Справа № 160/9341/18
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2019 року м. Дніпросправа № 160/9341/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

секретар судового засідання: Комар Н.В.

за участю: представника позивача Передерій Віктора Миколайовича;

представника відповідача: Радіновського Радіона Леонідовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІГЛС-СЕРВІС"

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 (головуючий суддя Олійник В.М., повний текст складено 29.03.2019)

в адміністративній справі №160/9341/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІГЛС-СЕРВІС" до відповідача Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ «Іглс-Сервіс», звернулось до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариста "Іглс-Сервіс", за результатами якої складено акт перевірки від 03.08.2018 р. №43215/04-36-14-22/32299332;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05.09.2018 року № та № .

Позов обґрунтовано тим, що в період з 23 липня 2018 року по 27 липня 2018 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Іглс-Сервіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. та за період 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., за результатами якої складений Акт, яким зафіксовані порушення податкового законодавства. Вважає, що платником податків не допускалися порушення, тому податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі висновків акта перевірки слід скасувати.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій, а також не доведення факту дійсного руху активів та товару між учасниками відповідних операцій, сама по собі наявність первинних документів (актів надання послуг та податкових накладних) не може бути єдиною і достатньою підставою для підтвердження правомірності формування податкового кредиту.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на те, що господарські операції з контрагентами здійснювалися, що підтверджується відповідними документами, позивач не міг знати про порушення контрагентами податкового законодавства. Вважає, що суд першої інстанції не врахував всіх обставин, що мають значення для правильного прийняття рішення. Зазначає, що перевірка відбулася в період з 23.07.2018 по 27.07.2018 року. Висновки акта перевірки не відповідають предмету перевірки, викладеному в повідомленні та наказі від 14.06.2018 року. Предметом перевірки є документальна позапланова перевірка ТОВ «Іглс-Сервіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та додану вартість по взаємовідносинам із ТОВ «Ремонтний центр «Перос» (стара назва ТОВ «Єврохоумс») за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., ТОВ «Д.С.Д. Трейд», ТОВ «Інтерсенд ЮА.», ТОВ «Макро Трейд Ком» за період 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. тривалістю 5 робочих днів. Серед зазначених підприємств відсутня назва ТОВ «Райдек», тому перевірка позивача по взаємовідносинам з ТОВ «Райдек» відбулася безпідставно, оскільки такої юридичної особи не зазначено в предметі перевірки. Тому вважає дії відповідача по проведенню перевірки позивача щодо правовідносин з контрагентом ТОВ «Райдек» - протиправними. Водночас зазначає, що судом першої інстанції покладено в основу рішення суду наявність вироків щодо контрагентів позивача: ТОВ «Єврохоумс» (вирок від 09.02.2017 року); ТОВ «Д.С.Д. Трейд», ТОВ «Макро Трейд Ком» (вирок від 16.06.2017 року); ТОВ «Інтерсенд ЮА.» (вирок від 26.01.2016 року). Однак щодо контрагента ТОВ «Райдек» вироку не має, щодо інших контрагентів, то сам факт наявності вироку у кримінальному провадженні не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, вироками не встановлено, що зазначені контрагенти утворювалися в інтересах ТОВ «Іглс-Сервіс», судом першої інстанції не досліджувалися, не перевірявся фактичний рух активів, реальність здійснення господарських операцій та проведення поставок товару чи виконання робіт між вказаними підприємствами. Вважає, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що вчинення правочинів позивачем з контрагентами не відповідали дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав та обов`язків.

Відповідачем до апеляційного суду подано пояснення на апеляційну скаргу, згідно яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що на запит податкового органу Товариство «Іглс-Сервіс» листом від 05.03.2018 року №43 відмовив у наданні первинних документів по взаємовідносинам з ТОВ «Д.С.Д. Трейд», ТОВ «Інтерсенд ЮА.», ТОВ «Макро Трейд Ком», ТОВ «Інтерсенд ЮА.», ТОВ «Ремонтний центр «Перос» (стара назва ТОВ «Єврохоумс») за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. При цьому, надані до заперечення документи по взаємовідносинам з зазначеними контрагентами не мають юридичної сили та не можуть бути визначені як первинні документи, що підтверджують формування показників податкової звітності Товариства «Іглс-Сервіс» та не можуть відображати реальність господарських операцій, оскільки необхідною умовою для включення витрат до валових витрат є отримання платником податків економічної вигоди від здійснення господарських операцій. Підставою для висновків, здійснених в акті перевірки є отримання вироків щодо підприємств- контрагентів позивача: ТОВ «Д.С.Д. Трейд», ТОВ «Інтерсенд ЮА.», ТОВ «Макро Трейд Ком», ТОВ «Єврохоумс» (ТОВ «Райдек») (ТОВ «Ремонтний центр «Перос»). Статус фіктивного, не легалізованого підприємства несумісний з нелегальною підприємською діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку, оскільки подані суб`єктом господарювання первинні документи бухгалтерського та податкового обліку (податкові накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) тощо) не є достатнім доказом фактичного виконання господарських операцій.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги. Надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишивши рішення суду першої інстанції без змін. Надав пояснення аналогічні, що викладені в поясненнях на апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Іглс-Сервіс" на запит ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 16.02.2018 року №7178/10/04-36-14-09 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень), листом від 05.03.2018 р. відмовив в наданні документів. У зв`язку з чим, 14 червня 2018 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області винесено Наказ №3324 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Ігл-Сервіс".

