Справа № 826/9516/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 липня 2019 року № 826/9516/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доВищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури
треті особи ОСОБА_2 , Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Київської області
про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури (далі по тексту - відповідач), треті особи: ОСОБА_2 (далі по тексту - третя особа-1), Кваліфікаційно - дисциплінарна комісія адвокатури Київської області (далі по тексту - третя особа-2), в якому просить:

- визнати дії заступників голови Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , членів Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури: ОСОБА_30 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10., ОСОБА_31., ОСОБА_32. , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21., ОСОБА_33., ОСОБА_34 , ОСОБА_23 неправомірними:

- скасувати рішення Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури №V-012/2018 від 18 травня 2018 року за скаргою адвоката ОСОБА_25 на рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 31 січня 2018 року про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що членами Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури в ході розгляду скарги ОСОБА_2 проігноровано клопотання адвоката позивача та його представника про витребування доказів та додаткового з`ясування фактів, викладених у скарзі. Також, на переконання представника позивача, при прийнятті рішення №V-012/2018 від 18 травня 2018 року був відсутній кворум, секретаря на засіданні Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури не обирали та протокол засідання не вівся та не складався.

Додатково в обґрунтування позовних вимог представник позивача стверджував, що про засідання Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури 18 травня 2018 року не був належним чином повідомлений ні позивач, ні його представник.

При цьому, представник позивача наголошував, що відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення не взято до уваги пропозицію одного з членів Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури щодо часткового задоволення скарги адвоката позивача ОСОБА_25 шляхом скасування рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 31 січня 2018 року про порушення щодо позивача дисциплінарної справи та направлення матеріалів справи до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області на новий розгляд.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 серпня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2018 року задоволено клопотання Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури про залишення позовної заяви ОСОБА_1 в частині позовних вимог про скасування рішення Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури №V-012/2018 від 18 травня 2018 року за скаргою адвоката ОСОБА_25 на рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 31 січня 2018 року про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 без розгляду.

У відзиві на адміністративний позов представник відповідача наполягав на відсутності порушеного права позивача оскаржуваним рішенням Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури, оскільки сам факт порушення дисциплінарної справи відносно адвоката не може розцінюватись як порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Також, представник відповідача стверджував, що оскаржуване рішення Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури прийнято правомірно, відповідно до вимог чинного законодавства, у спосіб та в межах наданих повноважень, з дотриманням процедури його прийняття, а відтак жодних правових підстав для його скасування немає. Натомість, доводи позивача, на переконання представника відповідача, не відповідають дійсності, не обґрунтовані положеннями чинного законодавства України та спростовуються матеріалами справи.

Крім того, представник відповідача зазначив про дотримання права на участь у засіданні Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури, посилаючись на те, що жодна норма діючого законодавства не містить положення щодо зобов`язання Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури пересвідчуватись в отриманні відправленої кореспонденції з питань стосовно повідомлення про проведення засідання Комісії.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій стверджував, що члени Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури не з`ясовували всіх обставин дисциплінарної справи по відношенню до адвоката Вітровчака Віктора Анатолійовича.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва від 28 квітня 2011 року №4514/10, виданого Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області.

Рішенням кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 31 січня 2018 року за скаргою ОСОБА_2 про порушення адвокатом Вітровчаком Віктором Анатолійовичем правил адвокатської етики стосовно останнього відкрито дисциплінарне провадження.

Адвокат позивача подав на вказане рішення від 31 січня 2018 року до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії скаргу, в якій, зокрема, просив визнати неправомірними дії дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області при прийнятті рішення від 31 січня 2018 року про порушення стосовно позивача дисциплінарної справи, скасувати це рішення та провести розгляд скарги за його участі.

Вказана скарга обґрунтована тим, що при перевірці підстав для відкриття стосовно позивача дисциплінарного провадження кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Київської області не пересвідчилася в тому, що адвокат Вітровчак Віктор Анатолійович не надавав скаржниці Янчук Аллі Яківні адвокатських послуг, оскільки не був її адвокатом та не підписував з нею жодних документів про надання адвокатських послуг. Перевірка, проведена членом кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області ОСОБА_26 щодо наявності підстав для порушення дисциплінарного провадження щодо нього, була поверхневою, без детального вивчення обставин, викладених у скарзі, та перевірки факту надання адвокатом Вітровчаком В.А. адвокатських послуг для ОСОБА_2 , в ході якої від заявниці не було витребувано та оцінено жодних документів з метою підтвердження порушення адвокатом ОСОБА_1 правил адвокатської етики. Крім того, підпис скаржниці ОСОБА_2 у поданій до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області скарзі відрізняється від підпису, що міститься в її паспорті, що викликає сумніви в поданні скарги саме цією особою. При цьому, не було перевірено особу скаржниці.

Також скаргу на рішення від 31 січня 2018 року адвокат позивача обґрунтовував сумнівами щодо правомочності дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, до складу якої входять адвокати ОСОБА_35., ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39 ОСОБА_28. та ОСОБА_29 , оскільки робочим місцем останніх є відповідні адреси в м. Києві, що відповідно до частини другої статті 50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» виключає їх можливість бути членами названої комісії.

Рішенням Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури від 18 травня 2018 року №V-012/2018 залишено без задоволення згадану вище скаргу адвоката позивача - ОСОБА_25 на рішення дисциплінарно-кваліфікаційної комісії адвокатури Київської області від 31 січня 2018 року про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 , а зазначене рішення - без змін.

Незгода позивача із діями заступників голови та членів Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі по тексту - Закон України від 05 липня 2012 року №5076-VI).

Частинами 1, 2 статті 2 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI передбачено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність.

Відповідно до статті 33 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Статтею 34 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI визначено, що підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

При цьому, не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв`язку із здійсненням ним адвокатської діяльності.

Стадії дисциплінарного провадження визначені статтею 37 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI та включають в себе: проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; порушення дисциплінарної справи; розгляд дисциплінарної справи; прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Порядок проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката врегульований статтею 38 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI.

Так, заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.

Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань. Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом. Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, фізичні особи, яким надіслано запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, зобов`язані не пізніше десяти робочих днів з дня отримання запиту надати відповідну інформацію, копії документів. Відмова в наданні інформації на запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, передбачену законом.

За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Відповідно до статті 39 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.

Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що виключно дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури вирішує питання щодо порушення або відмови у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката. Таке рішення приймається за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки.

Вимогами частини 2 статті 42 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI визначено, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури протягом десяти днів з дня отримання заяви (скарги) витребовує матеріали дисциплінарної справи у відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та забезпечує розгляд скарги на рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня одержання матеріалів дисциплінарної справи.

Аналогічні вимоги містяться у пунктах 3.39, 3.40 Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затвердженого рішенням Ради адвокатів України 04-05 липня 2014 року №78 (далі по тексту - Регламент, в редакції станом на дату вчинення оскаржуваних дій).

Вимогами пунктів 3.41-3.43 Регламенту визначено, що розгляд скарги починається доповіддю члена ВКДКА, якому доручено її попереднє вивчення, перевірка та підготовка. Члени ВКДКА мають право ставити питання доповідачу.

Після доповіді члена ВКДКА заслуховуються інші учасники засідання, вивчаються матеріали справи та додатково надані документи. У разі необхідності, ВКДКА може створити комісію для додаткової перевірки обставин справи і перенести слухання скарги на інше засідання.

За наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури ВКДКА має право: залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін; змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури; скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення; направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що відповідач витребував у кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області матеріали дисциплінарного провадження стосовно позивача, які надійшли до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури 06 квітня 2018 року та були зареєстровані за №10113.

Листом від 06 квітня 2018 року №747 Голова Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури доручив членові Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури ОСОБА_15 провести перевірку фактів, викладених у скарзі.

За результатами перевірки член Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури ОСОБА_15 підготував проект рішення про задоволення скарги ОСОБА_25 , поданої в інтересах ОСОБА_1 , та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області та направлення матеріалів до названої комісії на новий розгляд.

Відповідно до витягу із протоколу засідання Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 18 травня 2018 року №76 за вказаний проект рішення проголосувало: «за» - 5, «проти» - 12, «утрималися» - 6 членів Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Інші члени участі в голосуванні не брали.

Відповідно до пункту 3.45 Регламенту рішення ВКДКА приймаються за наслідками загального обговорення. Рішення про задоволення скарги вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість членів ВКДКА від загальної кількості її членів. У разі відсутності за наслідками голосування встановленої законодавством більшості голосів, скарга вважається відхиленою, про що зазнається у рішенні ВКДКА про відмову у задоволенні скарги.

При цьому, виходячи з положень частини 2 статті 52 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI та пункту 2.1 Регламенту, до складу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури входять тридцять членів.

Частиною 6 статті 52 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI визначено, що засідання Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури вважається правомочним, якщо на ньому присутні більше половини від загальної кількості членів комісії. Рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймаються шляхом голосування більшістю голосів від загальної кількості членів комісії.

Аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить, що засідання Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури щодо розгляду скарги адвоката позивача на рішення від 31 січня 2018 року було правомочним, однак рішення від 18 травня 2018 року №V-012/2018 не може вважатись прийнятим з огляду на відсутність більшості голосів, які б проголосували «за» або «проти» проекту рішення члена Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури ОСОБА_15 про задоволення скарги ОСОБА_25 , поданої в інтересах ОСОБА_1 .

Відтак, з огляду на те, що стосовно проекту рішення про задоволення скарги ОСОБА_25 , поданої в інтересах ОСОБА_1 , не проголосувала більшість з 30 членів ВКДКА, тобто 16 членів, зазначена скарга в установленому порядку вважається відхиленою.

Зі змісту рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури вбачається, що відповідно до Роз`яснення щодо порядку прийняття рішення Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 19 листопада 2013 року №248, у разі, коли за задоволення скарги особи на рішення КДКА або за іншу внесену пропозицію не проголосувало шістнадцять (і більше) членів ВКДКА, вона вважається відхиленою, що також є рішенням ВКДКА, яке не потребує окремого голосування. Оскільки при розгляді скарги адвоката Бобонича Євгена Федоровича на рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 31 січня 2018 року про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 за запропоноване рішення не проголосувало 16 (і більше) членів ВКДКА, скарга вважається відхиленою відповідно до пункту 3.45 Регламенту ВКДКА, про що і зазначено у рішенні відповідача про відмову у задоволенні скарги.

В частині доводів представника позивача про порушення права на участь у засіданні комісії 18 травня 2018 року, суд зазначає, що пунктом 3.2 Регламенту передбачено, що про місце, день, час та перелік питань порядку денного засідання ВКДКА члени ВКДКА та інші особи, які мають право брати участь у засіданнях, повідомляються із зазначенням місця, дня та часу проведення засідання, не пізніше як за десять днів до дня його проведення шляхом повідомлення, відправленого засобами поштового зв`язку або кур`єром, або електронною поштою та розміщення інформації на офіційному сайті ВКДКА.

При цьому, учасниками засідання комісії є особи, питання стосовно яких включені до проекту порядку денного відповідного засідання, а також їхні представники та інші особи, запрошені для участі у засіданні у випадках, передбачених законодавством України або цим Регламентом (пункт 3.11 Регламенту).

Наявними матеріалами справи, зокрема, копією списку згрупованих поштових відправлень, а також копією повідомлення, підтверджується, що 07 травня 2018 року листом №983 Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури повідомила представника ОСОБА_1 про дату та місце засідання Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. При цьому, повідомлено, що явка на засідання не є обов`язковою.

Також, відповідне оголошення про засідання Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури містилось на сайті Комісії, що свідчить про виконання відповідачем вимог пункту 3.2 Регламенту.

Водночас, суд звертає увагу, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Однак, порушення вимог Закону діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31 січня 2018 року №К/9901/1141/18.

Суд звертає увагу, що у заявлених вимогах позивачем не конкретизовано які саме вчинені заступниками голови та членами Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури дії оскаржуються позивачем. Виходячи з суті обґрунтувань судом вбачається оскарження дій стосовно прийняття рішення від 18 травня 2018 року №V-012/2018. Водночас, суд зазначає, що в даному випадку належним способом захисту порушеного права позивача, яке призведе до відновлення такого права, є саме скасування вказаного рішення.

При цьому, зазначене рішення є предметом розгляду та вирішення в межах адміністративної справи №826/9473/18.

Відтак, суд приходить до висновку, що в даному випадку позивачем обрано спосіб захисту, який не призводить до відновлення порушеного права, а відтак у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, наявні матеріалами справи та аналіз норм чинного законодавства свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні адміністративного позову, підстави для присудження на користь позивача понесених ним судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143,241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко