Справа № 320/228/19
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2019-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 320/228/19
Провадження № 2-а/369/113/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.05.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л. М.,

при секретарі Бугайовій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП, лейтенанта поліції Яроша Миколи Володимировича, третя особа: ТОВ «УкрЄвроМАЗ», про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача інспектора роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП, лейтенанта поліції Яроша М.В., третя особа: ТОВ «УкрЄвроМАЗ», про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 04 січня 2019 року інспектором роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП, лейтенантом поліції Ярошем М.В. було винесено відносно нього, ОСОБА_1 ., постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 348959.

В оскаржуваній постанові інспектор зазначив, що він, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом у якого відсутні передбачені конструкцією задні пристрої, грязезахисні фартухи, чим порушив п. 31.4.7 (е) Правил дорожнього руху.

Згідно вказаної постанови на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

З постановою серії НК № 348959 від 04 січня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення позивач категорично не погодився, оскільки вказаного правопорушення він не вчиняв.

У позовній заяві позивач посилався на те, що 04 січня 2019 року він керував автомобілем шасі МАЗ-5340 НОМЕР_1 (транзитний номер т4 ТТ НОМЕР_2 ), що є незавершеним транспортним засобом (КТЗ), переправляючи його зі стоянки ТОВ «УкрЄвроМАЗ» до ДП «45 експериментальний механічний завод», для монтажу додаткового обладнання. На автомобільній дорозі Київ-Чоп (119 км), об 11 год. 15 хв. він був зупинений інспектором роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП, лейтенантом поліції Ярошем М.В., який оглянувши КТЗ повідомив, що він, ОСОБА_1 , керує транспортним засобом на якому відсутні задні захисні пристрої, грязезахисні фартухи, чим порушив п. 31.4.7 (е) Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей. Інспектору було пред`явлено для огляду довіреність № 22 від 03.01.2019 року і подорожній лист № 2/гр. від 04.01.2019 року і, надано пояснення з приводу відсутності задніх захисних пристроїв, грязезахисних фартухів, а саме в даному стані незавершеного КТЗ вони не передбачені конструкцією, все необхідне обладнання на незавершеному КТЗ буде встановлено в пункті, куди він прямує. Інспектору також було надано для огляду копію сертифікату відповідності незавершеного КТЗ № 00273.

В обґрунтування поданого позову позивач посилався на те, що він ПДР не порушував та вважав, що інспектор незаконно виніс постанову відносно нього.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 121 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а складання оскаржуваної постанови було вчинене з порушенням норм закону, вважає постанову такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, позивачОСОБА_1 просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04 січня 2019 року серіїНК № 348959.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити, розгляд справи просив проводити за його відсутності.

У судове засідання відповідач інспектор роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП, лейтенант поліції Ярош М.В. не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

У судове засідання представник третьої особи ТОВ «УкрЄвроМАЗ» не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 січня 2019 року інспектор роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП, лейтенант поліції Ярош М.В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 348959 відносно ОСОБА_1 ..

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 04 січня 2019 року об 11 год. 28 хв. на а/д Київ-Чоп 119 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, в якому відсутні задні пристрої, грязезахисні фартухи, чим порушено п. 31.4.7 (е) Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно постанови серії НК № 348959 від 04 січня 2019 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

Дослідивши оскаржувану постанову серії НК № 348959 від 04 січня 2019 року та матеріали справи, суд вбачає, що жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, крім викладених інспектором обставин, в постанові не міститься.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи згідно довіреності № 22 від 03.01.2019 року ОСОБА_1 уповноважено здійснювати доставку транспортних засобів, що належать, або перебувають на зберіганні в ТОВ «УкрЄвроМАЗ», по території України.

Згідно сертифікату відповідності незавершеного колісного транспортного засобу № НОМЕР_3 автомобіль шасі НОМЕР_4 (транзитний номер т4 НОМЕР_5 ), що є незавершеним транспортним засобом (КТЗ).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, інспектором роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП, лейтенант поліції Ярош М.В. при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів того, що позивачем вчинене адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, відповідачем до суду надано не було та такі докази в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами:письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження виниОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 348959 від 04 січня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 121, 222, 245, 251, 254, 280, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 20, 77, 242, 286, 294 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постановуінспектора роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП, лейтенанта поліції Яроша Миколи Володимировича серії НК № 348959 від 04 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його винесення.

Суддя Ковальчук Л. М.