Справа № 826/9299/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 липня 2019 року № 826/9299/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19)
доДержавного реєстратора Комунального підприємства "Центр державної реєстрації" Хроменко В.Л. (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, буд. 1, офіс 326)
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії ,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі по тексту - позивач) з позовом до Державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Хроменко В.Л (надалі по тексту - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії державного реєстратора;

- визнати протиправними записи державного реєстратора про припинення юридичних осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнестрейд Консалт» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроторг Південь» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноплюссервіс» (код 41138378);

- поновити юридичні особа Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнестрейд Консалт» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроторг Південь» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноплюссервіс» (код 41138378).

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що органом самоорганізації населення «Комітет державної реєстрації» рішення про створення комунального підприємства «Центр державної реєстрації» прийнято без дотримання вимог чинного законодавства, поза межами повноважень, визначених статтею 14 Закону України «Про органи самоорганізації населення» від 11 липня 2001 року №2625-ІІІ та наданих рішенням Київської міської ради від 10 липня 2003 року №586/746 «Про дозвіл на створення органу самоорганізації населення «Комітет мікрорайону «Відрадний».

Крім того, представник позивача стверджував, що порушення порядку створення комунального підприємства «Центр державної реєстрації» є підставою для скасування реєстраційних дій щодо припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнестрейд Консалт» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроторг Південь» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноплюссервіс» (код 41138378), як таких, що прийняті неповноваженим органом.

На думку представника позивача, державний реєстратор, вчиняючи реєстраційні дії з припинення вказаних товариств, не забезпечив дотримання інтересів держави, вимог статті 107 Цивільного кодексу України, статей 15, 17, 27 та 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», що тягне за собою неможливість забезпечення погашення податкових зобов`язань вказаних платників податків та не надходження відповідних коштів до Державного бюджету України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Пунктом 5 вказаної ухвали зобов`язано відповідача подати до суду відзив відповідно до статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 20 календарних днів з дня отримання даної ухвали суду.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що відповідач ухвалу отримав 26 липня 2018 року, однак у визначений судом строк відзиву на адміністративний позов не надав.

З огляду на викладене вище та за відсутності підстав для задоволення клопотання про розгляд справи в судовому засіданні, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві в ході виконання повноважень встановлено, що відповідачем вчинено реєстраційні дії, про що до Єдиного державного реєстру внесено відповідні записи, щодо припинення юридичних осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнестрейд Консалт» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроторг Південь» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноплюссервіс» (код 41138378).

Незгода позивача із такими реєстраційними діями зумовила звернення його до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Стосовно тверджень позивача про неправомірність створення комунального підприємства «Центр державної реєстрації» та відсутність у нього відповідних повноважень, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником комунального підприємства «Центр державної реєстрації» значиться орган самоорганізації населення «Комітет мікрорайону «Відрадний», основними напрямами діяльності якого є: створення умов для участі жителів у вирішенні питань місцевого значення у межах Конституції і законів України; задоволення соціальних, культурних, побутових та інших потреб жителів шляхом сприяння у наданні їм відповідних послуг; участь у реалізації соціально-економічного, культурного розвитку території діяльності органу самоорганізації населення, інших місцевих програм.

Правовідносини, з приводу яких виник спір, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року №755-VI (далі - Закон №755-VI) та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Пунктом 14 частини 1 статті 1 Закону №755-VI визначено, що суб`єктом державної реєстрації є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська та Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, нотаріуси, акредитовані суб`єкти - у разі державної реєстрації інших юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень з державної реєстрації інших юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

Акредитованим суб`єктом може бути юридична особа публічного права, у трудових відносинах з якою перебуває не менше ніж три державні реєстратори та яка до початку здійснення повноважень у сфері державної реєстрації уклала: договір страхування цивільно-правової відповідальності з мінімальним розміром страхової суми у тисячу мінімальних розмірів заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року; договір з іншим суб`єктом державної реєстрації та/або нотаріусом (у разі коли акредитований суб`єкт здійснює повноваження виключно в частині забезпечення прийняття та видачі документів у сфері державної реєстрації).

Акредитація суб`єктів та моніторинг відповідності таких суб`єктів вимогам акредитації здійснюються Міністерством юстиції України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

Пунктом 2 Порядку акредитації суб`єктів державної реєстрації та моніторингу відповідності таких суб`єктів вимогам акредитації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1130 визначено, що акредитація суб`єктів державної реєстрації та моніторинг відповідності таких суб`єктів вимогам акредитації здійснюється Мін`юстом. Для забезпечення розгляду заяв про акредитацію суб`єктів державної реєстрації (далі - заява) та проведення моніторингу відповідності таких суб`єктів вимогам акредитації Мін`юстом утворюється постійно діюча комісія з питань акредитації суб`єктів державної реєстрації та моніторингу відповідності таких суб`єктів вимогам акредитації (далі - комісія), положення про яку та склад якої затверджуються Міністерством.

Оскільки предметом даного адміністративного позову є реєстраційні записи, вчинені державним реєстратором, а не порядок створення комунального підприємства «Центр державної реєстрації», з`ясування повноважності та належності відповідачу необхідних повноважень не входить до предмету доказування в межах вирішення даного адміністративного спору.

При цьому, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до Міністерства юстиції України як уповноваженого органу на проведення моніторингу відповідності акредитованих суб`єктів державної реєстрації вимогам такої акредитації. Крім того, відсутні докази звернення позивача до засновника комунального підприємства «Центр державної реєстрації» з метою з`ясування питань правових підстав створення такого підприємства.

Також, суд звертає увагу, що частиною 1 статті 34 Закону №755-VI передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Пунктом 1 частини 6 статті 34 Закону №755-VI визначено, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про відмову в задоволенні скарги.

Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду (частина 10 статті 34 Закону №755-VI).

Так, в матеріалах справи наявна копія наказу Міністерства юстиції України від 25 квітня 2018 року №1437/7 «Про відмову у задоволенні скарги Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві» від 16 березня 2018 року», яким відмовлено у задоволенні скарги Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 16 березня 2018 року №11548/9/26-15-10-08-33 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Техплюссервіс» (код за ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнестрейд Консалт» (код за ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроторг Південь» (код за ) у зв`язку з тим, що державним реєстратором прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Позивачем не надано, а судом не встановлено доказів оскарження такого наказу в судовому порядку, хоча позивачу як суб`єкту оскарження надано таке право вимогами частини 10 статті 34 Закону №755-VI.

Стосовно оскаржуваних реєстраційних записів, вчинених відповідачем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнестрейд Консалт» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроторг Південь» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноплюссервіс» (код 41138378), суд зазначає наступне.

Так, частиною 7 статті 4 Закону №755-VI визначено, що у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Пунктом 14 статті 17 Закону №755-VI передбачено, що для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її реорганізації після закінчення процедури припинення, але не раніше закінчення строку заявлення вимог кредиторами, подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її реорганізації;

2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) розподільчого балансу - у разі припинення юридичної особи в результаті поділу;

3) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) передавального акта - у разі припинення юридичної особи в результаті перетворення, злиття або приєднання;

4) довідка архівної установи про прийняття документів, що відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню, - у разі припинення юридичної особи в результаті поділу, злиття або приєднання;

5) документи для державної реєстрації створення юридичної особи, визначені частиною першою цієї статті, - у разі припинення юридичної особи в результаті перетворення;

6) документи для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, визначені частиною четвертою цієї статті, - у разі припинення юридичної особи в результаті приєднання.

Разом з тим, заперечуючи проти реєстраційних дій щодо припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнестрейд Консалт» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроторг Південь» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноплюссервіс» (код 41138378), позивачем не доведено належними доказами та не обґрунтовано нормами чинного законодавства підстав вважати, що відповідач - державний реєстратор при вчиненні реєстраційної дії припинення юридичної особи в результаті її ліквідації на підставі рішення про припинення юридичної особи, прийнятого учасниками юридичної особи або відповідного органу юридичної особи, повинен перевірити чи провести перевірку виконання головою ліквідаційної комісії своїх обов`язків щодо розрахунків з кредиторами такого підприємства.

Отже, суд вважає під час проведення реєстраційної дії щодо проведення державної реєстрації припинення юридичної особи, державним реєстратором дотримано процедуру та порядок визначений Законом №755-VI.

Порядок проведення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців включає, зокрема, перевірку комплектності документів, які подаються державному реєстратору, та повноти відомостей, що вказані в реєстраційній картці; перевірку документів, які подаються державному реєстратору, на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації; внесення відомостей про юридичну особу або фізичну особу-підприємця до Єдиного державного реєстру; оформлення і видачу виписки з Єдиного державного реєстру.

Також зазначеним Законом передбачено, що відповідальність за достовірність відомостей, що подаються до органів державної реєстрації несе заявник. Водночас, чинним законодавством України на державних реєстраторів не покладено обов`язку перевіряти достовірність відомостей, що надходять від заявника, крім тих, що безпосередньо зазначені в цьому Законі.

Відповідно до статті 28 Закону №755-VI, підставами для відмови у державній реєстрації є випадки, коли: 1) документи подано особою, яка не має на це повноважень; 2) у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії; 3) у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення про арешт корпоративних прав - у разі державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у зв`язку із зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи; 4) не усунуто підстави для зупинення розгляду документів протягом встановленого строку; 5) документи суперечать вимогам Конституції та законів України; 6) документи суперечать статуту громадського формування; 7) порушено встановлений законом порядок створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи; 8) невідповідність найменування юридичної особи вимогам закону; 9) щодо засновника (учасника) юридичної особи, що створюється, проведено державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації; 10) щодо юридичної особи, стосовно якої подано заяву про державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру, пов`язаних із зміною засновників (учасників) юридичної особи, проведено державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації; 11) документи для державної реєстрації припинення юридичної особи подані: раніше строку, встановленого цим Законом; щодо юридичної особи, що припиняється в результаті її ліквідації та є засновником (учасником) інших юридичних осіб та/або має не закриті відокремлені підрозділи, та/або є засновником третейського суду; в Єдиному державному реєстрі відсутній запис про державну реєстрацію юридичної особи, утвореної шляхом реорганізації в результаті злиття, приєднання або поділу; щодо акціонерного товариства, стосовно якого надійшли відомості про наявність нескасованої реєстрації випуску акцій; щодо юридичної особи - емітента цінних паперів, стосовно якого надійшли відомості про наявність нескасованих випусків цінних паперів; щодо юридичної особи, що ліквідується, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати податків і зборів та/або наявність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; щодо юридичної особи, що реорганізується, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати податків і зборів та/або наявність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та відсутній узгоджений план реорганізації юридичної особи; щодо юридичної особи, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати страхових коштів до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування; щодо юридичної особи, що припиняється в результаті ліквідації, стосовно якої надійшли відомості про відкрите виконавче провадження; щодо юридичної особи, стосовно якої відкрито провадження у справі про банкрутство.

Позивачем не підтверджено, що на момент вчинення оскаржуваних реєстраційних дій існувала хоча б одна із наведених обставин, яка зумовлює необхідність відмови у державній реєстрації.

Щодо тверджень позивача про те, що оскаржувані реєстраційні дії вчинено державним реєстратором без врахування наявної кредиторської заборгованості позивача, раніше строку, встановленого Законом для заявлення вимог кредиторів, слід зазначити наступне.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроторг Південь» рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації внесено 14 листопада 2017 року.

Також, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Техплюссервіс» рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації внесено 14 листопада 2017 року.

Крім того, наявною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнестрейд Консалт» вбачається, що рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації внесено 14 листопада 2017 року.

Відповідно до частини 5 статті 105 Цивільного кодексу України строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Згідно з вимогами статті 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує подання державному реєстраторові документів, передбачених законом для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в установлений законом строк.

Відповідно до статті 112 Цивільного кодексу України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно. Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Відповідно до пункту 26 частини 2 статті 9 Закону №755-VI, в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема дані про перебування юридичної особи у процесі припинення, у тому числі дані про рішення щодо припинення юридичної особи, відомості про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо) та про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог.

При цьому, ані позивач, ні інша особа не зверталась до суду з позовом чи з заявою до державного реєстратора про скасування запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації чи внесення до нього змін.

Відтак, відсутні підстави вважати, що оскаржувану реєстраційну дію вчинено державним реєстратором поза строком, встановленим Законом №755-VI для заявлення вимог кредиторів, оскільки оскаржувані реєстраційні дії вчинені через 2 місяці після опублікування рішення щодо припинення юридичної особи.

Безпідставними є також і доводи позивача про порушення його прав оскаржуваною реєстраційними діями та записами, які він обґрунтовує тим, що внаслідок реєстрації припинення юридичних осіб можливі втрати бюджету за рахунок неможливості проведення контрольно-перевірочних заходів та донарахування податкових зобов`язань припиненим юридичним особам.

Водночас, відповідно до вимог чинного законодавства припинення юридичної особи не звільняє останню від відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, взятих на себе під час перебування в статусі юридичної особи.

Крім того, представник позивача сам повідомив та наявними у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відомостями підтверджується факт правонаступництва вказаних юридичних осіб та Товариства з обмеженою відповідальністю «Редлайн Плюс».

Суд надаючи оцінку спірним правовідносинам та визначаючись щодо заявлених позовних вимог позивача, також вважає тза необхідне зазначити наступне.

За приписами статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Виходячи із змісту зазначеної норми процесуального закону, передумовою звернення до суду є суб`єктивне переконання особи (позивача) у порушенні її прав суб`єктом владних повноважень у конкретних публічно - правових відносинах. Тобто переконання у тому, що її суб`єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї оскаржуваним рішенням протиправно покладено певний обов`язок. При цьому, у разі відповідного звернення юридичної особи суд при розгляді справи надає оцінку доводам щодо наявності порушення суб`єктивного права заявника у конкретних правовідносинах.

Такий висновок повністю узгоджується із нормами частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Водночас, відповідно до вимог пункту 8 частини 1 статті 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

При цьому, частиною 4 статті 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 31 січня 2018 року №К/9901/1141/18.

Аналіз положень статті 20 Податкового кодексу України, якою визначено права контролюючих органів, свідчить про відсутність у позивача законодавчо визначеного права на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Суд також враховує те, позивач із відповідачем безпосередньо у публічно - правові відносини не вступав, а оскаржувані записи жодним чином не порушує право або законний інтерес позивача саме у сфері публічно - правових відносин, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем обрано спосіб захисту своїх прав у спосіб, що не передбачений чинним законодавством, а відтак у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Також, щодо забезпечення такого критерію як обґрунтованість рішення суду в контексті порушених у позовній заяві доводів, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону Укрїни «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположених свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так у пункті 23 Рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Тому, слід зазначити, що самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову може бути лише висновок суду про відсутність порушення прав та інтересів позивача безпосередньо оскаржуваним рішенням (записом).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог позивача.

З урахуванням вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77,139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, ) до державного реєстратора комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Хроменка В.Л. (03151, місто Київ, вулиця Народного ополчення, будинок 1, офіс 326, ) - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук