Справа № 480/4360/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 р.Справа № 480/4360/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 22.04.19 року по справі № 480/4360/18

за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України

до ОСОБА_1

треті особи Сумська обласна державна адміністрація , ТОВ "Еко-клімат"

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державна архітектурно-будівельна інспекції України (далі - позивач, ДАБІ України) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), треті особи Сумська обласна державна адміністрація, ТОВ "Еко-клімат", в якій просить:

- зобов`язати ОСОБА_1 знести самочинне будівництво, а саме нежитлову будівлю (гараж) загальною площею 152,4 кв.м. нежитлову будівлю на земельній ділянці з кадастровим номером № НОМЕР_1 поблизу багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 року в задоволенні адміністративного позову Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 , треті особи Сумська обласна державна адміністрація, ТОВ "Еко-клімат" про зобов`язати відповідача знести самочинне будівництво, а саме нежитлову будівлю (гараж) загальною площею 152,4 кв.м. на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 поблизу багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 - відмовлено.

Позивач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального права.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Також. відповідачем ОСОБА_1 надіслав до суду засобами електронного поштового зв`язку клопотання про відкладення розгляду справу на іншу дату.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення вищезазначеного клопотання, оскільки доказів неможливості прибути в судове засідання у зв`язку з сімейними обставинами відповідачем не надано, як і не надано доказів неможливості залучення інших осіб для представництва його інтересів в суді.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 1 ст. 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Управлінням державної архітектурно-будівельною інспекцією у Сумській області було проведено позапланову перевірку за зверненням Сумської ОДА, що підтверджується направленням №484 від 21.09.2015, актом №484 від 30.09.2015 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. За результатами перевірки встановлено, що відповідачем фактично виконано роботи з облаштування стрічкового фундаменту гаражу, стін із цегли та облаштовано покрівлю, виконуються роботи по облаштуванню підлоги шляхом укладення тротуарної плітки, частково виконано утеплення зовнішньої частини будівлі гаражу, встановлено підйомник для ремонту машин. Підвальне приміщення гаражу використовується під офіс, у приміщенні першого поверху розміщено газове та інше обладнання для ремонту автомобілів. Для перевірки не було надано проектну документацію розроблену та затверджену у встановленому законодавством порядку, а також документу щодо відведення приміщення гаражу в експлуатацію відповідно до чинного законодавства, тобто використовується приміщення без прийняття об`єкту в експлуатацію.

УДАБІ у Сумській області було видано припис №484 від 30.09.2015 року Даним приписом було відповідача було зобов`язано усунути порушення містобудівного законодавства, будівельних норм і правил шляхом приведення зазначених порушень у відповідність до чинного законодавства з терміном виконання до 30.10.2015.

В подальшому, видано направлення про проведення позапланової перевірки №618 від 30.11.2015 р. щодо виконання припису від 30.09.2015 року №484, за результатом якої складено акт про не допуск до перевірки №618 від 02.12.2015 року. За результатами проведеної перевірки жодного акту не було складено, припис не видано, заходів притягнення до відповідальності відповідача УДАБІ в Сумській області складено не було.

Постановою слідчого від 14.09.2017 року кримінальне провадження за фактом самовільного зайняття ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , а також самоправства закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Через два роки УДАБІ у Сумській області було повторно видано направлення про проведення планового (позапланового) заходу №430 від 26.09.2017 р. про перевірку виконання припису №484 про усунення порушення від 30.09.2015 р.. За результатами перевірки складено акт від 29.09.2017 р. №430. За результатами перевірки жодних приписів чи заходів притягнення до відповідальності відповідача УДАБІ у Сумській області складено не було.

Також матеріалами справи підтверджується, що УДАБІ у Сумській області було отримано звернення гр. ОСОБА_3 , яке зареєстровано 05.09.2018 р. №40-1018/3г-185 в якому останній просив провести перевірку незаконно збудованого об`єкту, скласти нові приписи про усунення порушення та забезпечити виконання нових приписів про ліквідацію самочинного будівництва, а в разі невиконання нових приписів подати до суду позов про значення самочинного збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних із таким знесенням.

У зв`язку із таким звернення, УДАБІ у Сумській області було видано направлення від 10.10.2018 р. №357 про проведення позапланового заходу, а також складено акт від 26.10.2018 р. №357. За результатами перевірки жодних приписів чи заходів притягнення до відповідальності відповідача УДАБІ у Сумській області складено не було. Натомість 23.11.2018 р. подано до суду адміністративний позов про знесення самочинного будівництва.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність припису та установлених строків його виконання, відсутність рішення про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову, позовні вимоги визнаються судом передчасними, оскільки позивач не використав всіх своїх прав та можливостей, які йому надані Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», постановою КМУ від 23.05.2011 р. № 553, Цивільним кодексом України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Основним нормативно-правовим актом, що встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів є Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: 1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; 2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; 3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; 5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом; 6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 4-1) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством; 6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій; 7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. 8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій; 9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію; 10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки; 11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю у своїй діяльності взаємодіє з органами виконавчої влади, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, вимог у сфері охорони праці, енергозбереження та інших вимог, передбачених законом, а також з органами внутрішніх справ, прокуратури, державної статистики та іншими правоохоронними і контролюючими органами.

Аналогічні повноваження органів державного архітектурно-будівельного контролю зазначені й у пункті 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 р. №553 чинній на час проведення перевірки у 2015 році, яким, крім іншого, передбачено право видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Я вбачається з матеріалів справи, позивач не використав своє право на видання припису щодо зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. УДАБІ в Сумській області обмежилося лише винесенням припису від 30.09.2015 року №484, за невиконання якого до відповідача не було застосовано жодних заходів примусу, в тому числі і щодо зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Крім того, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» не встановлено строків звернення до суду із відповідним позовом щодо знесення самочинного будівництва, а тому підлягають застосуванню норма КАС України.

З матеріалів справи вбачається, що про виявлене порушення позивачу було відомо з 30.09.2015 року, однак жодних дій щодо примусового виконання такого припису позивачем вжито не було.

Крім того, право на звернення до суду із позовними вимогами щодо припису від 30.09.2015 року про знесення самочинно збудованого приміщення в строки, встановлені КАС України сплинули (6 місяців відповідно до ст. 99 КАС України, в редакції яка діяла до 15.12.2017 року), як на час граничного строку виконання, 30.10.2015 року, припису від 30.09.2015 року, так і на час останньої перевірки його виконання у 2017 р. згідно акту від 29.09.2017 року. УДАБІ в Сумській області використало лише право фіксування невиконання припису, складаючи акти перевірки, і не застосовуючи до суб`єкта містобудування жодних приписів та не встановлювало строку виконання.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що УДАБІ в Сумській області розпочало нову перевірку за зверненням іншої особи, звернення якої було отримано 05.09.2018 року. Підставами проведення позапланової перевірки є звернення громадянина Чорного Р.А. від 05.09.2018 року, про що зазначено в направленні для проведення позапланового заходу №357 від 10.10.2018 року, а не факт перевірки виконання припису від 30.09.2015 року. Так, матеріалами справи підтверджується, що після проведеної позапланової перевірки за зверненням громадянина, УДАБІ в Сумській області проведено перевірку, складено відповідний акт, і до суду позивач звернувся у строки, встановлені КАС України в редакції чинній після 15.12.2018 року.

Разом із тим, позивач не застосував жодних заходів на усунення виявлених порушень, не прийняв жодного рішення, право на які має у відповідності до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», натомість відразу звернувся до суду із позовом про знесення самочинного будівництва. Так, даною нормою передбачено право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт. Також має право заборонити за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію.

У відповідності до ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про передчасність звернення до суду, оскільки позивач не вчинив жодної дії щодо винесення відповідного рішення та не визначив відповідачу строку для усунення виявлених порушень за результатом позапланової перевірки згідно звернення громадянина.

Відповідно до ч.ч. 4, 7 статті 376 Цивільного кодексу України якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливою або особа, яка здійснила будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила будівництво.

З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка, на якій розташовано самочинне будівництво, належить на праві власності Сумській обласній адміністрації, що підтверджується витягом із Державного земельного кадастру. При цьому на сформованій земельній ділянці знаходиться не лише спірне самочинне будівництво, а і майно, що належить на праві власності ТОВ «Еко-клімат», яке, як підтверджується матеріалами справи, вчиняє відповідні дії щодо оформлення право користування спірною сформованою земельною ділянкою.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 7 ст. 376 ЦК України для зобов`язання знести самочинне будівництво необхідно наявність таких фактів як неможливість перебудови об`єкту, або відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови, чого при розгляді справи не встановлено.

Крім того, положення ч. 1 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює перелік юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у органу державного архітектурно-будівельного контролю повноваження на пред`явлення позову про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсації витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Зокрема, пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії: 1) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 2) визначення такого об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою; 3) внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 4) встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.

Крім того, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил знесенню самочинного будівництва передує прийняття судом рішення про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Проте, рішення суду щодо проведення перебудови відсутнє.

Колегія суддів звертає увагу на те, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Дана правова позиція узгоджується з висновками Верхового суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними в постанові від 06.03.2019 року по справі №810/5680/15 провадження №К/9901/14299/18.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відсутність припису та установлених строків його виконання, відсутність рішення про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 року по справі № 480/4360/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 04.07.2019 року