Справа № 2-а-25657/08
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-25657/08

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Токарева М.С.

Суддя-доповідач - Совгира Д. І.

02 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Кузьменко Л.В. Франовської К.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року (ухвала постановлена суддею Такаревою М.С. у м. Житомирі, повний текст ухвали виготовлено 24.04.2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій неправомірними та стягнення 6872,00 грн.,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у якій просив зобов`язати Департамент праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА у 30-денний строк подати звіт про виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 14.01.2009 року по справі №2-а-25657/08 .

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення заяви в повному обсязі.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги позивач зазначив про помилковість трактування судом першої інстанції інституту судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах виключно як способу встановлення порядку та строку виконання рішення. При цьому, посилаючись на приписи ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", позивач вважає, що виконання рішення суду є складовою частиною судового провадження і висновок суду першої інстанції про закінчення провадження у справі після прийняття рішення може мати місце лише в разі відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідачі правом подання відзивів на апеляційну скаргу не скористались.

Відповідно до приписів ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.01.2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірними дії Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги у розмірі меншому, ніж це визначено Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Стягнуто з Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті разової грошової допомоги в розмірі 2920,48 грн. .

Вказане рішення набрало законної сили.

Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення судового контролю у даній справі, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність передбачених статтею 382 КАС України правових підстав для вказаного, оскільки нормами чинного КАС України не передбачено порядку та можливості зобов`язання суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання судового рішення після закінчення розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви щодо подання звіту про виконання судового рішення у справі, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частина 2 ст.14 КАС України передбачає, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За приписами підпункту 1 пункту 6 статті 246 КАС України, яка визначає зміст рішення, у разі необхідності у резолютивній частині рішення також вказується про порядок і строк виконання рішення.

Згідно із підпунктом "ґ" пункту 4 частини першої статті 322 КАС України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд наділений правом лише під час прийняття постанови у справі.

Колегія суддів звертає увагу, що прийняття судом ухвали про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що вказані процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке пов`язане з наявністю певних передумов, які можуть свідчити про ухилення відповідача від обов`язку виконати судове рішення, та може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 31 липня 2018 року у справі № 235/7638/16-а (адмін. провадження № К/9901/43354/18).

Відповідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про огляд застосування адміністративними судами статті 267 КАСУ" № 3 від 13.03.2017 р. вказано, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.

Також, листом № 28/12/13-13 від 09.01.2013 Вищий адміністративний суд України роз`ясняв, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. У разі звернення позивача із заявою про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після прийняття постанови у справі суд ухвалою відмовляє у задоволенні такої заяви.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність вимог заяви про встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 липня 2019 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Кузьменко Л.В. Франовська К.С.