Справа № 320/186/19
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року № 320/186/19

Київський окружний адміністративний суду у складі:

головуючого судді - Лапія С.М.,

за участі: секретаря судового засідання - Колеснікової О.І.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_3.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до Богуславського відділення Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Київській області, Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, а також визнання протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ФОП ОСОБА_1 з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії старшого державного інспектора Богуславського відділення Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області Попченка Антона Олександровича щодо взяття на облік (реєстрацію) 09.02.2018 шляхом внесення відомостей до ІТС "Податковий блок", "Відомості відповідних реєстрів про реєстрацію для обліку за основним місцем з ознакою "платник не подав заяви для взяття на облік", ОСОБА_1 як самозайняту особу, яка здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат).

- зобов`язати Богуславське відділення Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області зняти з обліку (реєстрації) ІТС "Податковий блок" ОСОБА_1 як самозайняту особу, яка здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат).

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДФС у Київській області від 04.12.2018 № Ф-236483-55.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що він з 06.06.2007 зареєстрований як фізична особа - підприємець та з 07.07.2007 взятий на облік ДПІ у Богуславському районі, основним видом діяльності є діяльність у сфері права. З 01.01.2012 по березень 2018 перебував на 2 групі платників єдиного податку, а з березня 2018 по даний час перебуває на 3 групі платників єдиного податку.

Позивач вказав, що за весь період своєї діяльності він сплачує податки і збори вчасно і в повному обсязі як фізична особа - підприємець, однак контролюючим органом безпідставно, всупереч вимогам податкового законодавства пред`явлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.12.2018 № Ф-236483-55, якою його зобов`язано сплатити заборгованість по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як для платника, який провадить незалежну професійну діяльність у розмірі 12059, 35 грн., що призвело до подвійного оподаткування його діяльності.

Також позивач зазначив, що він жодних заяв про взяття його на облік як особу, що здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат), до податкового органу не подавав, а отже, відповідачем протиправно взято його на облік як самозайняту особу, яка здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат).

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідачів до судового засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець 06.06.2007, перебуває на обліку у ГУ ДФС у Київській області (Обухівське управління Богуславська податкова інспекція) з 07.06.2007 як фізична особа-підприємець.

Основним видом діяльності є КВЕД : 69.10 - діяльність у сфері права.

З 07.06.2007 по 31.12.2011 позивач як суб`єкт господарської діяльності перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності.

З 01.01.2012 по 31.03.2018 позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності 2 групи.

З 01.04.2018 по даний час перебуває на 3 групі спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру адвокатів України ОСОБА_1 є адвокатом з 25.11.2010 (свідоцтво від 25.11.2010 № 4370/10).

Позивач як фізична особа-підприємець з 06.06.2007 по даний час вчасно сплачує єдиний соціальний внесок, що підтверджується квитанціями (а.с. 169-171) .

Як слідує з матеріалів справи, податковим органом 17.10.2017 направлено позивачу листа № 11574/Г/10-02-03 про необхідність подання заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ.

Позивачем зазначена заява до податкового органу не подавалася.

На виконання листа від 17.10.2017 старшим державним інспектором Богуславського відділення Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області Попченко Антоном Олександровичем 09.02.2018 внесено до ФТС «Податковий облік» «Відомості відповідних реєстрів про реєстрацію (для обліку за основним місцем з ознакою «платник не подав заяви для взяття на облік»).

Улистопаді 2018 позивачу стало відомо, що йому як самозайнятій особі було нараховано борг по сплаті єдиного внеску у розмірі 6552, 48 грн.

Позивачем 26.11.2018 подано до податкового органу заяву про зняття нарахування по ЄСВ.

Листом від 19.12.2018 № 8513/10-36-55-09 податковий орган повідомив позивача, що оскільки він зареєстрований як платник єдиного податку (вид діяльності - 69.10 діяльність у сфері права), перебуває в Єдиному реєстрі адвокатів України та з 09.02.2018 перебуває на обліку як особа, що здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат), відсутні підстави для коригуання нарахувань по єдиному внеску як самозайнятій особі.

У подальшому позивачем отримано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.12.2018 № Ф-236483-55 у розмірі 12 059, 35 грн.

Вказані обставини визнаються та не заперечуються сторонами.

Вважаючи дії відповідача щодо взяття його на облік як самозайняту особу, а також вимогу від 04.12.2018 протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Порядок взяття на облік за основним місцем обліку самозайнятих осіб врегульовано наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» (далі - Порядок № 1588).

Відповідно до п. 6.7. розділу 6 Порядку № 1588 взяття на облік фізичних осіб, які не є підприємцями та здійснюють незалежну професійну діяльність, умовою ведення якої згідно із законом є державна реєстрація такої діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання свідоцтва про реєстрацію чи іншого документа (дозволу, сертифіката тощо), що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (далі - фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність), здійснюється за місцем постійного проживання у порядку, встановленому цим Порядком для фізичних осіб - підприємців:

1) для взяття на облік фізична особа, яка має намір провадити незалежну професійну діяльність, у строк 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання свідоцтва про реєстрацію чи іншого документа (дозволу, сертифіката тощо), що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності, зобов`язана подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем свого постійного проживання:

заяву за формою № 5-ОПП (додаток 8);

копію реєстраційного посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності, якщо заявник є приватним нотаріусом;

копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, якщо заявник є адвокатом, який провадить адвокатську діяльність індивідуально;

копію свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, виданого Центральною експертно-кваліфікаційною комісією при Міністерстві юстиції України за формою, що відповідає додатку 9 до Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2015 року № 301/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 березня 2015 року за № 249/26694 (із змінами), якщо заявником є судовий експерт, який за даними Реєстру атестованих судових експертів не є фахівцем державної спеціалізованої установи і не здійснює судово-експертної діяльності у складі іншої юридичної особи;

копію посвідчення приватного виконавця, якщо заявником є приватний виконавець;

копію свідоцтва про право на провадження діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), якщо заявником є арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).

При подачі документів пред`являються оригінали зазначених документів.

У разі подання документів поштовим відправленням копії документів повинні бути засвідчені нотаріально або органом, який здійснив реєстрацію незалежної професійної діяльності.

У разі подання документів представником додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що засвідчує його повноваження;

2) контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі:

наявності обмежень на провадження незалежної професійної діяльності, встановлених законодавством;

коли документи подані за неналежним місцем обліку;

коли документи не відповідають встановленим вимогам, подані не в повному обсязі або коли зазначені в різних документах відомості є взаємно невідповідними;

коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа;

неподання для реєстрації особою, яка має намір провадити незалежну професійну діяльність, свідоцтва про реєстрацію чи іншого документа (дозволу, сертифіката тощо), що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності.

Після усунення причин, що були підставою для відмови у взятті на облік такої самозайнятої особи, фізична особа може повторно подати документи для взяття на облік;

3) узяття на облік фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, здійснюється у день отримання від них заяви за формою № 5-ОПП.

Довідка за формою № 34-ОПП надсилається (видається) фізичній особі, яка провадить незалежну професійну діяльність, згідно з пунктами 3.10-3.11 розділу III цього Порядку;

4) якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

У такому разі фізична особа зобов`язана подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем свого постійного проживання заяву за формою № 5-ОПП з позначкою «Зміни» та копію документа, що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності, визначеного у підпункті 1 цього пункту.

Згідно п. 6.8. розділу 6 Порядку № 1588 облік фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, у контролюючих органах здійснюється з урахуванням, зокрема, якщо контролюючим органом за інформацією від іншого державного органу чи при виконанні власних функцій виявляється фізична особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, що є зареєстрованою, але не перебуває на обліку у контролюючому органі, контролюючий орган повідомляє таку особу про необхідність подання заяви для взяття її на облік.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачами, позивачем особисто не подавалася до податкового органу заява за формою № 5-ОПП та заява про реєстрацію його платником єдиного внеску за формою 1-ЄСВ.

Отже, суд дійшов висновку, що дії старшого державного інспектора Богуславського відділення Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області Попченка Антона Олександровича щодо взяття 09.02.2018 позивача на облік (реєстрацію) шляхом внесення відомостей до ІТС "Податковий блок", "Відомості відповідних реєстрів про реєстрацію для обліку за основним місцем з ознакою "платник не подав заяви для взяття на облік", як самозайняту особу, яка здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат), є протиправними.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Богуславське відділення Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області зняти з обліку (реєстрації) ІТС "Податковий блок" ОСОБА_1 як самозайняту особу, яка здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат), суд зазначає, що дана вимога є похідною від першої, а тому підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.12.2018 № Ф- 236483-55, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1статті 14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Згідно пункту 65.1 статті 65 14 ПК України взяття на облік фізичних осіб - підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Разом з тим, відповідно до пункту 65.2 статті 65 ПК України облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежноїпрофесійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

Відповідно підпункту 65.4.4 пункту 65.4 статті 65 ПК України контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Таким чином, податковим законодавством виключена можливість подвійного взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Згідно пунктів 178.1, 178.2 статті 178 ПК України особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно пункту 2 частини 1 статті 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Отже, адвокатська діяльність підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, оподаткування доходів від отримання якої регулюється статтею 178 ПК України, лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до п.2 ч.1ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010 року (далі - Закон №2464) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно п.4, п.5 ч.1 ст. 4 Закону України № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Законодавець розмежовує фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, при цьому порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності Законом України № 2464 не передбачений.

Позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець згідно Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», отже до нього не можуть застосовуватись положення ч.3 ст.5 Закону України № 2464.

Це підтверджуються також положеннями п.2 ч.1 ст.7 Закону України № 2464, відповідно до яких єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Разом з тим, п.3 ч.1ст.7 Закону України № 2464 передбачено, що єдиний внесок нараховується для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, базою нарахування є сума, що визначається такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом України № 2464. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Таким чином, позивач, перебуваючи на податковому обліку як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, повинен перебувати на податковому обліку як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності, вести єдиний податковий облік та сплату податків саме як фізична особа-підприємець 3 групи єдиного податку із зареєстрованими видами діяльності.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час розгляду справи відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також суд звертає увагу, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Враховуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн., що підтверджується квитанцією від 10.01.2019 № 0.6.1, а також здійснені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, розмір яких складає 10000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 25.06.2019 №0.0..1, актом приймання-передачі виконаних робіт відповідно до договору про надання правничої допомоги від 11.01.2019, договором про надання правничої допомоги від 11.01.2019.

Понесені позивачем витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 11921 грн. підлягають відшкодуванню йому за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії старшого державного інспектора Богуславського відділення Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області Попченка Антона Олександровича щодо взяття на облік (реєстрацію) 09.02.2018 шляхом внесення відомостей до ІТС "Податковий блок", "Відомості відповідних реєстрів про реєстрацію для обліку за основним місцем з ознакою "платник не подав заяви для взяття на облік", ОСОБА_1 як самозайняту особу, яка здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат).

Зобов`язати Богуславське відділення Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області зняти з обліку (реєстрації) ІТС "Податковий блок" ОСОБА_1 як самозайняту особу, яка здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат).

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДФС у Київській області від 04.12.2018 № Ф-236483-55.

Стягнути на користь ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, ідентифікаційний код 39393260) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 02 липня 2019 р.