти Сполученого Королівства») від 21.02.1975, заява №4451/70; пункт 57 рішення у справі «Ashingdane v. The United Kingdom» («Ашинґдейн проти Сполученого Королівства») від 28.05.1985, заява №8225/78; пункт 37 рішення у справі «Guerin v. France» («Герен проти Франції») від 29.07.1998 заява №25201/94; пункт 96 рішення у справі «Krombach v. France» («Кромбах проти Франції») від 13.02.2001, заява №29731/96; пункти 53, 55 рішення у справі «Воловік проти України» від 06.12.2007, заява №15123/03; пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20.05.2010, заява №24402/02; пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05; ухвала щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України»).
Суд зазначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд.
Зі змісту поданого скаржником клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження убачається, що постійне переміщення військової частини по містах України не дає можливості одному працівнику юридичної групи своєчасно виконувати об`єм юридичної роботи за юридичну групу, де дві посади є вакантними. Також на даний час фінансування Збройних Сил України здійснюється не в повному обсязі, на сплату судового збору кошти відсутні або виділяються в обмеженому обсязі.
Суд зазначає, що неналежна організація роботи юридичної особи та неналежне фінансування військової частини НОМЕР_1 з боку державного бюджету не свідчать про поважність підстав пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є об`єктивними та непереборними підставами, які перешкоджають оскаржити судове рішення в межах установленого законодавством строку апеляційного оскарження та реалізувати своє право щодо оскарження без порушення порядку здійснення такої процесуальної дії.
Суд також звертає увагу, що сплата судового збору відбулася 25 лютого 2019 року, а апеляційну скаргу подано відповідачем лише 09 березня 2019 року.
Ураховуючи, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення та доводи наведені у касаційній скарзі не спростовують наведеного, Суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 133, 169, 295, 299, 333, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити заяву Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року у справі №240/4952/18.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська
Судді: О.В. Кашпур
С.А. Уханенко