Справа № 420/1255/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/1255/19

Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В. Дата і місце ухвалення: 03.04.2019р., м. Одеса
Колегія суддів Пятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження призначеної та виплачуваної пенсії по інвалідності максимальним розміром; зобов'язання відповідача здійснювати виплату призначеної позивачу пенсії без обмеження її максимальним розміром та провести доплату різниці в пенсії між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами з 12.01.2019р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Головному УПФ та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зокрема в січні 2019р. позивачу призначено пенсію виходячи з загального розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії, який становить 19990 грн., в розмірі 15920 грн. (80%). Проте на підставі ч.7 ст.43 Закону № 2262-ХІІ відповідачем необґрунтовано обмежено розмір виплачуваної позивачу пенсії 10 розмірами прожиткового мінімуму доходів громадян, в результаті чого позивач з 12.01.2019 отримує пенсію в сумі 14970 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження призначеної ОСОБА_2 пенсії по інвалідності максимальним розміром. Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 без обмеження її максимального розміру з виплатою різниці між перерахованою та виплаченою пенсією за минулий час з 12.01.2019 та здійснювати виплату призначеної пенсії по інвалідності без обмеження її максимального розміру з урахуванням викладених вище висновків суду.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Головне управління Пенсійного фонду подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року вважаючи його необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм матеріального права.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув достатньо уваги на те що починаючи з 01.01.2018 року згідно ст.2 Закону України від 08.07.2011 №3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Також, апелянт звертає увагу на те, що судом першої інстанції не досліджено факт того що, позивачу призначено пенсію по інвалідності з 12.01.2019 року, а відповідно до вище наведеного положення Закону встановлюються тимчасові обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер і неконституційними не визнавались тому є чинними та обов'язковими до виконання органами Пенсійного фонду України.

Щодо посилання суду першої інстанції на Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 яким визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення першого речення ч.7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911/VII як підставу для задоволення позовних вимог, то апелянтом зазначено, що судом не проаналізовано те, що дане рішення не має ніякого відношення до позивача оскільки до моменту призначення пенсії по інвалідності в 2019 році він пенсію взагалі не отримував.

Таким чином, апелянт вважає, що законодавче обмеження пенсії позивача максимальним розміром є правомірним, та відповідає нормам Конституції України та Законам України, забезпечує належний рівень пенсійного забезпечення позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ст. 257 КАС України (а.с. 1).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 12.01.2019 призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

Згідно повідомлення про призначення пенсії (пенсійна справа № ) при обчисленні пенсії враховано грошове забезпечення: посадовий оклад 8600 грн.; оклад за військове звання 1480 грн.; процентна надбавка за вислугу років 50% - 5040 грн.; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці 4780 грн., а всього 19990 грн. Підсумок пенсії склав 20548,80 грн., який складається з: основний розмір пенсії 80% - 15920 грн., з урахуванням доплати 3980 грн., підвищень та надбавок (інвалід війни 2 групи / при виконанні обовязків в/с 386,32 грн.; інвалід війни 2 групи / при виконанні обовязків в/с 212,48 грн.; інвалід війни 2 групи / при виконанні обовязків в/с 50 грн.), однак із урахуванням максимального розміру пенсії кінцева сума склала 14970,00 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 положення частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, якими передбачено тимчасові обмеження максимального розміру пенсії визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому дії відповідача щодо обмеження призначеної та виплачуваної пенсії по інвалідності позивача максимальним розміром є необґрунтованими та неправомірними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, та вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

08.07.2011 року було прийнято Закон України № Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи , який набрав чинності 01.10.2011 року.

Згідно ст. 2 зазначеного Закону максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до законів України …"Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення"…, не може перевищувати 10740 гривень.

На підставі вказаного Закону були внесені зміни до ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24.12.2015р. №911-VIII чинній з 01.01.2016р. по 20.12.2016р., максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р., максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

В свою чергу, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992р. №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 положення ч. 7 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 року ч. 7 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб втратила чинність.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб слова і цифри у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 року.

Буквальне розуміння змін внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 6 грудня 2016 року №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Вказаний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 31 січня 2019 року у справі №638/6363/17 та від 12 березня 2019 року у справі №522/3049/17.

У 2018 році будь-яких змін до ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не вносилось.

Таким чином, після прийняття Рішення Конституційним Судом України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року обмеження розміру пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність є неправомірним.

Посилання апелянта на положення ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, які є чинними, в обґрунтування правомірності обмеження максимальним розміром пенсії позивача є необґрунтованим, з огляду на те, що саме на підставі вказаного Закону були внесені зміни до ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та, фактично, є ідентичними.

Слід зазначити, що в своєму рішенні від 20.12.2016р. №7-рп/2016 Конституційний Суд України визнав, що обмеження максимального розміру пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п'ятою статті 17 Конституції України, які зобов'язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України. Сам факт визнання такого обмеження розміру пенсії таким, що не відповідає ст. 117 Конституції України свідчить про протиправність застосування аналогічних положень Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи при перерахунку пенсії позивача.

Щодо посилання апелянта на рішення Верховного Суду від 03.04.2018 по справі №361/4922/17 та № 161/9572/17 від 15.08.2018 року колегія суддів зазначає, що їх висновки не можуть бути застосовані до даної справи, оскільки в них вирішувався спір щодо обмеження максимального розміру пенсії, призначеної на підставі іншого Закону, а саме Закону України «Про прокуратуру».

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 02 липня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук