Справа № 480/4719/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Є.Д. Кравченко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 р. Справа № 480/4719/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці ДФС на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 року, повний текст складено 07.03.2019 року, по справі № 480/4719/18

за позовом Приватного виробничого підприємства "Вибір"

до Одеської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Приватне виробниче підприємство "Вибір" (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА500010/2018/000017/2 від 06.12.2018;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500010/2018/00321 від 06.12.2018.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 року задоволено позов.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 06.12.2018 № UА500010/2018/000017/2.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови Одеської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.12.2018 № UА500010/2018/00321.

Одеська митниця ДФС (далі - відповідач), не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування вимог посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме п. 2 ч. 2 ст. 52, п.п. 2-5 ч.ч. 2,3 ст. 53, ч. 5,п. 2 ч. 6 ст. 54, ч.ч. 1,7 ст. 55, ч.ч. 2,4,5,9,10 ст. 58, ч. 1-3 ст. 256, ч. 8 ст. 257, ч. 8 ст. 264, ч. 1 ст. 295, п.п. 2, 11 ч. 3 ст. 335, ч.ч. 1,4 ст. 337 Митного кодексу України; п. 46.1 ст. 46, п. 54.1 ст. 54, п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України; ч.. 2,3,5 ст. 180, ч.ч. 1,2 ст. 189, ч.ч. 3,6 ст. 344 Господарського кодексу України; ст. 3, ч. 6 ст. 9 закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; Стандартних правил 3.11 розділу 3, 6.3, 6.4 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур; п. 52 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 року № 1440; п. 2.1 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 року № 216; пп. 1.4, 1.6, 1.7 п. 1 Положення про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів), затвердженого наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 06.09.2001 року № 201; розділу VII Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 року № 684; п.п. 1, 2.2, 2.5, 2.12 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС України від 11.09.2015 року № 689; п.п. 21, 211 розділу VII рекомендацій Європейської економічної комісії ООН «Формуляр-зразок уніфікованого рахунку для міжнародної торгівлі»; розділу «Додаток І» Інформаційного додатку до рекомендації № 1 «Формуляр-зразок ООН для зовнішньоторговельних документів. Керівні принципи для застосування», прийняте Центром по спрощенню процедур торгівлі тма електронним діловим операціям ООН.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 08.10.2018 року між позивачем та IOI PAN-CENTURY OLEOCHEMICALS SDN.BHD (Малайзія) укладено контракт № PCOSB/PIE/18072018 (далі - контракт) на поставку пальмітивної кислоти Пальмак 80-16 (гранули) (далі - товар) (а.с. 11).

06.12.2018 року позивач подав до Одеської митниці ДФС пакет документів для митного оформлення товару. Митна вартість товару була визначена позивачем за основним методом ст. 57 Митного кодексу України - виходячи з ціни контракту щодо товарів, які імпортуються.

До пакету документів наданого відповідачу для митного оформлення товару входили:

- митна декларація (форма МД-2) № UA500010/2018/022045 від 06.12.2018;

- контракт № PCOSB/PIE/08102018 від 08.10.2018;

- рахунок (original commercial invoice) № 90144219 від 31.10.2018;

- переклад рахунку (original commercial invoice) № 90144219 від 31.10.2018;

- платіжне доручення в іноземній валюті № 260 від 18.10.2018;

- коносамент (bill of lading) № 88 від 31.10.2018;

- пакувальний лист (packing list) від 31.10.2018;

- переклад пакувального листа (packing list) від 31.10.2018;

- сертифікат походження (certificate of origin) № 27/11/18 від 07.11.2018;

- переклад сертифікату походження (certificate of origin) № 27/11/18 від 07.11.2018;

- сертифікат аналізу № 0 від 31.10.2018;

- переклад сертифікату аналізу № 0 від 31.10.2018;

- довідка Державного підприємства Укрпромзовнішекспертиза № 2448 від 26.11.2018;

- митна декларація країни відправлення в № J15-2-110015499/18 від 26.10.2018;

- паспорт безпеки № 013 від 27.05.2009;

- переклад паспорту безпеки № 013 від 27.05.2009;

- договір про надання послуг з декларування товарів № 39/2 від 01.03.2016 з додатковою угодою № 1 від 10.07.2018;

- наряд № 429 від 04.12.2018;

- довідка про транспортно-експедиційні витрати № 05-1 від 05.12.2018 (а.с. 10-35).

06.12.2018 року відповідач зробив електронний запит (повідомлення) щодо надання додаткових документів для підтвердження вартості товару, яким зобов`язано позивача надати (за наявності) додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару (а.с. 36).

06.12.2018 року листом № 06/12 декларант ПВП "Вибір" повідомив відповідача про те, що для підтвердження митної вартості товарів, підприємством було надано повний перелік документів, які є в розпорядженні підприємства (а.с. 37).

06.12.2018 року відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UА500010/2018/000017/2, згідно якого основний метод визначення митної вартості товару не застосовується, а митна вартість ввезеного товару визначена з використанням другорядного методу - за ціною договору щодо ідентичних товарів. Підставою для такого визначення стала цінова інформація щодо імпортних операцій ЄАІС Держмитслужби (а.с. 39).

Також 06.12.2018 року відповідачем винесена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500010/2018/00321, в якій зазначено, що ПВП "Вибір" повинно здійснити заповнення та подання нової митної декларації у відповідності з рішенням про коригування митної вартості товарів № UА500010/2018/000017/2 від 06.12.2018 року (а.с. 38).

Не погоджуючись з рішенням та карткою відмови відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було надано митному органу усі документи, що підтверджували заявлену митну вартість, а за своїм змістом документи не суперечать один одному і не містять жодних розбіжностей, у зв`язку з чим у митного органу не було жодних законних підстав для винесення рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно ч. 1ст. 246 Митного кодексу України (далі - МК України) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з ч. 3 ст. 318 МК України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 1ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (ч. 1ст. 257 МК України).

Відповідно дост. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 1ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленомурозділом VIII цього Кодексута цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (ч. 2ст. 52 МК України).

Відповідно до ч.ч. 4,5ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених участинах п`ятій і шостійстатті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Крім того, відповідно до ч. 5ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно із ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цьогоКодексу.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не повязані між собою особи або хоч і повязані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 4-6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним углаві 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості орган доходів і зборів зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Окрім того, відповідно до п. 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Згідно оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів вказано, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

- копія митної декларації країни відправлення № J15-2-110015499/18 від 26.10.2018 не містить реквізитів зовнішньоекономічного договору (контракту), наданого до митного оформлення, а також наявне посилання на інвойс, що не співпадає за своїми реквізитами поданому до митного контролю та оформлення;

- пунктом 5.1.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 08.10.2018 № PCOSB/PIE/18072018 передбачено: Оплата за первую партию Товара в размере 12210 долларов США в срок до 17.10.2018 (включительно), за исключением случаев, когда грузоотправитель уведомляет Покупателя заранее, что указанный график отгрузки не может бать выполнен из-за факторов, не зависящих от грузоотправителя. Проте, подане до митного оформлення платіжне доручення № 260 датоване 18.10.2018, документів про зміни вищевикладених умов не подано;

- крім того, пунктом 3.4 зовнішньоекономічного контракту від 08.10.2018 № PCOSB/PIE/18072018 передбачено, що в товарно-супровідних документах на кожну партію продукції повинні бути зазначені номер Контракту, відправник вантажу, отримувач вантажу, кількість продукції. Однак, деякі з наданих разом з МД для здійснення митного оформлення товару документів вказаним вимогам п. 3.4 вказаного зовнішньоекономічного контракту не відповідають;

- також у відповідності до положень пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно з п. 4.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 08.10.2018 № PCOSB/PIE/18072018 в вартість товару входить вартість упаковки.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідачем не вказано в яких саме документах містяться розбіжності та в чому полягають такі розбіжності.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, позивачем надано відповідачу контракт PCOSB/PIE/08102018 від 08.10.2018 року, інвойс № 90144219 від 31.10.2018 року та платіжне доручення в іноземній валюті № 260 від 18.10.2018 року, які є підтвердженням вартості товару та факту оплати за товар. Також надано копію митної декларації країни відправлення, про що свідчить інформація вказана самим відповідачем в картці відмови у митному оформленні.

Для підтвердження того, що заявлена вартість товару в повній мірі відповідає загальносвітовим цінам зі сторони ПВП "Вибір" відповідачу було надано довідку Державного підприємства "Укрпромзовнішeкспертиза" № 2448 від 26.11.2018 року, висновком якої підтверджено, що рівень ціни на пальмітинову кислоту Пальмак 80-16, а саме 740,00 дол. США, відповідає поточній кон`юнктури ринку (а.с. 22).

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання скаржника на неможливість перевірити правильність визначення митної вартості товару, оскільки у наданих документах відсутні дані про вартість упаковки, як складової митної вартості товару, виходячи з наступного.

Згідно пп. "в" п.1 ч. 10 ст.58 ПК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно з п. 4.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) № PCOSB/PIE/08102018 від 08.10.2018 у вартість товару входить вартість упаковки.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що з урахуванням умов контракту вартість упаковки є включеною продавцем у вартість товару, а тому додаткові витрати, згідно з вимогами частини 10 статті 58 МК України, позивач не поніс.

Отже, фактично розбіжностей в наданих до митного органу документах не було, що виключає наявність права митного органу запитувати додаткові документи.

Таким чином, позивачем було надано митному органу усі документи, що підтверджували заявлену митну вартість, а за своїм змістом документи не суперечать один одному і не містять жодних розбіжностей.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого підприємством товару.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності відмови митного органу у визнанні задекларованої позивачем за основним методом митної вартості товару та визначенні митної вартості за другорядним методом, та як наслідок обґрунтованості заявлених позовних вимог щодо скасування оскаржуваних рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно дост. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 по справі № 480/4719/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов