Справа № 240/3962/19
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/3962/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович Ірина Едуардівна

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

04 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С. Охрімчук І.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року (рішення ухвалено у м.Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач), третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 28 рішення Міністерства оборони України про відмову йому, як особі звільненій з військової служби за контрактом, у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому з 05.06.2018 інвалідності ІІ групи, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, оформленого протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 07.12.2018 №122;

- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити йому, як особі звільненій з військової служби за контрактом, одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням йому з 05.06.2018 інвалідності ІІ групи, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2018, відповідно до Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", з урахуванням раніше виплачених сум. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до висновку Житомирської обласної медико-соціальної експертної комісії №2 від 26.08.2015 йому з 18.08.2015 було встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 позивачу була виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 182700,00 гривень. Водночас, 16 червня 2018 року Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією №2 було проведено повторний огляд, за результатами якого йому з 05.06.2018 було встановлено ІІ групу інвалідності, яка настала внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. У зв`язку із зміною груп інвалідності позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою про виплату йому, як інваліду ІІ групи, інвалідність, якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Однак, рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленим протоколом від 07.12.2018 №122 позивачу було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку з тим, що групу інвалідності було змінено понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення відповідача є протиправними, та що його право на отримання одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, виникло з моменту встановлення йому цієї групи інвалідності, тобто з 05.06.2018 та не залежить від первинного встановлення інвалідності, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 та 04.11.2015 був звільнений зі служби у запас за станом здоров`я. В період з 04.06.2014 по 19.07.2014 та з 22.01.2015 по 21.02.2015 він безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в Донецькій області по врегулюванню кризової ситуації в Україні, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 18.08.2015 № 1097 (а.с.17).

З довідки військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 04.08.2014 № 514/вос (а.с.18) вбачається, що 19 липня 2014 року молодший сержант ОСОБА_1 в ході проведення антитерористичної операції у складі штурмової групи по знищенню бойовиків в районі м. Лисичанськ Луганської області під час виконання обов`язків військової служби в ході проведення бою отримав вогнепальне сліпе осколкове поранення м`яких тканин зовнішньої поверхні верхньої третини лівого плеча.

Згідно з свідоцтвом про хворобу №713 від 03.08.2015 госпітальною військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_2 було встановлено, що позивач непридатний до військової служби в мирний час та обмежено придатний у воєнний час, а також було зроблено висновок, що поранення ОСОБА_1 пов`язане із захистом Батьківщини (а.с.19-20).

В подальшому, відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 26.08.2018 серії 12 ААА № 70, ОСОБА_1 , починаючи з 18.08.2015 було встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з пораненням, так, пов`язаним із захистом Батьківщини. Групу інвалідності було встановлено на строк до 01 жовтня 2018 року, а дата чергового переогляду 26 вересня 2018 року (а.с.21)

Встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 ОСОБА_1 , у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, була виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 182700,00 гривень.

12 червня 2018 року позивачу було проведено повторний огляд МСЕК та за результатами якого, йому починаючи з 05.06.2018 було встановлено другу групу інвалідності у зв`язку із пораненням так, пов`язаним із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від12.06.2018 серії 12 ААБ № 100923 (а.с.22). У зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок поранення так, пов`язаного із захистом Батьківщини, позивач 10 липня 2018 року через Житомирський обласний військовий комісаріат звернувся до Міністерства оборони України із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги (а.с.23).

07 грудня 2018 року комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення, яке оформлене протоколом від 07.12.2018 №122, про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що згідно з пунктом четвертим статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пунктом 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за умови, якщо зміна відбулася протягом двох років після первинного встановлення інвалідності, а ОСОБА_1 вищу групу інвалідності було змінено понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності (а.с.25).

Зазначена відмова стала підставою для звернення позивача до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки зміна групи інвалідності відбулась після спливу дворічного строку, тому відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, як інваліду ІІ групи, внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким в позові відмовлено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Пртписами частини першої статті 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що дія даного Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісті.

Згідно частини першої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Тобто, вищевказаний Закон пов`язує право на отримання одноразової допомоги з настанням певних обставин, а саме: у разі загибелі, у разі встановлення інвалідності, у разі встановлення ступеня втрати працездатності.

Відповідно до частини другої статті 16 Закону № 2011- ХІІ встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, відповідно до пункту 4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011- ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Разом з цим, частиною четвертої статті 16-3 цього Закону (в редакції Закону яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).

Пунктом 3 Порядку № 975 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положенням законодавства, яке було чинним саме на той момент, та встановлювало, зокрема, порядок отримання та розмір такої допомоги.

З огляду на зазначене, до правовідносин з приводу визначення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням йому ІІ групи інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, застосуванню підлягають положення законодавства чинні станом на 05.06.2018 (дату встановлення йому цієї інвалідності).

Згідно з пунктом 8 Порядку № 975 (в редакції чинній саном на 05.06.2018) якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.

Враховуючи вищевикладене, нормами статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку № 975 передбачено право військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі у випадку зміни під час повторного огляду згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії групи інвалідності, за умови, що зміна групи інвалідності відбулася протягом двох років після первинного встановлення інвалідності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ІІ групу інвалідності було встановлено 02.06.2018, тобто вже після внесення змін до ст.16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а тому встановлене цією нормою обмеження дворічним строком право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю іншої групи інвалідності поширюється на спірні правовідносини.

Встановлено, що ОСОБА_1 за наслідками первинного огляду з 18.08.2015 було встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у зв`язку з чим позивачу була виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 182700,00 гривень.

Таким чином, позивач скористався своїм правом на отримання одноразової допомоги у випадку встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, передбаченим статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

З 05 червня 2018 року позивачу за наслідками повторного огляду було встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. Тобто зміна групи інвалідності сталася після спливу дворічного терміну з моменту встановлення йому 18 серпня 2015 року ІІІ групи інвалідності.

Таким чином, зміна групи інвалідності ОСОБА_1 відбулася понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що оскільки між встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та встановленням ІІ групу інвалідності, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини минуло більше 2-х років.

Таким чином, відповідач відмовляючи в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги діяв відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 липня 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Моніч Б.С. Охрімчук І.Г.