Справа № 520/10853/18
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 р. м. ХарківСправа № 520/10853/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Гуцала М.І.,

Суддів: Донець Л.О. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛФ" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2019, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В. (повний текст складено 04.03.19) по справі № 520/10853/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛФ"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "СЛФ", звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі - відповідач) про скасування податкового повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківській області № від 30серпня 2018 року про застосування штрафних санкцій в сумі 35070,98 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій стверджує про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає доводи щодо протиправності оскаржуваного податкового повідомлення -рішення.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на безпідставність вимог та доводів апеляційної скарги, просить оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Сторони у справі про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що фахівцями відповідача проведена камеральна перевірка позивача з питань дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за наслідками якої складено акт від 15.08.2018 року №11479/20-40-12-10-09/31633697.

Під час проведення перевірки було встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, згідно вимог абз. 14 п.201.10 ст.201 ПК України.

Зазначені порушення зумовили прийняття податкового повідомлення-рішення від 30.08.2018 року № , яким позивачу визначено штрафні санкції у розмірі 35070,98 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обставин підтвердження факту порушення п. 201.10 ст. 201 ПК України, що свідчило про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на вимоги діючого законодавства на час спірних правовідносин сторін та фактичні обставини справи.

Згідно п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу у встановленому даною нормою розмірі.

Таким чином, за приписами ст. 201, п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем зареєстровано податкові накладні, зазначені в таблиці 1 акту перевірки від 15.08.2018, з порушенням граничного строку. Вказані накладні відносились до категорії «що не надається отримувачу (покупцю)», але складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість, про що не заперечує позивач.

Таким чином, враховуючи порушення позивачем приписів п. 201.10 ст. 201 ПК України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність визначення позивачу оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням штрафних санкцій у розмірі 35070,98 грн.

Щодо доводів позивача про порушення п. 86.7 ПК України при прийнятті оскарженого податкового повідомлення-рішення, що є, на думку заявника апеляційної скарги, самостійною підставою для його скасування.

Відповідно до пункт 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п`яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

Згідно з пунктом 86.8 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Отже, за приписами вказаних норм, платник податку має право подати заперечення на акт перевірки, висновки за результатом розгляду яких обов`язково враховуються при прийнятті податкового повідомлення-рішення.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

З системного аналізу вищезазначених положень встановлено, що прийняття податкового повідомлення-рішення здійснюється не лише за результатами висновків акта перевірки, а й з урахуванням оцінки поданих платником податків заперечень на такий акт, що свідчить про дискреційний характер повноважень податкового органу щодо прийняття податкового повідомлення-рішення.

З огляду на викладене, а також оскільки суд не може втрутитись у дискрецію податкового органу, то підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій щодо складення податкового повідомлення-рішення відсутні. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30.11.2018 у справі №826/16472/15.

При цьому враховується той факт, що позивачем було подано до канцелярії податкового органу 22.08.2018 заперечення до акту перевірки від 15.08.2018, що підтверджує пояснення відповідача про врахування результатів розгляду таких заперечень при прийнятті оскарженого податкового повідомлення-рішення 30.08.2018.

Враховуючи, що відповідачем дотримано вимогу про прийняття податкового повідомлення-рішення з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки, колегія суддів вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято з урахуванням всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення.

При цьому, колегія суддів враховує обгрунтованість стверджень заявника апеляційної скарги про порушення позивачем приписів пункту 86.7 статті 86 ПК України щодо права платнику податку (його уповноваженої особи та/або представника) брати участь у розгляді заперечень до акту перевірки, якщо про таке бажання платник податку зазначає у запереченнях.

Проте, перевіряючи оскаржене рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність приписам ст. 2 КАС України, суд переслідує мету захисту порушеного права особи, яка звернулася з позовом. В той же час, недотримання відповідачем встановленого порядку розгляду заперечень на акт перевірки щодо реалізації права платника податків на участь у такому розгляді не може свідчити про достатність підстав для задоволення позовних вимог про скасування оскарженого податкового повідомлення-рішення. Адже, при прийнятті 30.08.2018 податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних відповідачем були враховані отримані результати розгляду 30.08.2018 заперечень позивача щодо суті допущених ним порушень податкового законодавства. Констатація самого факту розгляду заперечень платника податку за його відсутності без обгрунтування впливу такого факту на результати розгляду (наприклад, розгляд не всіх доводів заперечень, створення штучних перепон для врахування певних документів та інше) не може слугувати належним доказом порушених прав платника податку, які б зумовлювали необгрунтованість прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Здійснюючи апеляційний перегляд оскарженого судового рішення колегія суддів виходить з встановлених обставин справи щодо часткового дотримання відповідачем п. 86.8 ст. 86 ПК України, яким передбачено прийняття податкового повідомлення-рішення, за наявності заперечень посадових осіб платника податку до акту перевірки, з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акту перевірки протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Зокрема, колегія суддів враховує не спростовані ствердження відповідача про прийняття податкового повідомлення-рішення після та з врахуванням результатів розгляду поданих позивачем заперечень до акту перевірки. Недотримання податковим органом часових меж при прийнятті податкового повідомлення-рішення відносно дати надсилання платнику податків письмової відповіді про результати розгляду заперечень (відправлено поштою 31.08.2018) не свідчить про порушення прав позивача.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 15.01.2019 у справі № 826/3576/15, оскільки в зазначеній справі висновки сформовані за обставин, коли платник податку був позбавлений можливості подати заперечення проти висновків актів перевірок, а спірні рішення прийняті до спливу строку подачі платником заперечень проти висновків результатів контрольних заходів.

Підсумовуючи вищевикладене, згідно приписів ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду судового рішення та вимоги ст. 139 КАС України, у справі відсутні підстави для здійснення нового розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛФ" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 по справі № 520/10853/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець А.П. Бенедик

Повний текст постанови складено 05.07.2019.