Справа № 120/2095/19-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

м. Вінниця

03 липня 2019 р. Справа № 120/2095/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці про визнання протиправним та скасуванння рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці про визнання протиправним та скасування рішення, відповідно до змісту якого позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення комісії по спірних питаннях УПФУ у м. Вінниці № 5 від 06.02.2019 щодо утримання з ОСОБА_1 переплати пенсії в розмірі 38230,23 грн.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано до суду клопотання від 01.07.2019 року за вх. №33867 про забезпечення її позову до УПФУ у м. Вінниці шляхом зупинення дії рішення комісії по спірних питаннях УПФУ у м. Вінниці № 5 від 06.02.2019 щодо утримання з ОСОБА_1 переплати пенсії в розмірі 38230,23 грн. до вирішення справи судом по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про розгляд даної заяви без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи подану заяву, суд виходить з наступного.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач посилається на те, що розгляд даної справи може тривати певний період часу, а відповідач починаючи з березня 2019 року вже почав примусово вираховувати з її пенсії 20% в якості відшкодування надмірно виплаченої пенсії. В зв"язку з чим, вважаючи, що відповідач незаконно прийняв рішення про примусове відрахування з неї пенсії, позивач просить забезпечити позов шляхом припинення виконання дії оскаржуваного нею рішення до вирішення судом справи по суті. При цьому, позивач посилається на п.2 ч.2 ст. 150 КАС України зазначаючи про очевидність ознак протиправності рішення та дій суб"єкта владних повноважень.

Положеннями ч. 1 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Виходячи зі змісту викладених положень, законодавець встановив такі підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" №2 від 06.03.2008 надано роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Із системного аналізу наведених положень слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Разом з тим, заявником належним чином не обґрунтовано необхідності застосування заходів забезпечення заявленого адміністративного позову, а суд з наявних матеріалів не вбачає підстав для висновку про те, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття цих заходів.

Вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб та з наведених позивачем підстав, на думку суду, є неможливим, оскільки у такому випадку суду необхідно надати оцінку оскаржуваному рішенню на предмет його протиправності/правомірності, що відповідно до вимог КАС України має здійснюватись судом за наслідком розгляду справи по суті, і в такому випадку фактично ухвалюється рішення щодо спору без розгляду справи по суті, що суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову.

При цьому, позивачем не наведено доказів що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з огляду на відсутність достатніх даних, які б вказували на необхідність застосування заходів забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 , суд приходить до переконання, що підстави для вжиття таких заходів відсутні.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 9, 150, 151, 154, 243, 248, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в забезпеченні адміністративного позову ОСОБА_1 в адміністративній справі № 120/2095/19-а.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна