Справа № 160/3342/19
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 липня 2019 року

Київ

справа №160/3342/19

адміністративне провадження №К/9901/16986/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Соколова В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року у справі № 160/3342/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністра соціальної політики України Реви Андрія Олексійовича, Міністерства соціальної політики України про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Дніпропетровський окружний адміністративний суд 03 травня 2019 року своєю ухвалою повернув позовну заяву ОСОБА_1 , оскільки позивач подав її засобами телекомунікаційного зв`язку, засвідчив своїм електронно-цифровим підписом, однак при цьому подав її до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Тобто, суд дійшов висновку, що позовна заява не може вважатися підписаною у встановленому законом порядку.

Третій апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою від 28 травня 2019 року апеляційну скаргу позивача на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду 03 травня 2019 року повернув з аналогічних підстав.

18 червня 2019 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду електронною поштою надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року та Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року.

Верховний Суд ухвалою від 18 червня 2019 року відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року, а в частині оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року залишив касаційну скаргу без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Скаржнику встановлено десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подачі до суду оформленої належним чином касаційної скарги в письмовій формі або шляхом подачі електронного документу через модуль Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», документу про сплату судового збору у визначеному законом розмірі або документів, які б підтверджували його тяжкий майновий стан за попередній календарний рік.

На усунення зазначених недоліків, 27 червня 2019 року через електронну пошту до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду скаржник подав клопотання про встановлення скрутного матеріального становища та звільнення у зв`язку із цим від сплати судового збору.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, суд наділено повноваженням зменшити тягар несення судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення тягаря несення судових витрат є не обов`язком суду, а повноваженням за певних обставин.

При цьому в частині сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря несення цих судових витрат.

Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та, за наявності, обставин, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом права зменшити тягар несення судових витрат у частині сплати судового збору. Такі обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Разом із цим, ОСОБА_1 , порушуючи питання щодо звільнення від сплати судового збору посилається на скрутне матеріальне становище. На підтвердження вказаного надає копію довідки Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі Дніпропетровської області про розмір отримуваної пенсії за віком та копію довідки щодо відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про відсутність отриманих ОСОБА_1 доходів в період з 1 по 3 квартал 2018 року.

Водночас Законом України «Про судовий збір» чітко визначено підставу для звільнення від сплати судового збору, зокрема, доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Доказів на підтвердження наявності встановлених частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» обставин, які є підставою для звільнення від сплати судового збору, за весь рік, що передував року подання касаційної скарги, скаржник не надав ні під час первинного звернення з касаційною скаргою, ні на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Крім того, позивач залишив поза увагою та не виконав вимоги ухвали Верховного Суду 25 червня 2019 року в частині подання до суду оформленої належним чином касаційної скарги в письмовій формі або шляхом подачі електронного документу через модуль Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» чим не привів касаційну скаргу у відповідність вимогам статті 330 КАС України.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись статтями 169, 248, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року у справі № 160/3342/19 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

В.М. Соколов,

Суддя Верховного Суду