Справа № 820/5134/17
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

27 червня 2019 р. Справа № 820/5134/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шляхової О.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю від 21.06.2019 року по справі №820/5134/17 за позовом ОСОБА_1 до начальника Міськрайонного управління в Ізюмському районі та м. Ізюм Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Ревенко Н.О., Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Ізюмської міської ради Харківської області, третя особа: фізична особа підприємець ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Харківського окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст. 382 КАС України 21.06.2019 звернувся ОСОБА_1 , в якій просить суд зобов`язати Ізюмську міську раду Харківської області подати звіт про виконання судового рішення в порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що необхідність її подачі зумовлена невиконанням відповідачем у добровільному порядку рішення Харківського окружного адміністративного суду у даній справі. Зазначає, що враховуючи те, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.10.2018р., що набрала законної сили 12.10.2018 р., по справі № 820/5134/17 визнано протиправним рішення 71 сесії Ізюмської міської ради 7 скликання від 28.08.2018 за №1788 Про розгляд звернення громадянина ОСОБА_1 ", його заява від 07.06.2017 р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для індивідуального садівництва, розташованої по АДРЕСА_1 , який розроблений ФОП ОСОБА_2 та надання вказаної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 - й досі залишена без належного розгляду відповідачем Ізюмською міською радою.

У судове засідання, призначене на 27 червня 2019 року, сторони, що повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду заяви - не прибули.

Представник заявника у судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав заяву, в якій просила суд розглянути заяву ОСОБА_1 у відсутності позивача.

Відповідачем - Ізюмською міською радою 27.06.2019 року через канцелярію суду подані заперечення, в яких сторона відповідач проти задоволення заяви про встановлення судового контролю - заперечувала. В обґрунтування доводів заперечень зазначає, що громадянин ОСОБА_1 , не дочекавшись факту одержання висновку про погодження проекту щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для індивідуального садівництва (для ведення індивідуального садівництва), розташованої по вул. Сосновій, 2 в м.Ізюм Харківської області від начальника міськрайонного Управління Держгеокадастру в Ізюмському районі та м. Ізюм Ревенко Н.О., з урахуванням зобов`язань, викладених у Постанові судді Харківського окружного адміністративного суду Єгупенка В.В. №820/5134/17 від 14 грудня 2017 року, подав повторну заяву 06.07.2018 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для індивідуального садівництва, розташованої по АДРЕСА_1 . Ізюм АДРЕСА_1 , який розроблений ФО-П ОСОБА_2 , в тому ж вигляді та з висновком, виданим Ревенко Н.О. від 25.04.2017 року №150/122-17 (виданим до розгляду заяви гр. ОСОБА_1 . Харківським окружним адміністративним судом). Ізюмська міська рада з урахуванням вимог ст. 118, 186 чинного Земельного кодексу України була змушена прийняти рішення 71 сесії Ізюмської міської ради 7 скликання від 28 серпня 2018 року № 1788 «Про розгляд звернення громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 » з тією ж аргументацією в преамбулі, що і в попередньому аналогічному рішенні 47 сесії Ізюмської міської ради 7 скликання від 28 серпня 2017 року № 1221 «Про розгляд громадянина ОСОБА_1 ».

Зазначає, що вищевказаною Постановою суду Ізюмську міську раду не було зобов`язано передати земельну ділянку безоплатно у власність гр. ОСОБА_1 та затвердити проект землеустрою без позитивного висновку щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для індивідуального садівництва (для ведення індивідуального садівництва), наданого за формою та у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2016 року № 580 «Деякі питання реалізації пілотного проекту із запровадження принципу Екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» з урахуванням зобов`язань, виникаючих з Постанови судді Харківського окружного адміністративного суду Єгупенка В.В. №820/5134/17 від 14 грудня 2017 року та без позитивного висновку відділу містобудування та архітектури апарату виконавчого комітету Ізюмської міської ради.

Повідомив суд про те, що в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ізюмська міська рада виконала Постанову судді Харківського окружного адміністративного суду Єгупенка В.В. №820/5134/17 від 14 грудня 2017 року в тій мірі, як це було можливо з дотриманням норм ст.118, 186 Земельного кодексу України, ст.19 Конституції України на підставі повторного звернення гр. ОСОБА_1 та доданих до звернення копій проекту землеустрою та висновку про погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, виданого 25.04.2017 року за № 150/122-17 начальником Міськрайонного управління в Ізюмському районі та м Ізюмі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Ревенко Н.О. Крім того, зазначає, що Ізюмська міська рада не може ані юридично, ані фізично задовольнити одночасно вимоги гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_5 щодо надання безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,0300 гектара за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для індивідуального садівництва, оскільки Ізюмська міська рада не має законодавчо визначених підстав надавати (або не надавати) переваги у одержанні у власність земельної ділянки площею 0,0300, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 Ізюм, вулиця Соснова, 2, гр. ОСОБА_1 відносно гр. ОСОБА_5 .

Суд зазначає, що з огляду на положення ст. 382 КАС України, суд вважає за можливе у порядку ч. 9 ст. 205 КАС України та ч. 4 статті 229 КАС України розглянути заяву позивача у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, суд встановив наступне.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2017, залишеною без змін Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 та Постановою Верхового суду від 14.08.2018, адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника Міськрайонного управління в Ізюмському районі та м. Ізюм Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Ревенко Н.О., Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Ізюмської міської ради Харківської області, третя особа: фізична особа підприємець ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано неправомірними дії начальника міськрайонного Управління Держгеокадастру в Ізюмському районі та м. Ізюм Ревенко Н.О. щодо включення у висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, виданий 25.04.2017 за № 150/122-17, умов, при яких погоджується проект, скасовані окремі положення Висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, виданого 25.04.2017 за № 150/122-17 Міськрайонним управлінням в Ізюмському районі та м. Ізюмі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, а саме: в частині встановлення умов врегулювання в рамках приписів, передбачених ст.20, ч.2 ст.198 Земельного кодексу України, наступних питань, а саме: щодо категорії земель, за рахунок яких відбувається відведення земельної ділянки; щодо погодження у відповідному обсязі меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та/або землекористувачами. Скасовано рішення Ізюмської міської ради Харківської області 47 сесії 7 скликання від 28 серпня 2017 року № 1221 Про розгляд заяви громадянина ОСОБА_1 . Зобов`язано Ізюмську міську раду Харківської області повторно прийняти до розгляду заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для індивідуального садівництва, розташовану по АДРЕСА_1 , який розроблений ФОП ОСОБА_2 , та надання вказаної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .

Судове рішення набрало законної сили 27.03.2018.

Позивач 06.07.2018 звернувся до Ізюмської міської ради Харківської області з заявою про затвердження проекту землеустрою з урахуванням Постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2017.

Рішенням Ізюмської міської ради Харківської області від 28.08.2018 №1788 прийнято до розгляду заяву гр. ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для індивідуального садівництва, розташованої по АДРЕСА_1 області, який розроблений ФО-П ОСОБА_2 , відмовлено гр. ОСОБА_1 у затвердженні «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для індивідуального садівництва (для ведення індивідуального садівництва), розташованої по вул. Сосновій, 2 в м. Ізюм Харківської області», який розроблений ФО-П Фроловим В.О. Відмовлено гр. ОСОБА_1 у визначенні адреси земельній ділянці. Ухвалено розглянути повторно звернення гр. ОСОБА_1 після подання ним до Ізюмської міської ради належним чином завірених: - Оригінального примірника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для Індивідуального садівництва (для ведення індивідуального садівництва), розташованої по вул. Сосновій, 2 в м. Ізюм Харківської області, розробленого ФО-П ОСОБА_2 ; - Позитивного висновку щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для індивідуального садівництва (для ведення індивідуального садівництва), наданого за формою та у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2016 року № 580 «Деякі питання реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру»; - Позитивного висновку відділу містобудування та архітектури апарату виконавчого комітету Ізюмської міської ради.

Зазначене рішення позивач отримав 03 вересня 2018 року.

Вважаючи такі дії Ізюмської міської ради неналежним виконання судового рішення, ОСОБА_1 подано заяву про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень у порядку ст. 383 КАС України, яка була задоволена частково ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.10.2018 р., що набрала законної сили 12.10.2018 р. Зазначеною ухвалою суду визнано протиправним рішення 71 сесії Ізюмської міської ради 7 скликання від 28.08.2018 за №1788 Про розгляд звернення громадянина ОСОБА_1 ".

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 , подану у порядку ст. 383 КАС України, суд прийшов до висновку про те, що рішення Ізюмської міської ради Харківської області від 28.08.2018 №1788 прийнято всупереч Постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2017, залишеної без змін Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018та Постановою Верхового суду від 14.08.2018, оскільки прийняте з тих самих підстав, які визнані необґрунтованими в ході розгляду справи, а отже заява про визнання вказаного рішення протиправним - підлягає задоволенню.

Заявник зазначає, що враховуючи те, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.10.2018р., що набрала законної сили 12.10.2018 р., по справі №820/5134/17 визнано протиправним рішення 71 сесії Ізюмської міської ради 7 скликання від 28.08.2018 за №1788 Про розгляд звернення громадянина ОСОБА_1 ", його заява від 07.06.2017 р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для індивідуального садівництва, розташованої по АДРЕСА_1 , який розроблений ФОП ОСОБА_2 та надання вказаної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 - й досі залишена без належного розгляду відповідачем Ізюмською міською радою, він був змушений звернутись із означеною заявою про встановлення судового контролю до суду.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно положень ч. 8 ст. 382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 КАС України.

З аналізу змісту статті 382 КАС України вбачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах в порядку статті 382 КАС України встановлюється судом при вирішенні справи по суті та висновки щодо встановлення або відсутність підстав у встановленні такого контролю зазначаються безпосередньо у рішенні суду за результатами розгляду адміністративного позову.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

В свою чергу, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання, може вирішуватись лише під час прийняття такого рішення. При цьому, висновок про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення зазначається у його резолютивній частині.

Аналогічна позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України від 09.01.2013 року № 28/12/13-13 та в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 року № 3.

При цьому, суд зазначає, що при зверненні до суду із позовною заявою позивач не звертався із вимогою встановити судовий контроль в порядку ст. 382 КАС України.

Крім того, суд звертає увагу, що зазначені процесуальні дії щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Зазначена правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018 року.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень можливе лише під час прийняття такого рішення, проте, як встановлено судом, позивач із вимогою встановити судовий контроль за виконанням рішення суду в порядку 382 КАС України разом із подачею позовної заяви до суду не звертався, та враховуючи те, що встановлення зазначеного зобов`язання є правом суду, а не його обов`язком, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

У разі невиконання рішення суду, позивач не позбавлений права звернутись до суду із заявою, в порядку ст. 383 КАС України.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.

Керуючись статтями 248, 256, 294, 295, 297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі №820/5134/17 за позовом ОСОБА_1 до начальника Міськрайонного управління в Ізюмському районі та м. Ізюм Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Ревенко Н.О., Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Ізюмської міської ради Харківської області, третя особа: фізична особа підприємець ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 02 липня 2019 року.

Суддя Шляхова О.М.