Справа № 140/1558/19
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

02 липня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1558/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Матящук Л.Р.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача-1 Забожчук Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Луківської сільської ради Рожищенського району Волинської області, Рожищенської районної ради Волинської області про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Луківської сільської ради Рожищенського району Волинської області (далі - Луківська с/р, відповідач-1), Рожищенської районної ради Волинської області (далі - Рожищенська райрада, відповідач-2) про скасування рішень від 06.05.2016 № 6/3, від 03.06.2016 № 7/1 та від 14.07.2016 № 11/3.

Ухвалою суду від 28.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відповідно до приписів статей 12, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 12:00 год. 18.06.2019 (а.с. 1). 18.06.2019 у зв`язку з неприбуттям сторін розгляд справи відкладено на 11:30 год. 27.06.2019 (а.с. 52). 27.06.2019 оголошено перерву у розгляді справи до 14:30 год. 02.07.2019 (а.с. 73).

02.07.2019 позивач подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначив, що в травні 2016 року звернувся із заявою до Луківської с/р про надання йому спеціального дозволу на використання родовищ піску на землях запасу та держрезерву Луківської с/р. Результатом розгляду своєї заяви не цікавився, однак в березні 2019 року дізнався, що йому відмовлено в наданні згоди на отримання спеціального дозволу та отримав копії оскаржуваних рішень. Відтак вважає, що строки звернення до суду ним пропущені з поважних причин, так як оскаржувані рішення отримав у березні цього року. В зв`язку з вищевикладеним, просить поновити строк звернення до суду.

В судовому засідання позивач просив поновити пропущений строк звернення до суду.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду заперечила. Зазначила, що позивачу було відомо про прийнятті рішення сільською радою і він їх міг оскаржити у встановлений строк.

Представник відповідача-2 в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом отримання повістки електронною поштою (а.с. 78).

Розглянувши заяву позивача, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно залишити без розгляду з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частинами першою, другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 оскаржує рішення Луківської с/р: від 06.05.2016 № 6/3 «Про розгляд листа Державної служби геології та надр України», від 03.06.2016 № 7/1 «Про розгляд заяви директора ПП «Граніт-буд-сервіс» ОСОБА_1» та рішення Рожищенської райради від 14.07.2016 № 11/3 «Про погодження ПП «Граніт-буд-сервіс» видачі спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування корисних копалин місцевого значення». Вказаними рішеннями вирішено не надавати погодження ПП «Граніт-буд-сервіс» на отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування корисних копалин місцевого значення (піску) (родовище Незвірське-1, у Рожищенському районі).

Судом встановлено, що в квітні 2016 року директор ПП «Граніт-буд-сервіс» ОСОБА_1 звернувся до Державної служби геології та надр України із заявою про отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування піску Незвірівського -1 родовища, що знаходиться у Рожищенському районі Волинської області.

05.05.2016 на адресу Рожищенської райради надійшло клопотання Державної служби геології та надр України від 20.04.2016 № 7553/13/12-16 про розгляд районною радою питання щодо погодження видачі спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування піску Незвірівського -1 родовища, що знаходиться у Рожищенському районі Волинської області.

Рішенням Луківської с/р від 06.05.2016 № 6/3 «Про розгляд листа Державної служби геології та надр України» вирішено не надавати погодження ПП «Граніт-буд-сервіс» на отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування піску у зв`язку з попередніми рішеннями сільської, районної рад та заперечення громади с. Незвір (а.с. 5).

В травні 2016 року директор ПП «Граніт-буд-сервіс» ОСОБА_1 звернувся до Луківської с/р із заявою про надання дозволу на використання родовищ піску на землях запасу та держрезерву Луківської с/р.

Рішенням Луківської с/р від 03.06.2016 № 7/1 «Про розгляд заяви директора ПП «Граніт-буд-сервіс» ОСОБА_1» вирішено не надавати погодження ПП «Граніт-буд-сервіс» на отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування піску (Незвірівське-1 родовище, що знаходиться у Рожищенському районі Волинської області (а.с. 6).

Як слідує із протоколу сьомої сесії сільської ради сьомого скликання від 03.06.2016 на розгляд вказаної комісії було винесено, зокрема, питання про розгляд заяви директора ПП «Граніт-буд-сервіс» ОСОБА_1, останній був присутній та виступав на сесії сільської ради (а.с. 32-34). Крім цього, з листа Луківської с/р від 13.06.2019 № 120 слідує, що ОСОБА_1 був присутній особисто на сесії Луківської с/р 03.06.2019 та йому було вручено копію рішення цієї сесії.

Позивач в судовому засіданні підтвердив ту обставину, що йому було відомо про направлення Державною службою геології та надр України його листа до сільської ради для розгляду на сесії для отримання спеціального дозволу.

Також позивач зазначив, що був присутній на сесії сільської ради при голосуванні по його заяві 06.05.2016, а не в червні 2016 року, і знав, яке саме рішення було прийнято сесією сільської ради.

Суд звертає увагу на ту обставину, що відмова відповідача -1 в наданні спеціального дозволу спонукала позивача на подання нової заяви в травні 2016, яка була розглянута в червні 2016 року.

Таким чином, враховуючи зазначене, починаючи з червня 2016 року позивачу було відомо, що рішеннями від 06.05.2016 № 6/3, від 03.06.2016 № 7/1 йому відмовлено в наданні погодження ПП «Граніт-буд-сервіс» на отримання спеціального дозволу на видобування піску у Незвірівському-1 родовищі, що знаходиться у Рожищенському районі Волинської області.

На підставі цього рішення, Рожищенська райрада винесла рішення від 14.07.2016 № 11/3, яким не погодила ПП «Граніт-буд-сервіс» видачу спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування корисних копалин місцевого значення (піску) Незвірівського-1 родовища.

Отже, встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач знав про порушення своїх прав, свобод та інтересів та мав можливість вжити своєчасних заходів щодо їх захисту в межах встановленого КАС України строку звернення до адміністративного суду, але не скористався такою за відсутності поважних причин.

Відтак, строк звернення до суду з вимогами про скасування рішень від 06.05.2016 № 6/3, від 03.06.2016 № 7/1 розпочався з червня 2016 року і закінчився в грудні 2016 року, а строк звернення до суду щодо оскарження рішення Рожищенської ради від 14.07.2016 розпочався в липні 2016 року та закінчився в січні 2017 року.

Однак, позивач звернувся до суду лише 13.05.2019, про що свідчить відбиток штемпеля вхідної кореспонденції Волинського окружного адміністративного суду, тобто з пропуском строку звернення до суду, встановлено частиною другою статті 122 КАС України.

Як встановлено в судовому засіданні та підтвердив позивач, він був присутній на постійній комісії сесії Рожищенської райради, де вирішувалося питання щодо розгляду його заяви та йому було відомо про те, коли буде розглядатися його питання на сесії районної ради. Знав і про те, що постійна комісії рекомендувала сесії районної ради відмовити в отриманні спеціального дозволу та прийняте рішення про відмову в погодження.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що про прийняття оскаржуваних рішень йому стало відомо в березні 2019 року, коли отримав їх копії, що вказані рішення йому не направлялися і він їх не отримував, а тому він був необізнаний про їх існування, враховуючи наступне.

Як вже зазначалося вище, позивач особисто направляв лист до Державної служби геології та надр України, який був розглянутий на сесії Луківської сільської ради в травні 2016 року. У зв`язку із прийняттям рішення про відмову, написав нову заяву, яка була розглянута на сесії сільської ради в червні 2016 року. Також він був присутній на сесії сільської рад, постійної комісії Рожищенської районної ради, при прийнятті рішень в червні, липні 2016 року та знав, які саме рішення прийнято.

Процесуальний закон пов`язує строк звернення до суду із тим, коли саме особі стало відомо про порушення його прав, свобод та інтересів. В даному випадку - червень 2016 року.

Не направлення сільською радою рішення сесії, на якій вирішувалися заяви позивача, не було перешкодою для останнього звернутися до органу місцевого самоврядування про його отримання, та після чого своєчасно звернутися з позовом до суду.

Для вирішення питань, пов`язаних із отриманням спеціальних дозволів на розробку корисних копалин, чинним законодавством встановлено певну процедуру. ОСОБА_1 був обізнаний з нею та вчиняв відповідні дії для її проходження.

Тому позивач подавши відповідну заяву до Державної служби геології та надр України від 20.04.2016 № 7553/13/12-16, до Луківської сільської ради повинен контролювати належний їх розгляд у відповідності до вимог законодавства.

У випадку не розгляду даних заяв у строки, визначені законодавством, він мав право ініціювати питання про визнання бездіяльності відповідачів протиправною, а у випадку розгляду заяв із прийняттям рішення - оскаржувати їх у встановленому законодавством порядку.

Будь - яких дій, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 цікавився у відповідачів щодо того як розглянуті його заяви, які з приводу цього прийняті рішення протягом майже трьох років (з моменту прийняття рішень) не вчиняв. Також ним не вжито дій щодо отримання рішень сесії сільської ради, районної ради, хоча мав таку можливість та був обізнаний про прийняті рішення.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд звертає увагу на те, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено поважності пропущеного ним строку звернення до суду, тому суд не визнає причини пропуску строку поважними та не вбачає правових підстав для задоволення заяви про поновлення строку звернення до суду.

При цьому практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Луківської сільської ради Рожищенського району Волинської області, Рожищенської районної ради Волинської області про скасування рішень підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 243, 248, 256, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.

Позов ОСОБА_1 до Луківської сільської ради Рожищенського району Волинської області, Рожищенської районної ради Волинської області про скасування рішень залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.С. Денисюк

Повний текст ухвали складено 03 липня 2019 року.