Справа № 520/3904/19
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання допуску до участі у справі у якості представника позивача особи, яка не є адвокатом

04 липня 2019 р. справа № 520/3904/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В. за участі секретаря судового засідання Кіт С.В., розглянувши у підготовчому судовому засідання клопотання позивача про визнання фізичної особи-підприємця, який не є адвокатом, представником Приватного підприємства "Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Адоніс" по справі за позовом Приватного підприємства "Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Адоніс" до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель - провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Близнюківському, Лозівському, Первомайському районах з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області - Іщенка Олександра Вікторовича, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання протиправним та скасування припису №38/002УПР/03/01/-19 від 15.03.2019р.,-

встановив:

26.06.2019р. до суду надійшло клопотання Приватного підприємства "Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Адоніс" про визнання відповідно до ст. 59 Конституції України фізичної особи-підприємця Шелудька Андрія Дмитровича, який не є адвокатом, представником Приватного підприємства "Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Адоніс" під час судового розгляду справи №520/3904/19.

Аргументуючи заявлене клопотання позивач зазначив, що конституційна реформа 2016 року запровадила в Україні та звану "адвокатську монополію", запровадив положення ч.4 ст.131-2 Конституції України, де визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді. Цим самим законодавець вперше в історії незалежної України конституційно закріпив форму дискримінації юристів, в залежності від перебування в членстві спілки адвокатів, позбавивши їх права займатись професійною діяльністю. Відтак, з посиланням на положення ст.59 Конституції України, де зазначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу, просив зазначене клопотання задовольнити.

Вирішуючи згадане клопотання по суті суд зазначає, що відповідно до ст.131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Таким чином, імперативним приписом Основного Закону України передбачені виключні повноваження адвоката на представництво інтересів особи у суді і зазначено, що решта випадків є виключенням з цього правила і мають визначатись законом.

Абзацом 1 п.п.11 п.16-1 розділу XV Конституції України визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Суд відмічає, що за правилами розв`язання колізій у застосуванні норм права до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме приписи ст.131-2 та приписи абз.1 п.п.11 п.16-1 розділу XV Конституції України як такі, що прийняті у часі пізніше на ст.ст.24, 42, 59 Конституції України, а також як такі, що за предметом правового регулювання є спеціальними по відношенню до ст.ст.24, 42, 59 Конституції України.

При цьому, суд вважає помилковим посилання заявника на приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, адже ч.1 ст.55 КАС України запроваджено інститут самопредставництва.

Згідно ч.3 ст.55 КАС України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частиною 1 ст.57 КАС України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Підсумовуючи викладене вище, суд доходить до переконання, що оскільки відповідно до вимог Конституції України та КАС України представництво юридичної особи у суді може здійснювати керівник або член виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення або адвокат, то відсутні правові підстави для задоволення заявленого Приватним підприємством клопотання.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129, 131-2 Конституції України, ст.ст.6-9 55, 57, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Клопотання Приватного підприємства "Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Адоніс" про визнання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Андрія Дмитровича, який не є адвокатом, представником Приватного підприємства "Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Адоніс" - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що ухвала набирає чинності з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Старосєльцева