Справа № 460/950/19
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2019 року м. Рівне №460/950/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: ОСОБА_1 , відповідача: представник Юхименко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи ОСОБА_1
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.02.2019 №0-1701, №0-1701, №0-1701, №0-1701, №0-1701, №0-1701 та №0-1701, згідно з якими збільшено грошове зобов`язання позивача на загальну суму 45441,08 грн.

Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою від 03.05.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 11.06.2019.

04.06.2019 на адресу суду надійшов відзив Головного управління ДФС у Рівненській області (а.с.113-114).

В судовому засіданні 11.06.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Згідно з позовною заявою, вимоги ґрунтуються на тому, що позивач є засновником та власником Фермерського господарства "АВМ-С", тобто сільськогосподарським товаровиробником. Майновим внеском позивача у вказане фермерське господарство є будівлі зерноскладу, ворохосушилки, корівника, автовагової, адміністративного приміщення, робочої їдальні. Дані приміщення він використовує для здійснення сільськогосподарської діяльності. Вважає, що на вказані об`єкти нежитлової нерухомості розповсюджується положення підпункту "ж" і "е" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення, яким позивачу нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік, є протиправним. За таких обставин, просив позов задовольнити повністю.

Згідно з відзивом на позов сторона відповідача позов не визнає. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що нежитлова нерухомість: будівлі зерноскладу, ворохосушилки, корівника, автовагової, адміністративного приміщення, робочої їдальні, належить ОСОБА_1 , як окремій фізичній особі. Стверджує, що вказані будівлі є об`єктами оподаткування у розумінні пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, а отже оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті правомірно та не підлягають скасуванню. З огляду на це, просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить: з 21.01.2009 їдальня, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 90 кв.м.; з 05.06.2008 будівля ворохосушилки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 587 кв.м.; з 05.06.2008 будівля автовагової, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 58,6 кв.м.; з 21.01.2009 адмінбудівля, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 385,3 кв.м; з 05.06.2008 будівля корівника, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 загальною площею 1668,1 кв.м.; з 05.06.2008 будівля зерноскладу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , буд АДРЕСА_5 загальною площею 1049,2 кв.м., з 05.06.2008 будівля зерноскладу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 1024 кв.м.(а.с.115-127).

22.02.2019 Головним управлінням ДФС у Рівненській області винесено податкові повідомлення-рішення №0-1701, №0-1701, №0-1701, №0-1701, №0-1701, №0-1701 та №0-1701 згідно з пунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 ст.266 Податкового кодексу України визначено суму податкового зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості", за 2018 рік у загальній сумі 45441,08 грн. (а.с.13-19).

При цьому, як свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 належить право приватної власності на земельну ділянку на території Великопільської сільської ради Березнівського району Рівненської області, площею 2,28 га, що має цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства (а.с.77).

Довідкою №951 від 18.12.2018 Великопільська сільська рада Березнівського району Рівненської області підтвердила, що ОСОБА_1 в особистому підсобному господарстві утримує 25 голів свиней (а.с.81).

Той факт, що вказані приміщенні використовуються позивачем у його сільськогосподарській діяльності підтверджується також копіями реєстраційних свідоцтв свиней (відомості переміщення) (а.с.23-25).

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 є засновником та власником Фермерського господарства "АВМ-С", в якому його частка становить 100 % та його майновий внесок складається з будівлі їдальня, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; будівлі ворохосушилки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; будівлі автовагової, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; адмінбудівлі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; будівлі корівника, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 зерноскладу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 та будівлі зерноскладу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Вказане підтверджується рішенням засновника №1 Фермерського господарства від 07.08.2017 та Статутом Фермерського господарства, затвердженим рішенням засновника №1 від 07.08.2017 (а.с.82-96).

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, з огляду на таке.

01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VIII від 28.12.2014, яким, зокрема, викладено в новій редакції статтю 266 Податкового кодексу України та введено новий податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно із підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

За підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Перелік будівель, які не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зазначений у підпункті 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Зокрема, згідно з пунктом "ж" цього підпункту не є об`єктом оподаткування: "будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності".

Буквальний зміст цього пункту свідчить на користь того, що звільняється від оподаткування саме об`єкт, і саме такий, який має відповідне цільове призначення. Тобто звільняється від оподаткування об`єкт нежитлової нерухомості, який призначений для безпосереднього використання у сільськогосподарській діяльності, а не який безпосередньо використовується у сільськогосподарській діяльності.

Додатковою обов`язковою умовою для звільнення від оподаткування є приналежність такого об`єкта сільськогосподарському товаровиробнику.

Таке розуміння правової норми відповідає висновкам, викладеним в постановах Верховного Суду від 15.05.2018 у справах №806/2461/17 та №806/2676/17, де колегією суддів Касаційного адміністративного суду зауважено, що системне тлумачення підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України свідчить про те, що законодавець у кожному буквеному пункті (від "а" до "л") передбачив конкретні умови, за наявності яких нерухомість не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Кожен з цих випадків не підлягає розширювальному тлумаченню. Прикладом цього є, зокрема, те, що така умова як зв`язок об`єкту нерухомості з фактом її використання у своїй діяльності передбачений пунктами "е" та "і", на відміну від пункту "є". Більш того, кожен з визначених підпунктом 266.2.2 буквених пунктів має прив`язку або до статусу суб`єкта, який володіє такою нерухомістю (діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування ("д"), суб`єкти господарювання малого та середнього бізнесу ("е"), сільськогосподарський товаровиробник ("ж"), громадські організації інвалідів та їх підприємства ("з"), релігійні організації ("и"), та/або до виду нерухомості, його стану, місця розташування (непридатна до проживання ("ґ"), будівлі дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів ("і"), будівлі промисловості ("є") тощо).

Виходячи з положень Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507, будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства включають в себе: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарської силоси та інше.

Таким чином, такі об`єкти нежитлової нерухомості, як будівля ворохосушилки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; будівля автовагової, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; будівля корівника, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 зерноскладу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 та будівля зерноскладу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 кваліфікуються як споруди сільськогосподарського призначення.

Водночас будівля їдальня, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та адмінбудівля, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 до споруд сільськогосподарського призначення не відносяться.

Що стосується поняття "сільськогосподарський товаровиробник", то суд зауважує на тому, що визначення сільськогосподарського товаровиробника, як юридичної особи, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власно виробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання, наведене у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, застосоване бути не може, позаяк воно прямо передбачене лише для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу, тобто виключно для застосування такого спеціального податкового режиму, як спрощена система оподаткування, обліку та звітності.

Закон України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років" №2238-III від 18.01.2001, сільськогосподарським товаровиробником називає фізичну або юридичну особу, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

А за термінологією Закону України "Про сільськогосподарський перепис" №575-VI від 23.09.2008 виробниками сільськогосподарської продукції є юридичні особи всіх організаційно - правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи-підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності. В свою чергу, домогосподарство це сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життєдіяльності, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Ці особи можуть перебувати в родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати у будь-яких із цих стосунків, або перебувати і в тих, і в інших стосунках. Домогосподарство може складатися з однієї особи.

Відповідно до цього, в розумінні чинного законодавства ОСОБА_1 вважається сільськогосподарським товаровиробником.

Окремо слід зауважити, що від оподаткування звільняються будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, а не лише ті, які належать таким товаровиробникам саме на праві власності.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що об`єкти нежитлової нерухомості, а саме: будівля ворохосушилки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; будівля автовагової, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; будівля корівника, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 зерноскладу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 та будівля зерноскладу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в силу вимог пункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, як такі що мають сільськогосподарське призначення та належать сільськогосподарському товаровиробнику.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Головним управлінням ДФС у Рівненській області правомірність податкових повідомлень-рішень від 22.02.2019 №0-1701, №0-1701, №0-1701, №0-1701, №0-1701 не доведена. Самі ж оспорювані рішення не відповідають вимогам законності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак підлягають скасуванню.

Разом з тим, суд зазначає, що хоча будівля їдальня, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та адмінбудівля, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 як сільськогосподарському товаровиробнику, вони не призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності та не відносяться до споруд сільськогосподарського призначення. А отже податкові повідомлення-рішення від 22.02.2019 №0-1701 та №0-1701 прийняті контролюючим органом у межах, на підставі та у спосіб, передбачені чинним законодавством, є правомірними, обґрунтованими та такими, що не підлягають скасуванню.

За наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

В силу вимог частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_6 ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (, вул. Відінська, 12, м. Рівне, Рівненської області, 33023) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області №0-1701 від 22.02.2019, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" за 2018 рік в розмірі 5463,50 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області №0-1701 від 22.02.2019, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" за 2018 рік в розмірі 9765,43 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області №0-1701 від 22.02.2019, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" за 2018 рік в розмірі 545,42 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області №0-1701 від 22.02.2019, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" за 2018 рік в розмірі 15711,99 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області №0-1701 від 22.02.2019, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" за 2018 рік в розмірі 9530,88 грн.

В частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Рівненській області №0-1701 та №0-1701 від 22.02.2019, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Рівненській області пропорційну частину судових витрат у вигляді судового збору, а саме 693,56 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 21 червня 2019 року.

Суддя Друзенко Н.В.