Справа № 140/1983/19
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1983/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Ткачук І.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Постоловського Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання незаконною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 07.05.2019 року на суму 8346,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.05.2019 ним через засоби поштового зв`язку було отримано постанову державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Постоловського Романа Олеговича про визнання незаконною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 07.05.2019 року на суму 8346,00 грн. по ВП № 50817719.

З цією постановою позивач не згідний з наступних підстав.

Рішення господарського суду Волинської області від 26.01.2016 по справі №903/1260/15 ним було виконано добровільно і в повній мірі, про що свідчить підписаний акт приймання - передачі щодо повернення Луцькій міській раді земельної ділянки площею 40 кв.м., кадастровий номер № НОМЕР_1 , розташованої за адресою АДРЕСА_4 у стані придатному для подальшого використання.

Враховуючи, що виконавчий збір боржником сплачується лише за примусове виконання рішення, а позивач вважає, що він виконав рішення добровільно, просить визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року відкрито провадження у даній справі, справу призначено до розгляду 02.07.2019.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач позову не визнав, просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що проводилося примусове виконання рішення у справі господарського суду Волинської області від 26.01.2016 по справі №903/1260/15.

Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши письмові докази у справі суд зазначає наступне.

Головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Русинчуком Р.М. постановою від 14.04.2016 року було відкрите виконавче провадження з виконання наказу №903/1260/15-1 виданого 21.03.2016 господарським судом Волинської області.

Даним наказом господарського суду Волинської області було зобов`язано ФОП ОСОБА_2 повернути Луцькій міській раді земельну ділянку площею 40 кв.м., кадастровий номер № НОМЕР_1 , розташованої за адресою АДРЕСА_4 у стані придатному для подальшого використання. (а.с.38).

У постанові, пунктом другим постановлено боржнику самостійно виконати рішення господарського суду у семиденний термін з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом третім цієї постанови передбачено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк, виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій.

Постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Ледвовком В.М. виконавче провадження було передано Другому відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області. (а.с.36).

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки, 11 лютого 2019 року ФОП ОСОБА_2 було повернуто Луцькій міській раді земельну ділянку площею 40 кв.м., кадастровий номер № НОМЕР_1 , розташованої за адресою місто Луцьк, вулиця Рівненська, 85.

Постановою головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Постоловським Р.О. 07.05.2019 було закінчено виконавче провадження.

Цього ж числа державним виконавцем була винесена постанова про стягнення з ОСОБА_2 згідно частини 3 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір за примусове виконання рішення немайнового характеру в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати, а саме 8346 грн.

Вважаючи, що він виконав рішення добровільно, позивач оскаржив постанову про стягнення виконавчого збору до суду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, у період здійснення виконавчого провадження № ВП № 50817719 з виконання наказу №903/1260/15-1 виданого 21.03.2016 господарським судом Волинської області, визначені Законами України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) та «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Так, вказане вище виконавче провадження було відкрито під час дії Закону № 606-XIV та продовжено під час дії Закону № 1404-VIII.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 606-XIV виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частинами першою та другою статті 2 Закону № 606-XIV передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема, судових наказів, що видаються судами (частини перша та друга статті 17 Закону № 606-XIV).

Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 606-XIV державний виконавець відкриває виконавче провадження, зокрема, на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною другою статті 25 Закону № 606-XIV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону № 606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця зборжника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах

виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для

самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів

безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 22.02.2018 року в адміністративній справі №816/823/17.

З 05.10.2016 умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом № 1404-VIII.

При цьому відповідно до частини сьомої розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Статтею 27 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

У разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, статтею 40 Закону №1404-VІІІ установлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Як встановлено в судовому засіданні виконавче провадження з примусового виконання рішення 07.05.2019 року було закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VІІІ (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом). При цьому позивач у строк наданий державним виконавцем добровільно судове рішення не виконав. Учинення державним виконавцем дій та винесення рішень щодо виконання судового рішення, свідчить про примусове виконання рішення.

Жодних підстав для звільнення позивача від сплати виконавчого збору, визначених ст.27 Закону № 1404-VIII, у даній справі не має.

При цьому суд не бере до уваги твердження представника позивача про те, що його довірителю не було відомо про примусове виконання рішення господарського суду Волинської області.

Враховуючи приписи статті 40 Закону №1404-VІІІ, суд вважає, що державним виконавцем правомірно було винесено постанову про стягнення виконавчого збору від 07.05.2019 ВП №50817719,а тому в задоволенні позову відмовляє

Керуючись статтями 205, 229, 243, 245, 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання незаконною та скасування постанови відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту проголошення судового рішення.

Позивач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_2 ).

Відповідач - Другий відділ державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області (43001, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка,27а , ).

Суддя В.Д. Ковальчук