Справа № 0440/7120/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/7120/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року (суддя Сидоренко Д.В.) по справі №0440/7120/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови позивачу ОСОБА_1 у нарахуванні та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії;

- зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати йому пенсії на підставі постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року по справі №804/2748/18 за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії: виплату компенсації провести однією сумою;

- зобов`язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у встановлений судом строк, з моменту набрання рішенням законної сили, подати звіт про виконання цього рішення з наданням відповідних розрахунків перерахунку та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії позивачу ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що постановою від 29.05.2018 року по справі №804/2748/18 суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням загального розміру призначеної йому пенсії за вислугу років із розрахунку 82 відсотки від його грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016 року. Рішення суду набрало чинності 03.07.2018 року, але відповідачем не виконано. Оскільки відповідач порушив строки виплати пенсії, в результаті чого мало місце тривале ненарахування (перерахунок) пенсії за минулі періоди (з 01.01.2016), і це сталося з вини відповідача, позивач вважав, що він має право на одержання невиплаченої частини пенсії з

урахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати". З відповідною заявою позивач звернувся до відповідача, проте отримав відповідь, в якій було відмовлено в нарахуванні компенсації.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року позов задоволено. Вирішуючи спірні відносини між сторонами, суд першої інстанції виходив з того, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV, ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. З цих підстав, встановивши те, що позивачу, починаючи з 01.01.2016р., не було виплачено пенсію у повному обсязі саме з вини відповідача, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у позивача права на виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії. З цього приводу відповідач вказує на те, що покладений судом обов`язок щодо перерахунку позивачу пенсії був виконаний Управлінням у повному обсязі, а суми, які підлягають виплаті на користь позивача внаслідок зробленого перерахунку, будуть виплачені: за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в порядку встановленому постановою КМУ від 21.02.2018 №103; за період з 01.01.2018р. по 02.07.2018р. в порядку встановленому постановою КМУ від 22.08.2018р. №649.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін з огляду на його законність і обґрунтованість. Фактично позиція позивача полягає у тому, що оскільки пенсія не була своєчасно виплачена з вини відповідача, то він має право на виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року у справі №804/2748/18 було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення відсоткового рівня грошового забезпечення з 82 відсотків, з яких ОСОБА_1 було призначено основний розмір пенсії за вислугою років, до 70 відсотків при проведенні перерахунку та виплаті йому пенсії з 01.01.2016р. та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 ) з урахуванням загального розміру призначеної йому пенсії за вислугу років із розрахунку 82 відсотка від його грошового забезпечення починаючи з 01.01.2016р.

18.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з інформаційним запитом, в якому зокрема просив провести компенсацію.

Листом від 05.07.2018 року №Т9781-18 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянуло звернення ОСОБА_1 та повідомило зокрема, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати нараховується відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку, затвердженому постановою КМУ від 21.02.2001 року №159. Відповідно до зазначених Закону та Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Отже, компенсації підлягають доходи, які нараховані, але своєчасно не виплачені.

19.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із доповненням до інформаційного запиту від 18.06.2018 року (вх.№Т11220-18 від 19.07.2018р.).

Листом від 16.08.2018 року №Т11220-18 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянуло звернення ОСОБА_1 від 19.07.2018р. та повідомило зокрема наступне:

- сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року обчислюється станом на 01 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків зазначеної вище різниці, до повної виплати розрахованої суми.

- на виконання рішення суду (від 29.05.2018 року у справі №804/2748/18) було проведено перерахунок пенсії в розмірі 82%.

- за період з 01.01.2018 по 31.08.2018 розрахована доплата за рішенням суду в сумі 8405,36 грн., а доплата за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 25216,08 грн. буде виплачена за нормами Постанови №103.

- на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не покладено зобов`язання провести нарахування компенсації витрати частини доходу на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року.

Не погоджуючись з відмовою відповідача щодо нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії, позивач звернувся до суду з позовом.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Згідно частини 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, яка регламентує виплату пенсій за минулий час, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Отже вказаною нормою права передбачено компенсацію втрати частини пенсії у разі порушення строків її виплати.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Схожі норми містяться і в пп.2,3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

При цьому, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив те, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV, ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Вказані висновки суду першої інстанції відповідають правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України у постанові від 18.11.2014 (справа №21-518а14), а також Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 (справа №336/4675/17), від 03.05.2018 (справа №703/5652-15а).

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, правильно виходив з того, що право позивача на пенсію, в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є його правом на майно. У свою чергу, неможливість розпоряджатися своїм майном, з вини пенсійного органу, яким несвоєчасно виплачена пенсія, є втручанням у таке право. Наслідком несвоєчасності виплати пенсії, як втручання у право особи, національне законодавство визначає право особи на отримання компенсації втрати частини доходів.

Факт того, що пенсія позивачу у повному обсязі своєчасно не була виплачена саме з вини відповідача, підтверджується судовим рішенням, яке набрало законної сили та яким встановлено те, що відповідач, здійснюючи перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016р, неправомірно зменшив розмір пенсії (з 82% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення), що призвело до неправильного визначення її розміру та як наслідок виплати пенсії не у повному обсязі.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши те, що з 01.01.2016р. позивачу не було виплачено пенсію у повному обсязі саме з вини пенсійного органу, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у позивача права на отримання компенсації втрати частини доходів.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що на виконання судового рішення позивачу був здійснений перерахунок пенсії, а її фактична виплата буде здійснена у порядку визначеному постановою КМУ №103 та постановою КМУ №649. На думку відповідача вказане свідчить про відсутність у позивача права на отримання компенсації.

З приводу таких аргументів відповідача суд апеляційної інстанції вважає зазначити те, що постановою КМУ №103 від 21.02.2018р. було (до винесення судових рішень у справі №826/3858/18) врегульовано порядок перерахунку пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб. У спірному випадку судовим рішенням у справі №804/2748/18 встановлено неправомірність дій пенсійного органу під час перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2016р., а саме неправомірність зменшення розміру пенсії з 82% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення, у зв`язку з чим і було зобов`язано відповідача провести перерахунок та виплати пенсію ОСОБА_1 . З цих підстав суд зазначає, що будь-якого відношення до виплати пенсії позивачу, у зв`язку з неправильністю її розрахунку саме пенсійним органом, постанова КМУ №103 не має.

Безпідставним суд апеляційної інстанції вважає і посилання відповідача на постанову КМУ №649 від 22 серпня 2018 року «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», оскільки фактично встановлення Урядом специфічного порядку і черговості виконання судових рішень (після взяття судових рішень на облік в окремому реєстрі та після прийняття відповідного рішення Комісією Пенсійного фонду України), не може бути підставою для відмови особі у компенсації втрати частини доходів, якщо такі доходи своєчасно виплачені не були.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року по справі №0440/7120/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, які визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 04.07.2019р.

Постанова складена у повному обсязі 05.07.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк