Справа № 1540/4267/18
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/4267/18
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України за участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправною відмову в розгляді документів про призначення одноразової грошової допомоги та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, в якому просив визнати протокол № 36 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 20 травня 2016 року в частині відмови в розгляді документів про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та повернення їх на доопрацювання протиправним та скасувати його; зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року, як інваліду 3 групи з 28 грудня 2015 року, інвалідність якого настала внаслідок травми (контузії), поранення та захворювання, що пов`язані із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, з врахуванням того, що відповідно до п. «б» ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» позивач має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що у період з жовтня 1981 року по червень 1983 року позивач проходив військову службу на території Демократичної Республіки Афганістан, де приймав участь в бойових діях. У 1982 році, позивач, виконуючи обов`язки військової служби отримав осколкові поранення голови та контузію Рішенням Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 11.09.2015 року (протокол № 3339) наявні у позивача травма (контузія), поранення та захворювання були пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Рішенням МСЕК від 28.12.2015 року (довідка 10ААВ № 790617) позивачу вперше була призначена 3 група інвалідності, у зв`язку із наявністю травми (контузії), поранення та захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Враховуючи, що позивач отримав інвалідність внаслідок травми, поранення, захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, він має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно зі статтями 16, 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та члені їх сімей» та Постанови КМУ № 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві». Позивач зазначає, що його заява про виплату ОГД разом з приєднаними документами, подана до Одеського ОВК, була скерована до Міністерства оборони України з клопотанням військового комісара про проведення позивачу виплати ОГД в сумі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності. Комісія МО України (протокол засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 20.05.2016 року № 36, розглянувши подані документи, прийняла рішення про повернення документів до Одеського обласного військового комісаріату без розгляду на доопрацювання. Висновок Комісії обґрунтовано тим, що в поданих матеріалах відсутні документи, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою № 975 від 25.12.2013 року. Позивач зазначає, що долучені ним до заяви документи, свідчать про причинний зв`язок отриманих поранень із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Таким чином, позивач вважає, що він подав всі необхідні документи, що передбачені п. 11 Порядку № 975. Позивач, також, зазначає, що Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, затвердженого чинним наказом МОУ № 530 від 14.08.2014 року, визначено, що документ про обставини поранення - копія акта про нещасний випадок подається лише у разі, якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не повезена з виконанням обов`язків військової служби.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що у період з 1981 по 1983 роки ОСОБА_1 проходив строкову військову службу, що підтверджується відомостями з військового квитка НОМЕР_1 від 05.05.1981 року.

Згідно з висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 08.09.2015 року № 1671/Ж відносно ОСОБА_1 , описані рубці у зовнішнього лівого ока, на спинці носа в верхній третині, на шкірі верхньої губи справа з переходом на червону кайму є наслідком загоєння ран, які виникли внаслідок розривної дії снаряду, могли бути спричинені у зазначений строк, тобто у 1982 році. Висновок складений зі слів позивача за таких обставин: «у 1982 році під час проходження служби в Афганістані внаслідок вибуху боєприпаси отримав осколкові поранення голови.»

Згідно з витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 11.09.2015 року № 3339, мінно-вибухова травма, осколкові поранення голови, рядового у запасі ОСОБА_1 , 1963 року народження, наслідком яких стали ЗЧМТ (контузія головного мозку) та рубці: біля зовнішнього кута лівого ока, розмірами 1,4х1,1 см, на спинці носа в верхній третині, розмірами 1,3х0,3 см та на шкірі верхньої губи справа з переходом на червону кайму губ, розмірами 1,4х0,3 см, що підтверджується висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 1671/Ж від 08.09.2015 року «Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи», та які у подальшому призвели до розвитку: «Стійких наслідків перенесеної ЗЧМТ (контузії головного мозку, 1982 року) у вигляді після травматичної та дисциркуляторної енцефалопатії ІІ (два) ст., прогресуючий перебіг з вираженим церебростенічним, вестибуло-атактичним синдромом, з двобічною пірамідною недостатністю, вегето-судинною дисфункцією, з лікворо-гіпертензивними кризами, стійкою цефалгією, мнестичним зниженням, емоційно-вольовою нестійкістю, центральної вестибулярної дисфункції ІІІ ст.», що підтверджується медичними та військово-обліковими документами, - травма (контузія), поранення, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ від 28.12.2015 року, позивачу встановлена третя група інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

26.01.2016 року ОСОБА_1 звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності (травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії). До заяви надано: копію довідки МСЕК серії 10ААВ від 28.12.2015 року № 790617, копію військового квитка, копію паспорта та ідентифікаційного номера, копію витягу з протоколу засідання ЦВЛК від 11.09.2015 року № 3339, копію висновку суд.-мед. експертизи від 08.09.2015 року № 1671/Ж.

01.02.2016 року Одеський обласний військовий комісаріат звернувся до Міністерства оборони України із висновком № 640 про наявність у ОСОБА_1 права на отримання зазначеної грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Відповідно до протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 23.05.2016 року № 36, розглянувши подані комісаріатом документи щодо ОСОБА_1 , комісія дійшла висновку про необхідність повернення вказаних документів на доопрацювання, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно повернув документи, що надані ОСОБА_1 до військового комісаріату на доопрацювання.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно пункту 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Частиною 2 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року (далі - Порядок № 975) визначає перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності подає уповноваженому органу.

На підставі пункту 11 Порядку № 975 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Пунктом 19 Порядку № 975 передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

З огляду на наведені норми Порядку № 975, під час вирішення питання щодо призначення і виплати особі одноразової грошової допомоги уповноважений орган повинен встановити, що інвалідність військовослужбовця не пов`язана з вчиненням ним злочину або адміністративного правопорушення; вчиненням ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Варто зазначити, що висновок ЦВЛК з приводу того, що травма позивача пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії ґрунтується на висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 1671/Ж від 08.09.2015 року, який у свою чергу складений на підставі особистих пояснень ОСОБА_1 без дослідження будь-яких інших доказів.

За наслідками дослідження експерт встановив, що описані рубці є наслідком загоєння ран, які виникли внаслідок розривної дії снаряду, могли бути спричинені у 1982 році. Жодних інших обставин висновком експерта не встановлено.

Відповідно до військового квитка ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 05.05.1981 року, відомості в пункті 22 «Какие имеет ранения и контузии (дата и характер ранения (контузии)» відсутні, тоді як з огляду на пояснення позивача, травму він отримав у 1982 році, у період проходження строкової військової служби.

З приводу посилання позивача на пункт 4.7 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року № 530 9 далі - Положення № 530) слід зазначити таке.

На підставі пункту 4.5 Положення № 530, за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України, здійснюється виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок виплати допомоги).

Командир (начальник) військової частини, установи (організації), у якій проходив (проходить) службу військовослужбовець, зобов`язаний: роз`яснити права та пільги, установлені чинним законодавством для військовослужбовця (членів сім`ї загиблого військовослужбовця), у тому числі щодо права на виплату одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; сприяти своєчасному оформленню документів, визначених Порядком виплати допомоги; забезпечити належний контроль за виплатою одноразової грошової допомоги.

Тобто, пункт 4.5 Положення № 530 передбачає, що командир установи, в якій проходив службу військовослужбовець повинен сприяти оформленню документів, передбачених Порядком № 975.

Таким чином, вказаний нормативно-правовий акт передбачає необхідність дотримання норм Порядку № 975.

Відповідно до приписів пункту 4.7 Положення № 530, у разі захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва) в період проходження військової служби військовослужбовець направляється на медичний огляд до ВЛК для визначення ступеня його придатності до військової служби та встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) чи захворювання з виконанням обов`язків військової служби або з проходженням військової служби.

Рішення ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовця оформлюється свідоцтвом про хворобу, довідкою ВЛК, витягом з протоколу засідання ВЛК.

Після проходження ВЛК у разі звернення військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби) лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я оформляє необхідні документи на МСЕК для встановлення йому групи інвалідності та (або) відсотка втрати працездатності.

На військовослужбовців строкової військової служби, стосовно яких винесена постанова ВЛК з формулюванням: "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби", командир військової частини подає документи на МСЕК тільки в тому разі, якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) не пов`язане із вчиненням військовослужбовцем злочину чи адміністративного порушення та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України командир військової частини.

Документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб.

У разі настання інвалідності подаються такі документи:

висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, який визнаний інвалідом (додаток 13);

заява про виплату одноразової грошової допомоги (додаток 12);

копія довідки МСЕК про встановлення групи та причинного зв`язку інвалідності;

копії свідоцтва про хворобу, постанови чи довідки відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва);

витяг з наказу командира військової частини про виключення зі списків особового складу частини (для військовослужбовців строкової військової служби - копія військового квитка);

копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я, по батькові та місце реєстрації;

копія документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копія сторінки паспорта з такою відміткою);

копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, - у разі якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.

Слід зазначити, що Положення № 530 визначає, що для отримання одноразової грошової допомоги у випадку отримання військовослужбовцем інвалідності через нещасний випадок, особа повинна надати копію акта, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. При цьому вказаний акт необхідно надавати у випадку, якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.

Однак норми положення № 530 в частині відсутності обов`язку надати акт про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, не виключає обов`язку позивача надати на розгляд військового комісаріату документи, що передбачені пунктом 11 Порядку № 975, яким чітко визначено, що до заяви повинен бути доданий документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Слід зазначити, що з наданих позивачем до заяви про виплату одноразової грошової допомоги документів, неможливо встановити обставини та умови, за яких позивач отримав травму, оскільки постанова ЦВКЛ містить лише опис травми, що отримав ОСОБА_1 , ґрунтується на висновку експерта, який складений зі слів позивача, у військовому квитку відсутні дані щодо отримання позивачем у 1982 році поранення, а, отже, на думку суду, з метою недопущення порушення пункту 19 Постанови № 975, відповідач правомірно повернув документи, що надані ОСОБА_1 до військового комісаріату на доопрацювання.

Близьких за змістом висновків дійшов Верховний суд у складі Великої Палати в постанові від 10.04.2019, справа №822/220/18, № судового рішення в ЄДРСРУ 81047127.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги.

Посилання апелянта на постанови Верховного Суду, згідно яких законодавча форма документа не визначена колегією суддів не сприймаються, адже судом не була не прийнята форма документа, а з наданих позивачем до заяви про виплату одноразової грошової допомоги документів, неможливо встановити обставини та умови, за яких позивач отримав травму.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі № 1540/4267/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк