Справа № 540/307/19
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/307/19

Категорія: 108010000 Головуючий в 1 інстанції: Попов В. Ф.

Час і місце ухвалення: 15:19 год, м. Херсон

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук`янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

при секретарі - Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Молодіжний житловий комплекс" до Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області про визнання дій протиправними та скасування припису,-

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ "Молодіжний житловий комплекс" звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області в якому просить визнати дії посадових осіб відповідача по здійсненню 31.10.2018 р. позапланової перевірки та по оформленню 06.12.2018 року відносно позивача акту перевірки № 06-3-9-/360 та скасувати припис про усунення порушень прав споживачів від 07.11.2018 року № 06-3-9/27.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що відповідач вийшов за межі своїх повноважень, оскільки правовідносини, які склалися між ТОВ "Молодіжний житловий комплекс" та ОСОБА_1 регулюються Законом України "Про інвестиційну діяльність", і не підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів".

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправними дії Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області по проведенню 31.10.2018 року позапланової перевірки щодо дотримання вимог законодавства в сфері захисту споживачів та складенню акта № 06-3-9/360 відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Молодіжний житловий комплекс".

Скасовано припис про усунення порушень прав споживачів № 06-3-9/27 від 07.11.2018 року, складеного Головним управлінням Держпродспоживслужби в Херсонській області відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Молодіжний житловий комплекс".

Стягнуто з Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Молодіжний житловий комплекс" судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції Головне управління Держпродспоживслужби в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає про його незаконність, необґрунтованість та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначається, що ані Ладнюк А. В., ані інші споживачі, які укладали договори дольової участі в будівництві багатоквартирного будинку не є інвесторами в розумінні ЗУ « Про інвестиційну діяльність». При цьому посилається на постанову Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.011.2012 року по справі № 6-101 цс 12. Також апелянтом вказано про відсутність повторності проведення перевірки, оскільки порушення прав споживача у 2017-2018 роках не могло бути предметом перевірки у 2016 році.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено,що ТОВ "МЖК" проводить комплексну забудову житловими будинками у м. Херсоні та є замовником будівництва багатоповерхових житлових будинків які будуються у рамках обласної програми молодіжного житлового кредитування та будівництва (придбання) житла для молоді та доступного житла.

30.10.2018 ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області на підставі скарги Ладнюк А.В. від 28.08.2018 на дії ТОВ "МЖК." на підставі наказу № 3529 від 24.10.2018, згоди Мінекономрозвитку України від 21.09.2018 №3631-06/41480-03, погодження Держпродспоживслужби України від 01.10.2018 р. було проведено позапланову перевірку позивача щодо дотримання законодавства про захист прав споживачів.

За результатами позапланового заходу було складено акт від № 06-3- 9/360, в якому зазначається порушення товариством ст. 10 ЗУ "Про захист прав споживачів", а саме, (далі мовою оригіналу) ТОВ "МЖК." не виконані умови договору стосовно передачі помешкання у власність споживача за адресою пр. 200-річчя Херсона, м. Херсона. Але на теперішній час цивільна справа за позовом гр. Ладнюк знаходиться в Херсонському міському суді..... Відкрите позовне провадження, призначено судове засідання на 22.01.2019 року.

07.11.2018 р. Держпродспоживслужбою складено припис про усунення порушень прав споживачів № 06-3-9/27 з зобов`язанням передати інвестору квартиру.

Не погодившись з такими діями відповідача та приписом, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що уклавши договір про дольову участь в будівництві (реконструкції) житла ОСОБА_1 набула статусу дольовика, а не споживача, тому Закон України "Про захист прав споживачів" не регулює правовідносини, які виникли між сторонами договору про дольову участь у будівництві (реконструкції) житла, а вказані правовідносини регулюються Законом України "Про інвестиційну діяльність".

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо повноважень відповідача при проведенні перевірки відносно виконання договору між скаржником ОСОБА_1 , акціонерним товариством закритого типу "Молодіжний житловим комплекс" та Херсонським регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву про дольову участь в будівництві (реконструкції) житла. Позивач вважає, що в даних спірних правовідносинах мають місце цивільно-правові відносини, які регулюються Законом України "Про інвестиційну діяльність", тому у відповідача відсутні повноваження, оскільки ОСОБА_1 не має статусу споживача.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» від 18 вересня 1991 року №1560-ХІІ (далі по тексту - Закон №1560-ХІІ) інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект.

Об`єктами інвестиційної діяльності, згідно зі статтею 4 Закону № 1560-ХІІ, можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях економіки, цінні папери (крім векселів), цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об`єкти власності, а також майнові права.

Згідно з нормами статті 9 Закону №1560-ХІІ основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода).

Укладання договорів, вибір партнерів, визначення зобов`язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб`єктів інвестиційної діяльності.

В той же час Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 22 ст.1 вказаного Закону визначено, що споживач - фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "МЖК" та ОСОБА_1 укладено договір № 8/69-Х-31 про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла від 18.02.2013 р.

Пунктами 2.1., 2.2. договору про будівництво, укладеного між сторонами, передбачено, що забудовник приймає участь в інвестуванні будівництва житла шляхом здійснення комплексу заходів по правовому, технічному та організаційному забезпеченню будівництва, внесенням грошових коштів та інших вкладів та інвестицій, а інвестор вносить грошові кошти в інвестування своєї частки, з подальшим отриманням її у власність.

Іншим пунктом 12.2. договору про будівництво встановлено, що він не розглядається сторонами як договір купівлі-продажу, виконання робіт або надання послуг.

На інвестування в будівництво квартири, скаржниця отримала державний пільговий довготерміновий кредит за кредитним договором, укладеним з Херсонським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву". Даний кредит не являється споживчим, а отже згідно ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", цей закон не застосовується до даних відносин.

Невід`ємною частиною договору про будівництво є інвестиційна угода про будівництво (реконструкцію) житла № 69-Х від 17.08.2007, укладена між АТЗТ "МЖК" (правонаступник ТОВ "МЖК") та Херсонським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву", за якою Фонд зобов`язується внести інвестиції в будівництво 90- квартирного цегляного житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку та на умовах, передбачених цією угодою, та прийняти готові до заселення квартири для наступного оформлення у власність позичальникам, згідно з Положенням.

Таким чином, уклавши договір про дольову участь в будівництві (реконструкції) житла, сторони стали учасниками інвестиційного процесу й виниклі між ними правовідносини регулюються спеціальним законом - Законом України "Про інвестиційну діяльність", який встановлює загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів фізичних і юридичних осіб в інвестиційну діяльність.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що правовідносини, що виникли між скаржником ОСОБА_1 та позивачем у зв`язку з неналежним виконанням останнім умов договору, не підпадають під регулювання Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки регулюються Законом України «Про інвестиційну діяльність»», який не надає повноважень органам Держпродспоживслужби здійснювати перевірку дотримання забудовниками умов договору стосовно передачі помешкання у власність, виготовлення технічного паспорту та ін., а тому проведення відповідачем перевірки АТЗТ "Молодіжний житловий комплекс" є неправомірним.

Аналогічна правова позиція викладена в Ухвалі ВАС України від 13.09.2011 року у справі № 2а-2822/10/2170 за позовом АТЗТ "Молодіжний комплекс" до Херсонського обласного управління у справах захисту прав споживачів про визнання неправомірним та скасування акту.

Вищезазначена справа та справа що розглядається є ідентичними щодо предмету спору, обставин та правовідносин, а тому відповідно до норм статті 78 КАС України вищезазначені обставини не потребують доказування.

Щодо доводів апелянта про відсутність повторності проведення перевірки, оскільки порушення прав споживача у 2017-2018 роках не могло бути предметом перевірки у 2016 році, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом, що був підставою для проведення позапланового заходу державного нагляду забороняється.

В матеріалах справи містяться копії звернень Ладнюк А.В. за 2017 рік та за 2018 рік які є ідентичними, про що зазначено у акті перевірки від 06.12.2018 який є предметом оскарження у цій справі.

Водночас колегія суддів зазначає, що перевірки з питань дотримання прав споживачів, як у 2016 році так і у 2018 році проводилися стосовно виконання умов договору № 8/69-Х-31 про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла від 18.02.2013 року, тобто одного й того самого договору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності проведення відповідачем позапланової перевірки, що здійснена повторно з одного і того ж самого питання за зверненням однієї і тієї ж особи.

Оскільки суд прийшов до висновку про неправомірність проведення відповідачем перевірки у позивача з питань дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів, то і винесений на підставі акту перевірки припис від 08.06.2010 р. є незаконним та підлягає скасуванню, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Посилання апелянта на постанову Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.011.2012 року по справі № 6-101 цс 12, якою до подібних правовідносин, на відміну від справи, яка переглядається, судом встановлено відсутність підстав для застосування Закон України «Про інвестиційну діяльність», то воно не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки правовідносини у даній справі та справі № 6-101 цс 12 не є тотожними.

Таким чином, доводи апелянта не спростовують правильності рішення прийнятого судом першої інстанції.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 04 липня 2019 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова