Справа № 200/4699/19-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року справа №200/4699/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Ястребової Л.В., суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 р. у справі № 200/4699/19-а (головуючий І інстанції Лазарєв В.В., повний текст складено 08.05.19р. у м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (надалі - відповідач, Управління) про визнання рішення відповідача про позбавлення права на отримання державної соціальної допомоги протиправним, скасування його та зобов`язання відповідача поновити здійснення виплат та сплатити невиплачені кошти з 01 січня 2019 року (а.с. 3-4).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям». Розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради №12 позивача позбавлено права на державну соціальну допомогу. На думку позивача, Управління праці протиправно припинило виплату державної соціальної допомоги.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 р. у справі № 200/4699/19-а адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради від 04 січня 2019 року про позбавлення ОСОБА_1 права на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Зобов`язано відповідача поновити ОСОБА_1 виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та сплатити заборгованість з 1 січня 2019 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.45-47).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідно до ч.1 ст.7 Закону № 2234-ІІІ, п. 10 Порядку № 250 державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям не призначається у випадках, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). Не використовування сім`єю автомобіля, який знаходиться у власності чоловіка позивача, не є правовою підставою для визнання розпорядження від 04.01.2019р. протиправним і зобов`язання відповідача поновити здійснення виплат та сплатити невиплачені кошти з 01.01.2019р. Отже, позивач при зверненнях до управління про призначення державної соціальної допомоги приховала відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та на визначення її розміру. Таким чином, управління правомірно припинило виплату державної соціальної допомоги.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, про що свідчить копія паспорту громадянина України (а.с. 10-11).

Як вбачається з посвідчення № НОМЕР_1, позивач має дев`ятьох неповнолітніх дітей (а.с. 5).

Згідно довідки № 899 від 26.11.2018 року, позивач знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (а.с. 7).

З листів Центру 1443 Управління державної автоінспекції від 12 грудня 2018 року вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб ВАЗ 21033, державний номер НОМЕР_2 та за її чоловіком ОСОБА_2 зареєстрований ще один автомобіль - ИЖ 412, державний номер НОМЕР_3 (а.с. 24,25).

Згідно довідки територіального сервісного центру 1443 РСЦ МВС в Донецькій області від 12 лютого 2019 року № 31/5-1443-431 транспортний засіб ИЖ412, державний номер НОМЕР_3 знятий з обліку у зв`язку з вибраковкою 16 січня 2019 року (а.с. 9).

Розпорядженням відповідача від 04.01.2019 року позивачу припинено виплату державної соціальної допомоги з 01.01.2019 року, згідно абз. 6 п. 10, п. 12, 25, 28 Постанови Кабінету Міністрів України № 250 від 24.02.2003 року (а.с. 8).

Позивач оскаржує вищевказане рішення відповідача, як таке, що прийнято з порушенням норм чинного законодавства та порушує його конституційні права.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов`язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі - Закон №1768-III), соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Згідно із статтею 4 Закону №1768-III для надання соціальної допомоги подається заява уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради.

У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону. Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів.

Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї.

Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз`яснення порядку його оскарження.

Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог вищезгаданої норми Закону № 1768-III Кабінет Міністрів України постановою від 24 лютого 2003 року № 250 затвердив Порядок, який визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом № 1768-III (далі - Порядок №250).

Пунктом 2 Порядку №250 визначено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

За правилами пункту 6 Порядку №250 для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно.

У разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення (пункт 12 Порядку).

Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 7 Закону № 1768-III державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата у випадках, коли: у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. м. на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. м. на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Згідно абзацу шостого пункту 10 Порядку №250, соціальна допомога не призначається у разі, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Відповідно до частини четвертої статті 7 Закону № 1768-III, якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

Вказані норми Закону кореспондуються з п.12 Порядку №250.

З матеріалів справи вбачається, що в поданих відповідачу деклараціях про доходи та майновий стан, позивач зазначила, що у власності чи володінні її сім`ї перебуває один транспортний засіб - ВАЗ 21033, державний номер НОМЕР_2 .

Водночас, як вбачається з матеріалів справи на час звернення позивача із заявою про призначення і виплату її сім`ї державної соціальної допомоги, остання не повідомила відповідача, що за її чоловіком був зареєстрований ще один автомобіль - ИЖ 412, державний номер НОМЕР_3 , 1983 року випуску.

Разом з тим, відповідно до п. 45 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою КМУ № 1388 від 07.07.1998 р., вибракувані транспортні засоби підприємств знімаються з обліку на підставі затверджених актів, а громадян - за заявами їх власників. Зняття з обліку в таких випадках проводиться без огляду транспортних засобів.

Згідно довідки територіального сервісного центру 1443 РСЦ МВС в Донецькій області від 12 лютого 2019 року № 31/5-1443-431 транспортний засіб ИЖ 412, державний номер НОМЕР_3 , знятий з обліку саме у зв`язку з вибраковкою 16 січня 2019 року.

Отже, вказаний вище транспортний засіб використанню за призначенням не підлягав.

Доказів того, що позивач при поданні заяви про призначення допомоги та інформації про майновий стан, діяла із умислом подання недостовірних відомостей, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги відсутні, а також не встановлено доказів, що позивач отримувала дохід від користування автомобілем ИЖ 412, державний номер НОМЕР_3 .

Таким чином, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії позивача не є навмисним поданням недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно положень статті 1 Конвенції, статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні від 17 жовтня 1986 року у справі «Ріс проти Сполученого Королівства» („Rees v. United Kingdom") Європейський суд з прав людини зазначив, що, з`ясовуючи, чи існує позитивне зобов`язання стосовно людини, належить врахувати справедливий баланс, який має бути встановлений між інтересами всього суспільства й інтересами окремої людини.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідач при прийнятті рішення про позбавлення права на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, не дотримався справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про позбавлення позивача права на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям прийнято без дотримання справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи та без урахування усіх обставин що мають значення для вирішення відповідного питання.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання протиправним та скасування розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради від 04 січня 2019 року про позбавлення ОСОБА_1 права на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі №562/538/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 р. у справі № 200/4699/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 р. у справі № 200/4699/19-а - залишити без змін.

Повний текст судового рішення складений 02 липня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її складення в повному обсязі в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Л.В. Ястребова

Судді:. Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць