Справа № 855/208/19
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/208/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді Мєзєнцева Є.І., суддів Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови № 1242 від 24.06.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з адміністративним позовом (а.с.4-11) до Центральної виборчої комісії, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 - про визнання протиправною та скасування Постанови Центральної виборчої комісії від 24 червня 2019 року № 1242 «Про виконання постанови Верховного Суду від 18 червня 2019 року в справі № 855/150/19» (а.с.12-13, 95-97).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2019 року у справі № 855/208/19 адміністративний позов повернуто позивачу.

Постановою Верховного суду від 30 червня 2018 року ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2019 року скасовано, справу направлено на продовження до суду першої інстанції.

Судом 01.07.2019 року за власної ініціативи отримано дані з сайту Центральної виборчої комісії про те, що позивач ОСОБА_1 є кандидатом в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 169, через що в силу закону є суб`єктом виборчого процесу та вправі звертатися до суду із означеним адміністративним позовом в силу частини 1 статті 273 КАС України та пункту 4 частини 1 статті 12 Закону України «Про вибори народних депутатів».

Позивач, в обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання рішення Верховного суду від 18 червня 2019 року в справі № 855/150/19 (а.с.99-103), Центральною виборчою комісією зареєстровано кандидата у народні депутати України ОСОБА_2 , висунутого в порядку самовисування в одномандатному виборчому окрузі №169 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року. Водночас, позивачу з відкритих джерел стало відомо, що автобіографія ОСОБА_2 (а.с.122, 157) не містить відомостей про зайняття посади, де він здійснював захист і представництво інтересів громадян, крім того, позивач зазначив, що заява ОСОБА_2 , яка була подана ним до ЦВК як виправлена (а.с.141-142), не містить дати. Таким чином, на думку позивача, у діях ОСОБА_2 наявні порушення основних засад виборчого процесу, у тому числі недотримання умов реєстрації кандидатів у депутати, передбачені пунктами 1-2 частини 2 статті 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України», у зв`язку з чим Постанова Центральної виборчої комісії від 24 червня 2019 року № 1242 є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідачем було подано до суду відзив на адміністративний позов, за змістом якого зазначено, що приймаючи оскаржувану постанову Центральна виборча комісія діяла на підставі, в межах повноважень, в порядку та у спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Крім того, відповідач зазначив, що оскаржуване рішення було прийнято на виконання рішення Верховного суду від 18 червня 2019 року в справі № 855/150/19, яке є обов`язковим до виконання.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце судового засідання, наразі це не є перешкодою для розгляду справи по суті. Витребувані судом документи представник відповідача подав до канцелярії суду 02.07.2019 року о 10 годині 39 хвилин.

Представники третьої особи ОСОБА_2 заперечували проти задоволення адміністративного позову, просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача та третьої особи, перевіривши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, оцінивши письмові докази, що мають юридичне значення для вирішення даного спору, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Законами України «Про вибори народних депутатів України», «Про Центральну виборчу комісію».

Відповідно до частини 3 статті 77 Конституції України порядок проведення виборів народних депутатів України встановлюється законом.

Спеціальним законом, який регламентує порядок проведення виборів народних депутатів України, у тому числі порядок і умови висування та реєстрації кандидатів у народні депутати України, є Закон України «Про вибори народних депутатів України» (далі - Закон).

Пунктом 6 частини 1 статті 19 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» визначено, що Центральна виборча комісія реєструє кандидатів у народні депутати України в порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктами 1 та 2 частини 2 статті 55 Закону Центральна виборча комісія реєструє кандидата у депутати, який балотується в одномандатному окрузі в порядку самовисування, за умови пред`явлення ним особисто одного із документів, передбачених пунктами 1 або 2 частини третьої статті 2 цього Закону, та отримання нею, зокрема, заяви про самовисування, датованої днем подання документів для реєстрації його кандидатом у депутати до Центральної виборчої комісії, із зобов`язанням у разі обрання депутатом припинити діяльність чи скласти представницький мандат, які відповідно до Конституції України та законів України несумісні з мандатом народного депутата України, та згоду на оприлюднення біографічних відомостей у зв`язку з участю у виборах, а також із зобов`язанням у разі обрання депутатом протягом місяця після офіційного оприлюднення результатів виборів передати в управління іншій особі належні йому підприємства та корпоративні права у порядку, встановленому законом (або зазначенням, що таких немає); автобіографії кандидата в депутати, на паперовому носії та в електронному вигляді, що обов`язково повинна містити: прізвище, власне ім`я (всі власні імена) та по батькові (за наявності), число, місяць, рік і місце народження, громадянство із зазначенням часу проживання на території України, відомості про освіту, трудову діяльність, посаду (заняття), місце роботи, громадську роботу (у тому числі на виборних посадах), партійність, склад сім`ї, адресу місця проживання, контактний номер телефону, відомості про наявність чи відсутність судимості.

При цьому відповідно до абзацу 5 пункту 1 Роз`яснень щодо застосування деяких положень Закону України «Про вибори народних депутатів України» під час реєстрації кандидатів у народні депутати України, затверджених постановою ЦВК від 29.05.2019 року № 909, документ вважається таким, що не поданий для реєстрації кандидатом у депутати, у разі відсутності в ньому відомостей, які обов`язково повинні міститися у такому документі згідно з вимогами Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 60 Закону Центральна виборча комісія відмовляє в реєстрації кандидата (кандидатів) у депутати в разі відсутності документів, зазначених, зокрема у частинах першій або другій статті 55 цього Закону.

Колегія суддів зазначає, що зі змісту мотивувальної частини Постанови Центральної виборчої комісії від 24 червня 2019 року № 1242 вбачається, що заява ОСОБА_3 про самовисування, подана ним як виправлена, не містить дати, втім, відповідно до частини 3 статті 60 Закону помилки і неточності, виявлені в поданих кандидатами на реєстрацію документах, підлягають виправленню і не є підставою для відмови в реєстрації кандидата в депутати.

Крім того, позивач в адміністративному позові зазначає про відсутність в поданій третьою особою автобіографії відомостей щодо посади (заняття) та місця роботи ОСОБА_2 , де він здійснював захист і представництво інтересів громадян, що на його думку прирівнюється до відсутності такого документу.

Ототожнення позивачем недоліків указаних третьою особою відомостей в автобіографії з відсутністю такого документу, не відповідає змісту правового регулювання Закону України «Про вибори народних депутатів України», оскільки під неподаннями документів для цілей застосування пункту 2 частини 2 статті 60 цього Закону слід розуміти виключно фізичну відсутність будь-якого з документів, передбаченого у частині 2 статті 55 цього ж Закону.

Водночас, колегія суддів Верховного Суду у постанові від 18 червня 2019 року по справі № 855/150/19 дійшла висновку, що у заяві ОСОБА_2 є наявними всі необхідні відомості, які обов`язково повинні міститися у такому документі згідно з вимогами Закону, що відповідає пункту 1 Роз`яснень щодо застосування деяких положень Закону України "Про вибори народних депутатів України" під час реєстрації кандидатів у народні депутати України, затверджених постановою ЦВК № 909 від 29 травня 2019 року, у зв`язку з чим колегія суддів зобов`язала Центральну виборчу комісію повторно розглянути документи щодо реєстрації ОСОБА_2 у народні депутати, який балотується в одномандатному виборчому окрузі № 169 шляхом самовисування на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року та прийняти рішення відповідно до вимог Закону України «Про вибори народних депутатів України».

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг" проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Оскільки в силу частини 6 статті 9 КАС України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» згадане судове рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду, суд вважає безсумнівними той факт, що документи, подані ОСОБА_2 до ЦВК є належними та достатніми для здійснення реєстрації останнього кандидатом у народні депутати України - причому цей факт не може ставитися судом у справі 855/208/19 під сумнів та є таким, який знімає необхідність додаткового доведення зазначених обставин.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Аналогічні приписи містить частина 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України.

У пунктах 46, 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2015 року (заява № 32053/13), яке набуло статусу остаточного 29 січня 2016 року, зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява №52854/99, пункти 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Таким чином судова колегія вважає, що постанова Центральної виборчої комісії від 24 червня 2019 року № 1242 була прийнята саме на виконання постанови Верховного Суду від 18 червня 2019 року в справі № 855/150/19, а звернення позивача з означеним адміністративним позовом є спробою перегляду у позапроцесуальний спосіб вказаного судового рішення, яке на момент розгляду справи № 855/208/19 по суті - вже набрало законної сили, є остаточним та обов`язковим до виконання.

Згідно із частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, зазначений обов`язок виконано та у встановленому порядку доведено правомірність свого рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправною та скасування постанови Центральної виборчої комісії від 24 червня 2019 року № 1242 «Про виконання постанови Верховного Суду від 18 червня 2019 року в справі № 855/150/19».

За приписами ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судові витрати у справі покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись наведеними нормами національного права, а також ст.ст.2, 4, 5, 143, 194, 241, 246, 250, 268, 269, 271, 272, 273, 277, 278 КАС України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування Постанови Центральної виборчої комісії від 24 червня 2019 року № 1242 «Про виконання постанови Верховного Суду від 18 червня 2019 року в справі № 855/150/19» - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження в порядку частини 1 статті 272 КАС України та може бути оскаржена до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у дводенний строк в порядку, встановленому частиною 2 статті 278 КАС України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу - тобто через Шостий апеляційний адміністративний суд.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку

Головуючий суддя Мєзєнцев Євген Ігорович

Судді: Файдюк Віталій Васильович

Чаку Євген Васильович