Справа № 160/2879/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2019 року Справа № 160/2879/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТулянцевої І.В.
при секретарі судового засіданняЛитвин Ю.Ю.
представника позивача представника відповідача Солодовник Ю.С. Бохан О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про скасування припису, -
29 березня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Приватне акціонерне товариство «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просить:
В обгрунтування позову позивачем зазначено, що 20.03.2019 р. посадовими особами Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області було проведено перевірку суб`єкта господарювання - ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» щодо дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки в частині проведення попередніх та періодичних медичних оглядів працівників шахтоуправлінь, за результатами якої складений Акт № 28/7-2 від 20.03.2019 р. Згідно з висновками акту перевірки, встановлені порушення норм ст. 17 Закону України «Про охорону праці» щодо зазначення в наказі генерального директора товариства від 07.03.2019 року № 75-1 «Про організацію проходження медичних оглядів» про необов`язковість до виконання на виробничих структурних підрозділах результатів медичних оглядів та висновків лікувально-консультативних комісій певних категорій працівників, в наслідок чого неможливо виконати вимоги щодо працевлаштування робітників які за станом здоров`я не можуть продовжувати працювати за своєю професією. З урахуванням висновків перевірки відповідачем винесено припис № 28/7-2 від 20.03.2019 р., яким зобов`зано усунути вказані порушення у строк до 23.04.2019 року.
Позивач вважає, що висновки Акту перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) № 28/7-2 від 20 березня 2019 року та вимоги припису № 28/7-2 від 20 березня 2019 року є такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства України та порушують право працівників, гарантоване Конституцією та Кодексом законів про працю України, оскільки лише МСЕК вирішує питання чи відповідає працівник за станом здоров`я виконуваній роботі, у зв`язку із чим, висновки медичних установ, зроблені за результатами проходження працівниками медичних оглядів носять для роботодавця рекомендаційний характер та не можуть бути підставами для переведення працівників на легшу роботу, виконання інших дій та гарантій, передбачених КЗпП України.
За вказаних обставин, позивач вважає, що припис № 28/7-2від 20 березня 2019 року є протиправним та підлягає скасуванню.
03.04.2019 року ухвалою суду було відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 13.05.2019 року за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
26.04.2019 р. до суду надійшов відзив на позовну заяв увід Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області в якому відповідач зазначив про те, що заперечує проти позову та вважає, що оскаржуваний припис винесений правомірно, у відповідності до норм діючого законодавства і підстави для його скасування відсутні. Так, процедуру проведення попереднього (під час прийняття на роботу) та періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, щорічному обов`язковому медичному огляді осіб віком до 21 року, встановлено Порядком проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.05.2007 року № 246. Вказаним Порядком передбачено, що питання придатності до роботи в кожному конкретному окремому випадку вирішується з урахуванням особливостей функціонального стану організму (характеру, ступеня прояву патологічного процесу, наявності хронічних захворювань), умов праці та результатів додаткових методів обстеження. За таких обставин, наказ генерального директора ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» від 07.03.2019 року № 75-1 «Про організацію проходження медичних оглядів» стосовно того, що результати попередніх медичних оглядів при прийомі на роботу та періодичних медичних оглядів працюючих робітників, а також висновки лікувально - консультативних комісій є такими, що носять рекомендаційний характер та не являється підставою для переводу працівників на легшу роботу, є протиправним, оскільки протиречить нормам трудового законодавства. З урахуванням наведеного, відповідач вважає, що підстави для скасування припису, відсутні.
13.05.2019 року розгляд справи було перенесено на 22.05.2019 року на 15:00 год.
В судовому засіданні 22.05.2019 року було оголошено перерву до 31.05.2019 року у зв`язку з необхідністю надання додаткових пояснень сторонами.
31.05.2019 р. позивач надав до суду письмові пояснення по справі в яких зазначив, що невідповідність працівника займаній посаді, яку він займає, або виконуваній роботі може виявлятись у стані здоров`я, що перешкоджає продовженню роботи працівника про що може свідчити висновок медико-соціальної експертної комісії, якщо працівника визнано інвалідом і йому рекомендована робота інша, ніж він виконує. Тому, при вирішенні питання щодо забезпечення працівника іншою легшою роботою чи вирішення питання про звільнення у зв`язку з невідповідністю його за станом здоров`я на підставі довідки ЛКК, суперечить вимогам діючого законодавства та не породжує обов`язків для роботодавця.
В судовому засіданні 31.05.2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити із викладених у ньому підстав. Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні з урахуванням наведених заперечень та доказів, наявних в матеріалах справи.
Розглянувши подані документи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд при винесенні рішення по справі виходить з наступного.
В ході розгляду справи судом встановлено, що 07.03.2019 року генеральним директором ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» Вороніним С.А. було прийнято наказ № 75-1 «Про організацію проходження медичних оглядів» в якому зазначено, що (мовою оригіналу):
1. Считать результаты предварительных медицинских осмотров, проводимых во время приема на работу, периодических медицинских осмотров, проводимых на основании Порядка проведения медицинских осмотров работников определенных категорий, утвержденного приказом Министерства охраны здоровья Украины № 246 от 21.05.2007г., а также заключения врачебно-консультационных комиссий, такими, что носят рекомендационный характер.
2. Медицинские осмотры, указанные в п. 1 данного приказа, не являются основанием для перевода работников на легкую работу в соответствии со ст. 170 КЗоТ Украины, а также основанием для расторжения трудового договора по п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗоТ Украины» (а.с. 17).
13.03.2019 р. до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області надійшов лист за підписом генерального директора Вороніна С.А. № 1/782 (а.с. 46), в якому підприємство просило направити представників відділу гірничотехнічного нагляду у вугільній промисловості в м. Павлоград на об`єкти суб`єкту господарювання ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» для позапланової перевірки відповідності вимогам нормативно-правовим актам з охорони правці у зв`язку зі збільшенням рівня професійних захворювань робітників у 2018 році, а саме, проходження річних медичних оглядів робітників та виконання заключного акту та рекомендацій медичного закладу у період з 21-22 березня 2019 року.
За результатами проведення позапланової перевірки 20.03.2019 р. складено Акт перевірки суб`єкта господарювання № 28/7-2 (а.с. 49-50) в якому відображено виявлені порушення вимог законодавства, а саме: «згідно наказу генерального директора ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» від 07.03.2019 року № 75-1, результати медичних оглядів та висновків ЛКК не є обов`язковими до виконання на виробничих структурних підрозділах, внаслідок чого неможливо виконати вимоги щодо працевлаштування робітників які за станом здоров`я не можуть продовжувати працювати за своєю професією, що є порушенням п. 1 гл. 4 р. IV «Правил безпеки у вугільних шахтах» НПАОН 10.0.-1.01-10, наказу МОЗ № 246 від 21.05.2007 р.».
На підставі акту № 28/7-2 від 20.03.2019 року та у відповідності до положень ст. 39 Закону України «Про охорону праці», ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. 63 Кодексу України про надра, Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015 р., ГУ Держпраці у Дніпропетровській області винесено припис № 28/7-2 від 20.03.2019 р. (а.с. 51-52), яким у строк до 23.04.2019 року позивача було зобов`язано усунути виявлені в ході перевірки порушення.
Вважаючи припис Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № 28/7-2 від 20.03.2019 року про скасування наказу генерального директора ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» від 07.03.2019 року № 75-1 протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесеного на підставі них спірного акту індивідуальної дії на відповідність вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на наступному.
Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877 - V (далі - Закон України №877 - V), встановлено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11 лютого 2015 року (далі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Згідно підпунктів 6, 9, 34 пункту 4 Положення №96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: дійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю; здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; бере участь в організації медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі та щорічному обов`язковому медичному огляді працівників віком до 21 року;
Пунктом 7 Положення №96 передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 "Про деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Порядок №295), чинного на момент виникнення спірних відносин.
Відповідно до п. 2 Порядку №295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).
Пунктами 19, 20 Порядку №295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.
Матеріалами справи підтверджено, що в ході перевірки контролюючим органом було встановлено, що наказом генерального директора ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» від 07.03.2019 року № 75-1, результати медичних оглядів та висновків лікувально - консультативних комісій не є обов`язковими до виконання на виробничих структурних підрозділах, внаслідок чого неможливо виконати вимоги щодо працевлаштування робітників які за станом здоров`я не можуть продовжувати працювати за своєю професією, що є порушенням п. 1 гл. 4 р. IV «Правил безпеки у вугільних шахтах» НПАОН 10.0.-1.01-10, наказу МОЗ № 246 від 21.05.2007 р. про що було зазначено в Акті перевірки суб`єкта господарювання № 28/7-2 від 20.03.2019 року.
Виявлені в ході перевірки порушення і стали підставою для винесення оскаржуваного припису від 20.03.2019 року № 28/7-2, яким позивача було зобов`язано усунути порушення шляхом скасування вказаного наказу.
Надаючи правову оцінку оскаржуваному припису, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Відповідно до ст. 3 Кодексу законів про працю України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
Відповідно до ст. 169 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний за свої кошти організувати проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, а також щорічного обов`язкового медичного огляду осіб віком до 21 року.
Перелік професій, працівники яких підлягають медичному оглядові, термін і порядок його проведення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.
Статтею 4 Закону України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року № 2694-ХІІ (далі - Закон України № 2694-ХІІ) передбачено, що державна політика в галузі охорони праці спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням та базується на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.
Відповідно до ч. 5 ст.6 Закону України № 2694-ХІІ працівника, який за станом здоров`я відповідно до медичного висновку потребує надання легшої роботи, роботодавець повинен перевести за згодою працівника на таку роботу на термін, зазначений у медичному висновку, і у разі потреби встановити скорочений робочий день та організувати проведення навчання працівника з набуття іншої професії відповідно до законодавства.
Статтею 17 Закону України № 2694-ХІІ передбачено, що роботодавець зобов`язаний за свої кошти забезпечити фінансування та організувати проведення попереднього (під час прийняття на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, щорічного обов`язкового медичного огляду осіб віком до 21 року. За результатами періодичних медичних оглядів у разі потреби роботодавець повинен забезпечити проведення відповідних оздоровчих заходів. Медичні огляди проводяться відповідними закладами охорони здоров`я, працівники яких несуть відповідальність згідно із законодавством за відповідність медичного висновку фактичному стану здоров`я працівника. Порядок проведення медичних оглядів визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
Процедуру проведення попереднього (під час прийняття на роботу) та періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, щорічному обов`язковому медичному огляді осіб віком до 21 року, визначено Порядком проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21 травня 2007 року №246 (далі - Порядок № 246).
Як вбачається зі Статуту Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (а.с. 23-29), основним предметом діяльності Товариства є добування кам`яного вугілля, включаючи підземне та відкрите добування кам`яного вугілля, збагачення кам`яного вугілля, промивання, дегідратацію, калібрування, сортування, дроблення кам`яного вугілля, також добування кам`яного вугілля з відвалів (Код КВЕД 05.10 Добування кам`яного вугілля (основний).
Пунктом 2.4. р. II Порядку № 246 передбачено, що для проведення попереднього (періодичних) медичного огляду працівників роботодавець повинен укласти або вчасно поновити договір з закладом охорони здоров`я та надати йому список працівників, які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду.
Відповідно до п. 2.8. р. II Порядку № 246, проведення попереднього (періодичних) медичного огляду здійснюється комісією з проведення медичних оглядів закладів охорони здоров`я (далі - Комісія). Комісію очолює заступник головного лікаря або уповноважена головним лікарем особа, який має підготовку з професійної патології. Комісія має право доповнювати види та обсяги необхідних обстежень і досліджень з урахуванням специфіки дії виробничих факторів і медичних протипоказань.
За приписами п. 2.15. р. II Порядку № 246, при вирішенні питання про придатність до роботи конкретного працівника при попередньому (під час прийняття на роботу) медогляді Комісія керується медичними протипоказаннями, визначеними в Переліку шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу, при роботі з якими обов`язковий попередній (періодичні) медичний огляд працівників, Переліку робіт, для виконання яких є обов`язковим попередній (періодичні) медичний огляд працівників, Переліку загальних медичних протипоказань до роботи із шкідливими та небезпечними факторами виробничого середовища і трудового процесу.
Питання придатності до роботи в кожному окремому випадку вирішується індивідуально з урахуванням особливостей функціонального стану організму (характеру, ступеня прояву патологічного процесу, наявності хронічних захворювань), умов праці та результатів додаткових методів обстеження.
Відповідно до п. 2.17. р. II Порядку № 246, за результатами періодичних медичних оглядів (протягом місяця після їх закінчення) Комісія оформляє Заключний акт за результатами періодичного медичного огляду працівників (далі - Заключний акт) за формою, зазначеною у додатку 9, який складається у шести примірниках - один примірник залишається в закладі охорони здоров`я, що проводив медогляд, інші надаються роботодавцю, представнику профспілкової організації або вповноваженій працівниками особі, профпатологу, закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, робочому органу виконавчої дирекції Фонду.
При цьому, слід зазначити, що відповідно до п. 2.27. р. II Порядку № 246, результати медичного огляду можуть бути оскаржені роботодавцем або громадянином у закладах охорони здоров`я вищого рівня або в судовому порядку.
Відповідно до абз. 2 п. 3.2. р. III Порядку № 246, працівнику не може пропонуватися робота, яка за медичним висновком протипоказана йому за станом здоров`я. До виконання робіт підвищеної небезпеки та тих, що потребують професійного добору, допускаються особи за наявності висновку психофізіологічної експертизи.
Роботодавець відсторонює від роботи працівників, які не пройшли в установлений термін медичні огляди, та не допускає до роботи працівників, яким за медичним висновком така робота протипоказана за станом здоров`я (п. 3.6 р. III Порядку № 246).
Пунктом 4.1.4. р. IV Порядку № 246 передбачено, що заклад охорони здоров`я видає наказ про створення комісії з проведення медоглядів з визначенням часу, місця їх проведення, переліку лікарів, обсягів лабораторних, функціональних та інших досліджень згідно з Переліком шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу та Переліком робіт, для виконання яких є обов`язковим попередній (періодичні) медичні огляди працівників. Також, заклад охорони здоров`я визначає оздоровчі заходи (рекомендації) як щодо кожного працівника, так і професійних груп, до яких входять: динамічне обстеження та лікування, реабілітація, диспансерний нагляд за станом здоров`я працівників груп ризику професійних захворювань, тимчасове переведення за станом здоров`я на іншу роботу, направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК), військову-лікарську комісію (ВЛК) тощо.
Відповідно до п. 4.1.5. р. IV Порядку № 246, заклад охорони здоров`я приймає рішення про профпридатність працівника, про що робиться запис у Картці працівника.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку судом про те, що з метою створення належних, безпечних та здорових умов праці роботодавець зобов`язаний організувати проведення попереднього (під час прийняття на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, щорічного обов`язкового медичного огляду осіб віком до 21 року. При цьому, медичні висновки за результатами огляду працівника щодо можливості виконувати певну роботу, є обов`язковими для роботодавця, оскільки у випадку, коли за результатами медичного огляду працівник не може виконувати роботу за займаною посадою і потребує надання іншої роботи, саме на роботодавця покладено обов`язок переведення такого працівника, за його згодою, на іншу роботу або встановити інші умови праці.
Як було встановлено в ході розгляду справи, відповідачем було організовано проведення періодичного медичного огляду працівників в 2018 році на структурних підрозділах ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», що підтверджується наявними в матеріалах справи заключними актами, складеними медичною комісією 10 та 30 квітня 2018 року (а.с. 74-199).
Між тим, в наказі від 07.03.2019 року № 75-1 «Про організацію проходження медичних оглядів», позивачем в п. 1 було зазначено про те, що результати попередніх медичних висновків, які проводяться при прийомі на роботу, періодичних медичних оглядів, що проводяться у відповідності до Порядку № 260, а також висновки лікарсько - консультативних комісій носять рекомендаційний характер, що протиречить вимогам вищенаведених норм законодавства.
Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що в п. 2 наказу № 75-1 від 07.03.2019 року зазначено про те, що медичні огляди, вказані в п. 1 даного наказу, не є підставою для переводу на легшу роботу у відповідності до положень ст. 170 КЗпП України, а також підставою для розірвання трудового договору за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, що також не узгоджується з нормами діючого законодавства.
Так, відповідно до положень ст. 170 КЗпП України, працівників, які потребують за станом здоров`я надання легшої роботи, власник або уповноважений ним орган повинен перевести, за їх згодою, на таку роботу у відповідності з медичним висновком тимчасово або без обмеження строку. При переведенні за станом здоров`я на легшу нижчеоплачувану роботу за працівниками зберігається попередній середній заробіток протягом двох тижнів з дня переведення, а у випадках, передбачених законодавством України, попередній середній заробіток зберігається на весь час виконання нижчеоплачуваної роботи або надається матеріальне забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.
Наведені норми Кодексу законів про працю України, перш за все, встановлюють обов`язок роботодавця дотриматись рекомендацій медичної комісії щодо полегшення умов праці конкретного працівника. По - друге, медичні висновки за результатами огляду працівника є прямою підставою, встановленою ч. 1 ст. 170 КЗпП України, для переведення такого працівника, за його згодою, на іншу, більш легку роботу. При цьому, законодавець передбачив забезпечення і матеріальних гарантій працівників, які не можуть виконувати певні роботи за станом здоров`я, встановивши правила за якими за працівниками фактично зберігається їх заробітна плата, яку вони отримували за попередньою посадою.
Визначивши в наказі від 07.03.2019 року № 75-1 (п. 2) про те, що за умови, коли конкретному працівнику за станом здоров`я медичною комісією рекомендовано надання легшої роботи, або виявлено невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, такі медичні висновки не являються підставою для переводу на іншу роботу або розірвання трудового договору за ініціативою власника (п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України), позивачем грубо порушені норми трудового законодавства.
Так, у разі виникнення подібних ситуацій та за наявності діючого на підприємстві наказу з формулюванням таких умов застосування медичних висновків за результатами оглядів, права та інтереси працівників, які за станом здоров`я не можуть виконувати попередню роботу, але можуть виконувати іншу, легшу роботу на цьому ж підприємстві, можуть бути порушені у зв`язку із фактичною відмовою підприємства виконувати обов`язок, покладений на нього законодавцем (ст. 170 КЗпП України).
З урахуванням наведеного, суд вважає, що відповідачем правомірно відображено встановлені порушення в Акті перевірки та зобов`язано усунути їх шляхом скасування наказу.
За таких обставин, оскаржуваний припис від 20.03.2019 року № 28/7-2 є правомірним і підстави для його скасування відсутні.
Суд також зазначає, що не погоджується з твердженням позивача з приводу того, що тільки МСЕК вирішує питання чи відповідає працівник за станом здоров`я виконуваній роботі, у зв`язку із чим, висновки медичних установ, зроблені за результатами проходження працівниками попередніх та періодичних медичних оглядів, носять тільки рекомендаційний характер, оскільки Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317 (далі - Положення № 1317) визначено процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.
Метою ж будь-якого медичного огляду працівника є визначення стану його здоров`я, зокрема, можливості виконання ним певних трудових обов`язків, своєчасного виявлення гострих чи хронічних професійних захворювань, встановлення у разі необхідності медичних протипоказань щодо здійснення окремих видів робіт, а також попередження виникненню та розповсюдженню інфекційних хвороб.
Тобто, Порядок № 260 та Положення № 1317 регламентують проведення різних за обсягом, підставами проведення та суб`єктним складом обстежень, а тому, твердження позивача про застосування у спірних відносинах тільки висновків МСЕК є помилковими та не відповідають вищенаведеним нормам законодавства.
Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних причин.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких необхідно відмовити.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства, не здійснюється.
Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 05 червня 2019 року.

Суддя І.В. Тулянцева