На підставі вказаного наказу в період з 23.07.2018 р. по 27.07.2018 р. проведена позапланова невиїзна документальна перевірка ТОВ "Іглс-Сервіс" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам із ТОВ "Д.С.Д. Трейд" (), ТОВ "Інтерсенд ЮА" (), ТОВ "Макро Трейд Ком" () за період по 31.12.2015 та із TOB "Ремонтний центр "Перос" (стара назва ТОВ "Єврохоумс", ) за період з 01.01.2016 по 31.12.2016.

Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення позивачем:

- пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток у загальній сумі 70 722 грн., в тому числі за 2015 рік у сумі 60 547 грн. та 2016 рік у сумі 10 175 грн.;

- п.185.1 ст.185, п.198.3 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.7 ст.201 ПК України, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість всього у сумі 78 581 грн., в тому числі за січень 2015 року на суму 13 148 грн., за лютий 2015 року на суму 54 127 грн. та за серпень 2016 року на суму 11 306 грн.

На підставі висновків акту перевірки винесені податкові повідомлення-рішення від 05.09.2018 року № та №.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми Податкового кодексу України, норми "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, матеріалами справи підтверджується, що на підставі висновків акту перевірки відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення від 05.09.2018 року № та №.

Зокрема, податковим повідомленням-рішенням № позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 73 265, 75 грн. (основний платіж 70 722 грн. та штрафні санкції 2 543,75 грн.); податковим повідомленням-рішенням № позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 16 959 грн. (основний платіж становить 11 306 грн. та штрафні санкції 5 653 грн.)

Позивач використав право оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку до ГУ ДФС в Дніпропетровській області, а також до ДФС України. Скарги позивача залишені без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач сформував свої висновки щодо позивача на підставі аналізу даних інформаційної системи АІС "Податковий блок" та "Детальної інформації по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів".

Так, ТОВ "Іглс-Сервіс" задекларовані взаємовідносини з:

- ТОВ "Д.С.Д. Трейд" () за період січень 2015 року,

- ТОВ "Інтерсенд ЮА" () за період лютий 2015 року,

- ТОВ "Макро Трейд Ком" () за період лютий 2015 року,

- ТОВ "Ремонтний центр "Перос" (стара назва ТОВ "Єврохоумс", ) за серпень 2016 року.

Зокрема, згідно інформаційних баз даних ДФС України щодо ТОВ "Д.С.Д. Трейд" - це Товариство має , зареєстроване Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві, свідоцтво про державну реєстрацію від 23.09.2014 р. №0010249. Станом на час перевірки перебуває на обліку в Києво-Святошинській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області. Стан платника - " 0" платник за основним місцем обліку, основний вид діяльності - оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. Свідоцтво платника ПДВ № 200190756 від 30.09.2014 має статус "анульоване" 12.03.2015 у зв`язку з ліквідацією за власним бажанням. Баланс, декларація з податку на прибуток, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (звіт за формою 1-ДФ) за 2015 рік підприємством не подавались.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції з зазначеного можна зробити висновок, що правовідносини позивача з Товариством "Д.С.Д. Трейд" були сформовані в січні 2015 році, тобто до часу, коли Свідоцтво платника ПДВ № 200190756 від 30.09.2014 Товариства "Д.С.Д. Трейд" набуло статус "анульоване" у зв`язку з ліквідацією за власним бажанням (12.03.2015).

При цьому суд першої інстанції дійшов висновку, що аналізом ЄРПН встановлено відсутність придбання Товариством "Д . С.Д. Трейд" товарів, що були реалізовані Товариству "Іглс - Сервіс" у січні 2015 року.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися, виходячи з наступного.

Так, контролюючий орган аналізом ЄРПН в розрізі номенклатурних позицій за січень 2015 року ТОВ "Д.С.Д. Трейд" встановив придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, обсяги ТМЦ та їх властивості, згідно з висновком контролюючого органу, не відповідають матеріально-технічним та технологічним можливостям ТОВ "Д.С.Д. Трейд".

Зокрема придбані такі товари та послуги: вмивальники, водонагрівачі, ґрунтовка, заповнювачі швів, кварц-грунт, килимове покриття, клей, котли, лампи, лінолеум, надання послуг, пад очисний, плити, профілі, сіль, скоби, суміші, труби, унітази, штукатурка, а реалізовано: акумулятори, батарейки, блок живлення, боді, бур, бухгалтерські послуги, вимикачі, відновлення картриджів, вода дистильована, ворота, вугілля, дизельне пальне, діоди, доїльний апарат, емаль, європіддони, жмих соєвий, запчастини в асортименті, зварювальні роботи, інформаційні послуги, картриджі, клей, комплект жіночій, кормозмішувач, лаки, лампи, листи, ліхтарі, лосіни х/б, майки, макуха соняшникова, мішалки, монтажні роботи, олива, опресовування, організація перевезень вантажу, пас плоский, патрон карболітовий, патрон фланцевий, ПВХ плівка, перемикачі, порізка блоків целюлози, послуги з нанесення лаку, послуги з проведення комплексу маркетингових досліджень, послуги з реклами, прибирання снігу з дахів, ремонти техніки, технічне обслуговування обладнання, транспортно-експедиційні послуги, труби, жіноча білизна, фарба, халати, холодильники, цвяхи, шорти, юридичні послуги.

Контролюючий орган зазначає, що асортимент придбаної номенклатури не відповідає реалізованій.

Крім того, контролюючий орган посилається на те, що згідно вироку Жовтневого районного суду м. Дніпра від 16.06.2017 р. ОСОБА_2 (як організатора у складі організованої групи), ОСОБА_3 (як співорганізатора у складі організованої групи), ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (як співвиконавців у складі організованої групи), визнано винними в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч.ч. 3, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 212 КК України, а саме - у вчиненні фіктивного підприємства, що відображено в придбанні фіктивних суб`єктів підприємницької діяльності ТОВ "Д.С.Д. Трейд" () з метою прикриття незаконної діяльності, у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується підприємством, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою та збут такого документа, у пособництві в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, яке зобов`язане їх сплачувати, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у великих розмірах.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вказаний вирок суду датований від 16.06.2017 р., при цьому правовідносини між позивачем та Товариством "Д.С.Д. Трейд" здійснювалися в січні 2015 року. Матеріали справи не містять доказів, що позивач міг знати про протиправність дій свого контрагента, оскільки Товариство "Д.С.Д. Трейд" в січні 2015 року було зареєстровано як суб`єкт господарювання та на період січня 2015 року будь яких вироків щодо цього контрагента не було. Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що вказаний вирок суду не містить даних, що Товариство "Д.С.Д. Трейд" утворювалося в інтересах Товариства "Іглс - Сервіс" , також вироком не встановлено, що саме з підприємством ТОВ "Іглс - Сервіс" були укладені фіктивні договори.

При цьому, матеріали справи підтверджують, що господарські операції позивача з зазначеним контрагентом здійснювалися (що підтверджується відповідними первинними документами), водночас, матеріали справи не містять підтверджень, що позивач міг знати в січні 2015 року про можливі порушення вказаним контрагентом податкового законодавства.

Слід зазначити, що сам факт наявності вироку у кримінальному провадженні не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, оскільки вироком не встановлено, що зазначений контрагент утворений в інтересах ТОВ «Іглс-Сервіс».

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що судом першої інстанції не досліджувався та не перевірявся фактичний рух активів, не перевірялася реальність здійснення господарських операцій, не перевірялося проведення поставок товару чи виконання робіт між позивачем та вказаним контрагентом. Водночас ґрунтування суду першої інстанції своїх висновків лише на наявності вироку щодо контрагента, не є правомірним та обґрунтованим.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що вчинення правочинів позивачем з контрагентом ТОВ "Д.С.Д. Трейд" не відповідали дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав та обов`язків.

Отже, зазначене надає підстави для висновку, що суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності свого рішення щодо висновку у відносинах між позивачем (ТОВ "Іглс - Сервіс") та його контрагентом Товариством "Д.С.Д. Трейд".

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Інтерсенд ЮА".

Зокрема, позивач мав правовідносини з ТОВ "Інтерсенд ЮА" в лютому 2015 року.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач сформував свій висновок щодо правовідносин між позивачем та контрагентом ТОВ "Інтерсенд ЮА" на підставі даних відповідної інформаційної системи.

Так, згідно інформаційних баз даних ДФС України Товариство "Інтерсенд ЮА" має , зареєстроване Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві, свідоцтво про державну реєстрацію від 01.10.2014 р. № 0055430.

Станом на час перевірки перебуває на обліку у ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві. Стан платника - " 28" триває процедура припинення (направлені заперечення органу ДФС), основний вид діяльності - діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту. Свідоцтво платника ПДВ № 200196596 від 01.12.2014 має статус - анульоване, а саме 30 червня 2015 року (анульовано за рішенням контролюючого органу - до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей). Відповідно до звіту за формою 1-ДФ за 1 квартал 2015 року на підприємстві у штаті працювала 1 особа (директор). Баланс та декларація з податку на прибуток за весь період діяльності підприємством не подавались. Остання декларація з ПДВ надана за березень 2015 року. Власні основні засоби відсутні, згідно ЄРПН відсутня оренда основних засобів, офісних та складських приміщень, обладнання, комунальні послуги тощо.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції з зазначеного можна зробити висновок, що правовідносини позивача з ТОВ "Інтерсенд ЮА" були сформовані в лютому 2015 року, тобто до часу, коли Свідоцтво платника ПДВ № 200196596 від 01.12.2014 Товариства "Інтерсенд ЮА" було "анульоване" за рішенням контролюючого органу (30.06.2015).

При цьому суд першої інстанції дійшов висновку, що аналізом ЄРПН встановлено відсутність придбання Товариством "Інтерсенд ЮА" () товарів, що були реалізовані Товариству "Іглс - Сервіс" у лютому 2015 року.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися, виходячи з наступного.

Так, контролюючий орган аналізом ЄРПН в розрізі номенклатурних позицій за січень-лютий 2015 року ТОВ "Інтерсенд ЮА" встановив придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, обсяги та властивості цих ТМЦ не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ "Інтерсенд ЮА".

Зокрема, придбані: гофроящик, вугілля, борошно рибне, горбуша, ставрида, лосось, хек, кілька, стіл, стілець, шафа, CD-профіль, сталь оцинкована, прокат, а реалізовано: спецодяг, совок, швабра, запчастини, брус, круг, дріт, свердло, заготівка в/л з бронзи, електроди, ремонтні роботи, інформаційно-консультаційні послуги. Відповідач вважає, що асортимент придбаної номенклатури не відповідає реалізованій.

Також контролюючий орган посилається на вирок Печерського районного суду м. Києва від 26.01.2016 року по справі № 757/45459/15-к, яким директора підприємства було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.205 та ч.1 ст.358 КК України. Підозрюваний погодився на створення товариства з обмеженою відповідальністю без мети ведення фінансово-господарської діяльності і підписав протокол №1 загальних зборів учасників ТОВ "Інтерсенд ЮА" () від 30 вересня 2014 року щодо створення товариства, затвердження розміру статутного капіталу на загальну суму 462 000 гривень, 100 % якого належить йому, з створення фіктивного суб`єкта підприємництва - ТОВ "Інтерсенд ЮА" (). Підписання підозрюваним реєстраційних документів ТОВ "Інтерсенд ЮА" () дало змогу невстановленим слідством особам здійснювати незаконну діяльність, користуватися печаткою підприємства, прикриваючись фактом державної реєстрації вказаного товариства. Крім цього, підозрюваний, 30.09.2014 року, в денний період часу підробив документи ТОВ "Інтерсенд ЮА" () з метою їх використання іншими особами.

У вироку зазначено, що такі дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані ч. 1 ст. 205 КК України як фіктивне підприємництво, тобто придбання суб`єкта підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності та за ч.1 ст. 358 КК України як підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його подальшого використання. Підроблення офіційних документів ТОВ "Інтерсенд ЮА" (код ЄДРПОУ, 39420744), які посвідчувалися приватним нотаріусом, дало змогу невстановленій слідством особі здійснювати незаконну діяльність, користуватися печаткою підприємства, прикриваючись фактом державної реєстрації вказаного товариства. Між прокурором прокуратури Печерського району м. Києва Безкоровайним Б.В., якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0007487, та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч.1 ст.358 КК України, в обсязі підозри.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вказаний вирок суду датований 26.01.2016 року., при цьому правовідносини між позивачем та Товариством "Інтерсенд ЮА" здійснювалися в лютому 2015 року. Матеріали справи не містять доказів, що позивач міг знати про протиправність дій свого контрагента на час укладення договору з ним (лютий 2015 року), оскільки Товариство "Інтерсенд ЮА" в лютому 2015 року було зареєстровано як суб`єкт господарювання та на період лютого 2015 року будь яких вироків щодо цього контрагента не було. Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що вказаний вирок суду не містить даних, що Товариство "Інтерсенд ЮА" утворювалося в інтересах Товариства "Іглс - Сервіс" , також вироком не встановлено, що саме з підприємством ТОВ "Іглс - Сервіс" були укладені фіктивні договори.

При цьому, матеріали справи підтверджують, що господарські операції позивача з зазначеним контрагентом здійснювалися (що підтверджується відповідними первинними документами), водночас, матеріали справи не містять підтверджень, що позивач міг знати в лютому 2015 року про можливі порушення вказаним контрагентом податкового законодавства.

Слід зазначити, що сам факт наявності вироку у кримінальному провадженні не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, оскільки вироком не встановлено, що зазначений контрагент утворений в інтересах ТОВ «Іглс-Сервіс».

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що судом першої інстанції не досліджувався та не перевірявся фактичний рух активів, не перевірялася реальність здійснення господарських операцій, не перевірялося проведення поставок товару чи виконання робіт між позивачем та вказаним контрагентом. Водночас ґрунтування суду першої інстанції своїх висновків лише на наявності вироку щодо контрагента, не є правомірним та обґрунтованим.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що вчинення правочинів позивачем з контрагентом ТОВ "Інтерсенд ЮА" не відповідали дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав та обов`язків.

Отже, зазначене надає підстави для висновку, що суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності свого рішення щодо висновку у відносинах між позивачем (ТОВ "Іглс - Сервіс") та його контрагентом Товариством "Інтерсенд ЮА".

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Макро Трейд Ком".

Зокрема, позивач мав правовідносини з контрагентом ТОВ "Макро Трейд Ком" в лютому 2015 року.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем зроблено висновок щодо правовідносин між позивачем та Товариством "Макро Трейд Ком" на підставі відповідних інформаційних баз. Так, згідно інформаційних баз даних ДФС України ТОВ "Макро Трейд Ком" () зареєстроване Києво-Святошинським районним управлінням юстиції, свідоцтво про державну реєстрацію від 20.10.2014 №0010319. Станом на теперішній час перебуває на обліку в Києво-Святошинській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області. Стан платника - " 28" триває процедура припинення (направлені заперечення органу ДФС), основний вид діяльності - діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами. Свідоцтво платника ПДВ № 200194333 від 31.10.2014 р. має статус - анульоване 14.04.2015 (анульовано за власним бажанням). Звіти за формою 1-ДФ, баланс та декларація з податку на прибуток за весь перед діяльності підприємством не подавались. Остання декларація з ПДВ надана за лютий 2015 року. Власні основні засоби відсутні, згідно ЄРПН відсутня оренда основних засобів, офісних та складських приміщень, обладнання, комунальні послуги тощо.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції з зазначеного можна зробити висновок, що правовідносини позивача з Товариством "Макро Трейд Ком" були сформовані в лютому 2015 року, тобто до часу, коли Свідоцтво платника ПДВ № 200194333 від 31.10.2014 р. було анульоване 14.04.2015.

При цьому суд першої інстанції дійшов висновку, що аналізом ЄРПН встановлено відсутність придбання Товариством "Макро Трейд Ком" товарів, що були реалізовані Товариству "Іглс - Сервіс" у лютому 2015 року.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися, виходячи з наступного.

Так, контролюючий орган аналізом ЄРПН в розрізі номенклатурних позицій за січень-лютий 2015 року ТОВ "Макро Трейд Ком" () встановив придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, обсяги ТМЦ та їх властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ "Макро Трейд Ком".

Зокрема, придбані: бензин, гіпс, дверне полотно, дизельне пальне, засоби для догляду, клей, коробка дерев`яна, коробка МДФ, лиштва, лінолеум, мастика, підвіс, планка добірка, плити теплоізоляційні, рейка, профілі, сіль кухонна, скоби, суміші, тримач, шпаклівка, а реалізовано: шпонковий матеріал, кільця, комплект ущільнювачів, акумулятори, антифриз, батареї, вали первинні, вимикачі, втулки, вугілля, гальмо, герметик, датчики, дверний стопор, диски, діоди, електроди, замки, зелений чай, ізоляційна стрічка, кава, камери, каністри, клей, круги, лампи, листи, макуха соняшникова, масло, мішки, надання послуг з організації перевезення вантажів, опори, послуги з нанесення друку, провід, розетки, сайленблоки, стартер, столи, труби, фільтри, інші запчастини. Відповідач вважає, що асортимент придбаної номенклатури не відповідає реалізованій номенклатурі товару.

Також контролюючий орган посилається на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпра від 16.06.2017 року та зазначає, що з вироку Жовтневого районного суду м. Дніпра від 16.06.2017 р., вбачається, що ОСОБА_2 (як організатора у складі організованої групи), ОСОБА_3 (як співорганізатора у складі організованої групи), ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (як співвиконавців у складі організованої групи), визнано винними в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч.ч. 3, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 212 КК України, а саме - у вчиненні фіктивного підприємництва, що відображено в придбанні фіктивних суб`єктів підприємницької діяльності ТОВ "Макро Трейд Ком" () з метою прикриття незаконної діяльності, у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується підприємством, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою та збут такого документа, у пособництві в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, яке зобов`язане їх сплачувати, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у великих розмірах.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вказаний вирок суду датований від 16.06.2017 р., при цьому правовідносини між позивачем та Товариством "Макро Трейд Ком" здійснювалися в лютому 2015 року. Матеріали справи не містять доказів, що позивач міг знати про протиправність дій свого контрагента, оскільки Товариство "Макро Трейд Ком" в лютому 2015 року було зареєстровано як суб`єкт господарювання та на період лютого 2015 року будь яких вироків щодо цього контрагента не було. Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що вказаний вирок суду не містить даних, що Товариство "Макро Трейд Ком" утворювалося в інтересах Товариства "Іглс - Сервіс" , також вироком не встановлено, що саме з підприємством ТОВ "Іглс - Сервіс" були укладені фіктивні договори.

При цьому, матеріали справи підтверджують, що господарські операції позивача з зазначеним контрагентом здійснювалися (що підтверджується відповідними первинними документами), водночас, матеріали справи не містять підтверджень, що позивач міг знати в лютому 2015 року про можливі порушення вказаним контрагентом податкового законодавства.

Слід зазначити, що сам факт наявності вироку у кримінальному провадженні не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, оскільки вироком не встановлено, що зазначений контрагент утворений в інтересах ТОВ «Іглс-Сервіс».

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що судом першої інстанції не досліджувався та не перевірявся фактичний рух активів між позивачем та Товариством "Макро Трейд Ком", не перевірялася реальність здійснення господарських операцій, не перевірялося проведення поставок товару чи виконання робіт між позивачем та вказаним контрагентом. Водночас ґрунтування суду першої інстанції своїх висновків лише на наявності вироку щодо контрагента, не є правомірним та обґрунтованим.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що вчинення правочинів позивачем з контрагентом ТОВ "Макро Трейд Ком" не відповідали дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав та обов`язків.

Отже, зазначене надає підстави для висновку, що суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності свого рішення щодо висновку у відносинах між позивачем (ТОВ "Іглс - Сервіс") та його контрагентом Товариством "Макро Трейд Ком".

Щодо ТОВ "Ремонтний центр "Перос".

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що вказане Товариство мало назви: ТОВ "Єврохоумс" та ТОВ "Рандек", (), правовідносини між позивачем та зазначеним контрагентом відбулися в серпні 2016 року.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем зроблено висновок щодо правовідносин між позивачем та Товариством "Ремонтний центр "Перос" (яке раніше мало назви ТОВ "Єврохоумс", ТОВ "Рандек"), на підставі відповідних інформаційних баз.

Так, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до інформаційних баз даних ДФС України Товариство "Ремонтний центр "Перос" (старі назви ТОВ "Єврохоумс" та ТОВ "Райдек") має та зареєстроване Дніпровською районною державною адміністрацією в м. Києві, свідоцтво про державну реєстрацію від 26.05.2016 р. №0012793. Станом на теперішній час перебуває на обліку в ДПІ в Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві. Стан платника - " 0" платник податків за основним місцем обліку, основний вид діяльності - ремонт взуття та шкіряних виробів. Свідоцтво платника ПДВ № 200269508 від 31.05.2016 - анульоване 28.11.2017 року. (анульовано за рішенням контролюючого органу - ненадання декларацій протягом року). Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за весь період діяльності - не надавався. Баланс та декларація з податку на прибуток за весь період діяльності підприємством не подавались. Остання декларація з ПДВ надана за жовтень 2016 року. Власні основні засоби відсутні, згідно ЄРПН відсутня оренда основних засобів, офісних та складських приміщень, обладнання, комунальні послуги тощо.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції з зазначеного можна зробити висновок, що правовідносини позивача з Товариством "Ремонтний центр "Перос" (яке раніше мало назви ТОВ "Єврохоумс", ТОВ "Рандек") були сформовані в серпні 2016 року, тобто до часу, коли Свідоцтво платника ПДВ № 200269508 від 31.05.2016 було анульоване (28.11.2017 року).

При цьому суд першої інстанції дійшов висновку, що реалізовані у серпні 2016 року Товариству "Іглс-Сервіс" товари було придбано Товариством "Ремонтний центр "Перос" у серпні 2016 року у контрагента ТОВ "Аріон Ріо" (теперішня назва ТОВ "Праймвей ЛТД", ).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що судом першої інстанції встановлено, що відносно даного контрагента позивача, а саме ТОВ "Єврохоумс" (ТОВ "Ремонтний центр "Перос") винесено вирок суду, який набрав законної сили 14.03.2017.

Згідно з вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.02.2017 року по справі №759/1750/17 (пр. 1-кп/759/237/17) з метою здійснення злочинної діяльності, невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, отримали печатку ТОВ "Єврохоумс" (), якою завіряли завідомо неправдиві первинні документи, що засвідчували нібито проведення фінансово-господарських операцій. Таким чином особа, будучи засновником та директором фіктивного підприємства - ТОВ "Єврохоумс", забезпечила прикриття незаконної діяльності невстановлених досудовим розслідуванням осіб щодо здійснення вигаданих прибуткових та видаткових операцій по рахунках підприємства, складання від його імені, як службової особи ТОВ "Єврохоумс", фіктивних господарських угод та фіктивних первинних документів щодо реалізації товарів, робіт, послуг, складання та видачу документів податкової звітності, штучного формування податкового кредиту з податку на додану вартість іншим підприємствам та завищенню валових витрат таким суб`єктам господарської діяльності.

Суд першої інстанції зазначив, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.02.2017 року по справі №759/1750/17 (пр. 1-кп/759/237/17) діяльність ТОВ "Єврохоумс" (ТОВ "Ремонтний центр "Перос") () визнана фіктивною.

При цьому, суд першої інстанції погодився з висновком відповідача щодо відсутності реальності господарських операцій позивача з зазначеним контрагентом.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися, виходячи з наступного.

Так, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що вказаний вирок суду датований 09.02.2017 року, при цьому правовідносини між позивачем та Товариством ТОВ "Єврохоумс" (ТОВ "Ремонтний центр "Перос") здійснювалися в серпні 2016 року. Водночас, матеріали справи не містять доказів, що позивач міг знати про протиправність дій свого контрагента в серпні 2016 року, оскільки Товариство ТОВ "Єврохоумс" (ТОВ "Ремонтний центр "Перос") в серпні 2016 року було зареєстровано як суб`єкт господарювання та на період серпня 2016 року будь яких вироків щодо цього контрагента не було.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що вказаний вирок суду не містить даних, що Товариство ТОВ "Єврохоумс" (ТОВ "Ремонтний центр "Перос") утворювалося в інтересах Товариства "Іглс - Сервіс" ; разом з тим вказаним вироком не встановлено, що саме з підприємством ТОВ "Іглс - Сервіс" були укладені фіктивні договори та відбувалися фіктивні правовідносини.

При цьому, матеріали справи підтверджують, що господарські операції позивача з зазначеним контрагентом здійснювалися (що підтверджується відповідними первинними документами), водночас, матеріали справи не містять підтверджень, що позивач міг знати в серпні 2016 року про можливі порушення вказаним контрагентом податкового законодавства.

Слід зазначити, що сам факт наявності вироку у кримінальному провадженні не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, оскільки вироком не встановлено, що зазначений контрагент утворений в інтересах ТОВ «Іглс-Сервіс».

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що судом першої інстанції не досліджувався та не перевірявся фактичний рух активів між позивачем та Товариством ТОВ "Єврохоумс" (ТОВ "Ремонтний центр "Перос" - ТОВ "Рандек"), не перевірялася реальність здійснення господарських операцій, не перевірялося проведення поставок товару чи виконання робіт між позивачем та вказаним контрагентом. Водночас ґрунтування суду першої інстанції своїх висновків лише на наявності вироку щодо контрагента, не є правомірним та обґрунтованим.

Аналіз вищезазначених обставин дає підстави для висновку, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що вчинення правочинів позивачем з контрагентом ТОВ ТОВ "Єврохоумс" (ТОВ "Ремонтний центр "Перос") не відповідали дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав та обов`язків.

Отже, зазначене надає підстави для висновку, що суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності свого рішення щодо висновку у відносинах між позивачем (ТОВ "Іглс - Сервіс") та його контрагентом ТОВ "Рандек" (, яке змінило свою назву на ТОВ "Єврохоумс" (ТОВ "Ремонтний центр "Перос").

Колегія суддів апеляційної інстанції також бере до уваги, що вироками:

- Святошинського районного суду м. Києва від 09.02.2017 року по справі №759/1750/17 щодо ТОВ «Єврохоумс» (що мало в різні періоди назви: ТОВ "Ремонтний центр "Перос", ТОВ "Рандек"),

- Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2017 щодо ТОВ «Д.С.Д. Трейд» та ТОВ «Макро Трейд Ком»,

- Печерського районного суду м. Києва від 26.01.2016 (щодо ТОВ «Інтерсенд ЮА»), -

затверджені угоди між обвинуваченими та прокурором про визнання винуватості.

Водночас, і змісту вказаних вироків вбачається, що судами кваліфікуються дії винних осіб, що полягали у пособництві у придбанні суб`єктів підприємницької діяльності за матеріальну винагороду з метою прикриття незаконної діяльності та які призвели до того, що невстановлені слідством особи здійснили документальне оформлення, начебто, проведених фінансово-господарських операцій від імені формально призначеного засновника та директора.

Проте, обставини взаємовідносин між Товариством «ІглсСервіс» та Товариствами: ТОВ «Д.С.Д. Трейд», ТОВ «Інтерсенд ЮА», ТОВ «Макро Трейд Ком», ТОВ «Райдек» (що мало в різні періоди назви: ТОВ «Єврохоумс», ТОВ "Ремонтний центр "Перос",) - зазначеними вироками не досліджувались, в вироках не зазначався та не перевірявся фактичний рух активів між зазначеними товариствами, не досліджувалися питання реальності здійснення господарських операцій та можливість проведення поставок товару чи виконання робіт між вказаними підприємствами.

Вищезазначене спростовує висновки суду першої інстанції, що вироками зафіксовано обставини, які свідчать про не здійснення господарських операцій контрагентами позивача будь з ким.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм податкового законодавств України, що регулюють формування податкового кредиту.

Так, відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України).

Згідно з абзацом 1 пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (абз. 2 п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

З наведених законодавчих положень вбачається, що право на формування податкового кредиту виникає у платника податків за наявності: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; придбання товарів/послуг з метою їх використання в господарській діяльності; наявності розумних економічних причин (ділової мети) для здійснення господарських операцій; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам статті 201 Податкового кодексу України, зареєстрована та підписана уповноваженою особою.

Статтею 200 Податкового кодексу України визначалося, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Слід зазначити, що частиною 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 цього Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (далі по тексту - Наказ № 88).

Відповідно до пункту 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).

Згідно з пунктом 2.4 Наказу №88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Сама по собі наявність первинних документів (актів надання послуг та податкових накладних) не може бути єдиною і достатньою підставою для підтвердження правомірності формування податкового кредиту, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій, а також не доведення факту дійсного руху активів та товару між учасниками відповідних операцій.

Натомість, обставини справи підтверджують, що первинні документи позивача сформовані відповідно до норм законодавства, підтверджують реальний характер здійснення господарських операцій.

Отже, позовні вимоги щодо скасування податкових повідомлень-рішень, які прийняті на підставі висновків акта перевірки, підлягають задоволенню.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, оскільки в даному випадку відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв у відповідності та у спосіб, що передбачений податковим законодавством України.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що Лист «ІглсСервіс» від 05.03.2018 про відмову у наданні документів, на який має відсилання акт перевірки був наданий позивачем за 3 місяці до надання відповідачем повідомлення та наказу на перевірку від 14.06.2018.

При цьому, Лист ТОВ «ІглсСервіс» № 341 від 06.07.2018 із додатком було отримано відповідачем 09.07.2018, про що мається відповідний запис.

Вказане доводить те, що в межах строку у відповідності до ч. 1 ст. 85.2 ст. 85 ПК України, за 14 днів до перевірки позивач надав документи, які відповідач повинен був дослідити та врахувати в акті перевірки.

Водночас вище перелічене не доводять те, що мала місце бездіяльність відповідача.

Так, пунктом 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, пунктом 85.4 ст. 85 Податкового кодексу України передбачена обов`язковість врахування документів наданих платником при прийнятті рішення.

Однак, матеріалами справи спростовуються доводи позивача, що відповідач не врахував зазначені позивачем документи, оскільки надання суб`єктом владних повноважень певної оцінки зазначеним документам не є не врахування цих документів та порушенням п. 44.6 та 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для часткового прийняття судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовують доводами відповідача.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з обставин справи та норм законодавства України, що регулює дані правовідносини, права та інтереси позивача захищені рішенням суду.

Доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІГЛС-СЕРВІС" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 - скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення, винесені Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області від 05.09.2018 № та від 05.09.2018 № .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили 21.06.2019 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду згідно ст. 328, 329 КАС України протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня складення повного судового рішення.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 21.06.2019.

В повному обсязі постанова виготовлена 27.06.2019.

Головуючий суддя Ю.В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров