Справа № 813/770/18
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№813/770/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Карп`як О.О.,

секретар судового засідання Лубоцька Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити дії з перерахунку пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду 14.02.2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н.к. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрія,10, ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) в якій позивач просить:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівської області вчинити дії щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії з 01 липня 2011 року з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у загальному розмірі 15955,5 грн., грошової допомоги для оздоровлення в загальному розмірі 14865,5 грн. та грошової винагороди за безперервну службу у розмірі 3052,5 грн., з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 27 лютого 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Позивачем було подано заяву на виконання вимог ухвали від 27.02.2018 у якій просить звільнити його від сплати судового збору, як інваліда війни.

Ухвалою суду від 12.03.2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, розгляд справи розпочнеться 27.03.2018 року.

Ухвалою суду від 13.04.2018 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 13.04.2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Львівський обласний військовий комісаріат.

Ухвалою суду від 07.05.2018 року у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовлено.

Ухвалою суду від 23.05.2018 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 522/2738/17 (адміністративне провадження №К/9901/1368/17) та у зв`язку з витребуванням доказів у третьої особи.

23.06.2018 на адресу суду надійшов лист від третьої особи про скерування доказів на вимогу суду.

Ухвалою суду від 01.04.2019 року поновлено провадження у справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є пенсіонером Збройних сил України, якому пенсія призначена відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зазначає, що з кінця 2017 року пенсію отримує не в повному обсязі через неправомірні дії посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. На думку Позивача, за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням позивачем фактично було отримано у складі грошового забезпечення суми, які не були враховані на момент призначення пенсії та з яких було сплачено єдиний податок на загальнообов`язкове пенсійне забезпечення, що дає право на подальше підвищення пенсії. Позивачу безпідставно до складу його додаткових видів грошового забезпечення не було включено грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових питань та грошову винагороду за безперервну службу. Позивач вважає, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 08.12.2017 року, у проведенні відповідно до вимог ст.63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб, перерахунку розмірів невірно раніш призначеної йому пенсії, є протиправною та незаконною.

Позивач в судове засідання не прибув, належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою у справі.

Відповідачем 10.04.2018 року подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позову заперечує повністю. Позиція відповідача полягає у тому, що ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій ставить вимоги щодо здійснення перерахунку його пенсії з 01.07.2011 року, однак до суду звернувся лише 22.02.2018 року. Вказане свідчить про те, що позивачем пропущено, встановлений КАС України, строк звернення до суду. По суті позову зазначає, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі визначено Законом України від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон-2262). Відповідно до ст. 10 Закону-2262 призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 Закону-2262. здійснюються органами Пенсійного фонду України. Формування грошового забезпечення, з якого проводяться призначення (перерахунок) пенсій призначених відповідно до Закону - 2262, не входить до компетенції органі в Пенсійного фонду України, а до повноважень Львівського обласного військового комісаріату. Відповідач вказує, що на підставі заяви позивача від 06.07.2011 та наданих уповноваженим структурним підрозділом Львівським військовим комісаріатом документів, зокрема, розрахункової книжки серія НОМЕР_2 та довідки від 06.07.2011 № 11/4/2513 про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 , з 01.07.2011 року призначена пенсія за вислугу років відповідно Закону 2262 у розмірі 90% сум грошового забезпечення, при цьому враховано: посадовий оклад 1900, 00 грн.; оклад за спеціальним званням 135, 00 грн., надбавка за вислугу років 40% -814, 00 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням 2212, 21 грн., в тому числі надбавка за роботу таємними виробами, документами, носіями 15%, надбавка за виконання особливо важливих робіт 50%, премія 900% всього 2108, 78 грн. Зазначають, що в матеріалах пенсійної справи відсутні відомості щодо отримання позивачем надбавки за безперервну службу. Відповідач зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону 2262 та п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам. військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі Постанова 393) (в редакції чинній на час призначення пенсії) пенсії особам офіцерською склад, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи: відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), премії в розмірах, установлених законодавством. За твердженням відповідача, розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Відповідач переконаний, що позивачеві призначено пенсію відповідно до чинного законодавства та на підставі наданих уповноваженим органом документів. Враховуючи викладене, пенсія позивачу призначена відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки законодавством не передбачено включення в обрахунок пенсій одноразових видів грошового забезпечення, зокрема, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Третьою особою подано письмові пояснення від 23.06.2018 року в яких зазначено про те, що в період з 01.07.2009 року по 30.06.2011 рок у (24 місяці до звільнення) позивач проходив військову службу на посаді начальника Західного територіального управління пожежної безпеки, яке перебувало на фінансовому забезпечення фінансово економічного відділу управління Західного оперативного командування. Відповідно, виплата грошового забезпечення, допомоги та сплата внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснювалась саме цим відділом. Тому у третьої особи немає відомостей про виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань, грошової винагороди за безперервну службу та сплату з таких сум внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Вважає намагання позивача змішати вимоги двох Законів та довести, що при розрахунку пенсії повинні враховувати винагороди та допомоги, на його думку є безпідставними.

Третя особа та відповідач явки повноважних представників в судове засідання не забезпечили.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Позивач 15.11.2017 року звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якій просив провести перерахунок основного розміру пенсії. Дана заява обґрунтована тим, що при нарахуванні пенсії не було враховані додаткові види грошового забезпечення від яких здійснювалися нормативні відрахування до Пенсійного фонду України: щомісячна винагорода, вихідна допомога, матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань і грошова допомога на оздоровлення за 2009, 2010, 2011 рр. та інші постійні і непостійні виплати.

На звернення позивача, Головним управлінням пенсійного фонду України у Львівській області надано відповідь від 08.12.2017 року, якою відмовлено позивачеві у проведенні перерахунку розмірів невірно призначеної пенсії з 09.12.2010 року з тих підстав, що чинним законодавством України не передбачено включення в обрахунок пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом 2262 та членам їх сімей одноразових видів грошового забезпечення, зокрема, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, а відтак підстав для перерахунку пенсії не вбачається.

Позивач, не погоджуючись з неврахуванням відповідачем при призначенні пенсії отриманої ним грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди за безперервну службу при звільненні, звернувся з позовом до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві відповідно до ч.1 ст.72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази суду надають відповідно до ч.3 ст.77 КАС України учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Закон України від 09.04.1992 №2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон 2262) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, у тому числі осіб із числа військовослужбовців Прикордонних військ України.

Відповідно до ст. 10 Закону 2262 призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 Закону 2262 здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року за № 3-1, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими органами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (даті - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону 2262 та п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам. військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі Постанова 393) (в редакції чинній на час призначення пенсії) пенсії особам офіцерською складу прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи: відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років. щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), премії в розмірах, установлених законодавством.

Судом з матеріалів справи встановлено, що на підставі заяви позивача від 06.07.2011 та наданих уповноваженим структурним підрозділом Львівським військовим комісаріатом документів, зокрема, розрахункової книжки серія НОМЕР_2 та довідки від 06.07.2011 № 11/4/2513 про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 , з 01.07.2011 року призначена пенсія за вислугу років відповідно Закону 2262 у розмірі 90% сум грошового забезпечення, при цьому враховано: посадовий оклад 1900, 00 грн.; оклад за спеціальним званням 135, 00 грн., надбавка за вислугу років 40% -814, 00 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням 2212, 21 грн., в тому числі надбавка за роботу таємними виробами, документами, носіями 15%, надбавка за виконання особливо важливих робіт 50%, премія 900% всього 2108, 78 грн.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 06.02.2019 р. (справа №522/2738/17, провадження №11-806апп18) зазначила, що частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Разом з тим, суд вважає безпідставними доводи позивача щодо необхідності включення до складу такого грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, грошової допомоги на оздоровлення, з огляду на таке.

Так, за приписами п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року N 704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно додатку 15 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. N 704 грошова допомога на оздоровлення не відноситься ні до щомісячних ні до одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Аналогічно, в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 р. у справі N 522/2738/17 (провадження N 11-806апп18) прямо зазначено, що грошова допомога на оздоровлення не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону N 2262-XII переліку видів грошового забезпечення.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

У позові позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівської області вчинити дії щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії з 01 липня 2011 року з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у загальному розмірі, грошової допомоги для оздоровлення в загальному розмірі та грошової винагороди за безперервну службу, які не є щомісячними основними видами грошового забезпечення, а разовими виплатами.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Відповідачем пенсія позивачу призначена на підставі заяви позивача від 06.07.2011 та на підставі наданих уповноваженим структурним підрозділом Львівським військовим комісаріатом документів, зокрема, розрахункової книжки серія НОМЕР_2 та довідки від 06.07.2011 № 11/4/2513 про додаткові види грошового забезпечення.

Суд зазначає, що згідно з чинним законодавством формування грошового забезпечення, з якого проводяться призначення (перерахунок) пенсій призначених відповідно до Закону 2262, не входить до компетенції органі в Пенсійного фонду України, а є компетенцією уповноваженого структурного підрозділу, на який покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів стосовно позивача.

Висновок про те, що відповідач не має права самостійно визначати розміри грошового забезпечення викладений Верховним Судом у рішенні від 13.03.2019 року справа №240/6263/18.

Суд зазначає, що предметом цього спору є правильність призначення пенсії відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області. Питання врахування у складі грошового забезпечення середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення могло б бути предметом спору про визнання протиправними дій військової частини щодо складення довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії позивача без врахування середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення чи Львівського обласного військового комісаріату, та не може бути розглянуто в рамках цієї адміністративної справи, оскільки жодних вимог до військової частини чи Львівського обласного військового комісаріату позивачем не заявлено.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у рішенні від 13.03.2019 року справа №240/6263/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.04.2019 у справі №431/703/17 (адміністративне провадження №К/9901/16645/18), постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17 (провадження №11-806апп18).

Кожна сторона відповідно до положень ст. 77 КАС України повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного та встановлених фактичних обставин справи, суд не встановив порушень відповідачем вимог нормативно-правових актів у спірних правовідносинах, відтак відповідач при призначенні пенсії позивачеві діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, чинним на момент виникнення у позивача права на призначення пенсії.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення ч.2 ст.2 КАС України відповідачем дотримані повністю, а тому із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н.к. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрія,10, ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити дії з перерахунку пенсії, - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 02 липня 2019 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна