Справа № 640/9566/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9566/19
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

03 липня 2019 року м. Київ

Суддя-доповідач Шостого апеляційного адміністративного суду Кузьмишина О.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДФС у м.Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 червня 2019 року про повернення заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платників податків у справі за заявою Головного управління ДФС у м.Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Системні інформаційні рішення «Д» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 червня 2019 року Головному управлінню ДФС у м.Києві повернуто заяву про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платників податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Системні інформаційні рішення «Д».

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою.

Перевіривши апеляційну скаргу, суддя-доповідач дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам п. 1 ч. 5 ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі-КАС України), з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

При цьому, у пп. 5 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду встановлюється ставка судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1 921 гривні.

Таким чином, апелянтом повинен бути сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у розмірі 1 921,00 грн.

Однак, апелянтом судовий збір сплачено не було, але подано клопотання про відстрочення сплати судового збору (або звільнення від його сплати), яке вмотивовано тим, що апелянт звільнений від сплати судового збору.

Ознайомившись із клопотанням апелянта про відстрочення сплати судового збору (або звільнення від його сплати), суддя-доповідач приходить до висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати і єдиною визначальною підставою для правильного вирішення цього питання є майновий стан сторони.

При цьому слід враховувати, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Разом з тим, доводи апелянта щодо необхідності відстрочення/звільнення від сплати судового збору та неспроможності сплатити судовий збір не підтверджуються жодними належними і допустимими, у розумінні ст. 73, 74 КАС України, доказами, а отже, не є достатньою і необхідною правовою підставою для задоволення поданого ним клопотання.

Разом з тим, положеннями ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору. Згідно положеннями даної статті органи державної фіскальної служби не наділені пільгами щодо сплати судового збору.

Таким чином, з урахуванням особливостей провадження у даній категорії справи, визначених ч. 10 ст. 283 КАС України, апелянту слід усунути недоліки апеляційної скарги шляхом подачі доказів сплати судового збору до 16:30 год. 05 липня 2019 р.

Згідно з ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 296 Кодексу, застосовуються правила ст. 169 Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху і апелянту надається строк для усунення її недоліків до десяти днів з дня вручення ухвали.

Керуючись ст.ст. 133, 169, 295, 296, 298, ч. 2 ст. 321, ч. 2 ст. 325, ст.ст. 328-331 КАС України, суддя-доповідач,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у м.Києві про відстрочення сплати судового збору (або звільнення від його сплати) відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м.Києві залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги до 16:30 год. 05 липня 2019 року.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений нею строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина