Справа № 826/2406/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2406/18 Суддя (судді) першої інстанції: Амельохін В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" до Міністерства юстиції України, Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, третя особа: державний реєстратор комунального підприємства "Реєстраційно-інвентаризаційна служба" Вязівської сільської ради Охтирського району Сумської області Фальченко Юрій Леонідович про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Райз-Макмимко» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, третя особа: державний реєстратор комунального підприємства "Реєстраційно-інвентаризаційна служба" Вязівської сільської ради Охтирського району Сумської області Фальченко Юрій Леонідович скасування наказу Міністерства юстиції України №4536/7 ВІД 04.12.2017 РОКУ «Про відмову у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» від 14.11.2017 року №14/11-17юр»; зобов`язання Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України повторно розглянути скаргу Приватного акціонерного товариства «Райз-Макмимко» від 14.11.2017 року №14/11-17юр.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2019 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим.

Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 14.11.2017 року позивач подав до Міністерства юстиції України скаргу вих. №14/11-17юр, в якій просив, серед іншого, скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційно - інвентаризаційна служба» В`язівської сільської ради Охтирського району Сумської області Фальченко Юрія Леонідовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексні номери: 33906599 від 17.02.2017 року, 36463531 від 03.08.2017 року, 36463413 від 03.08.2017 року, 36461371 від 03.08.2017 року, 36461917 від 03.08.2017 року, 36778860 від 28.08.2017 року.

Наказом від 04.12.2017 року №4536/7 Міністерство юстиції України відмовило Приватному акціонерному товариству «Райз - Максимко» у задоволенні скарги від 14.11.2017 року №14/11-17юр» у зв`язку з тим, що скарга оформлена без дотримання вимог частини 5 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», а саме додані до скарги копії документів не засвідчені в установленому порядку. Зокрема, додана до скарги копія довіреності, що підтверджує повноваження представника, не засвідчена в установленому порядку.

Вважаючи незаконними зазначені дії відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем до скарги було долучено копію довіреності засвідчену в установленому порядку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Повноваження Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначаються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV (з наступними змінами та доповненнями), а також постановою Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25.12.2015 року № 1127 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

- на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

- на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

З 01 січня 2016 року набув чинності Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (далі - Постанова №1128), яким визначено процедуру розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту (далі - суб`єкт оскарження), що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами (далі - суб`єкт розгляду скарги) відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Згідно з п. 3 Порядку № 1128 розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено, яка подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов`язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та / або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Така скарга у день її надходження реєструється суб`єктом розгляду скарги відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах.

Відсутність обов`язкових відомостей у скарзі та документів, що долучаються до скарги, передбачених Законами, не є підставою для відмови у її реєстрації.

Згідно п.5 Порядку № 112 перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення:

1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб`єкта розгляду скарги (належний суб`єкт розгляду скарги);

2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення;

3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб`єкта розгляду скарги.

Відповідно до ч.5 ст.35 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується;

3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника;

4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Частиною 6 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:відмову у задоволенні скарги; задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення.

Водночас, Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті (п. 1 ч. 8 ст. 37 Закону №1952-IV).

З матеріалів справи вбачається, що наказом Міністерства юстиції України відмовлено у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Райз - Максимко» від 14.11.2017 року №14/11-17юр. Вказаний наказ був прийнятий на підставі висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 27.11.2017 року за результатами розгляду скарги Приватного акціонерного товариства «Райз - Максимко» від 14.11.2017 №14/11-17юр.

У вказаному висновку комісія дійшла висновку про те, що подані документи позивачем, зокрема, копія довіреності, що підтверджує повноваження представника, не засвідчена в установленому порядку.

Колегія суддів зазначає, що актами законодавства, що регулюють порядок засвідчення копій документів, є Національний стандарт України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затверджений наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003р. №55 (далі - ДСТУ 4163-2003); Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 року №1000/5 (далі - Правила №1000/5); інструкції з діловодства в окремих органах державної влади та інші.

Відповідно до пункту 1 Правил №1000/5 ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи). Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами.

Відповідно до п.п.1, 2, 8 глави 10 розділу ІІ Правил №1000/5 порядок виготовлення, засвідчення та видавання копій документів визначається інструкцією з діловодства установи. Установа має право засвідчувати копії документів, що створюються в ній, за винятком копій документів, які відповідно до законодавства потребують засвідчення в нотаріальному порядку.

Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій».

У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи.

На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Зазначеним нормам кореспондують вимоги пункту 5.27 ДСТУ 4163-2003.

Відповідно до матеріалів справи, скаргу від імені Приватного акціонерного товариства «Райз - Максимко» №14/11-17юр було підписано та подано представником товариства Кулик В.В.

До матеріалів скарги, що не заперечується сторонами, було додано копію довіреності від 27 жовтня 2017 №149, видану Генеральним директором Ковток Г.І . на представництво Куліка В.В. інтересів позивача без права передоручення. Вказана копія довіреності завірена самим представником Куліком В.В . Довіреність дійсна до 31 грудня 2018 року.

Відповідно до змісту довіреності Генеральний директор Приватного акціонерного товариства «Райз - Максимко» цією довіреністю уповноважила Куліка В.В. представляти інтереси у всіх державних, громадських організаціях, міністерствах, органах державної влади та інших державних установах. Для виконання представницьких функцій представнику було надано, зокрема право завіряти копії документів товариства, у т.ч, вказану довіреність та інші документи при виконанні функцій представника.

Вказана довіреність засвідчена відбитком печатки Приватного акціонерного товариства «Райз - Максимко», має відмітку, що складається зі слів «Згідно з оригіналом», підпису особи, яка засвідчила копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем до скарги було долучено копію довіреності засвідчену в установленому порядку, а тому підстави для прийняття спірного наказу були відсутні.

Подібної позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у рішеннях від 18.01.2019 року (справа №826/2795/18) та від 21.11.2018 року (справа №803/641/18).

Твердження апелянта про те, що при прийнятті рішення судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, а саме не залучено до участі у справі осіб, яких буде стосуватись прийняте рішення, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки в даному випадку скарга по суті питання не розглядалась, а фактично у її задоволенні було відмовлено з формальних підстав.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В.Файдюк

Є.І.Мєзєнцев