Справа № 569/7350/19
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/7350/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП Лампеки Олександра Миколайовича, Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП Лампеки Олександра Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення звернувся ОСОБА_1 .

Ухвалою Рівненського міського суду від 28 травня 2019 року залучено до участі в справі у якості співвідповідача Департамент патрульної поліції національної поліції України.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 №639619 від 07 квітня 2019 року винесену поліцейським роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Лампекою Олександром Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні відповідач поліцейський роти №2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП Лампека О.М. заявлені позовні вимоги позивача не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

В судове засідання представник відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав, письмовий відзив на адміністративний позов не надходив.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови серії ДП 18 №639619 від 07 квітня 2019 року винесеної поліцейським роти №2 батальйону УПП в Рівненській області Лампека О.М., Сліпченко А.С. 07 квітня 2019 року на а/д М-06 Київ-Чоп 311 км керував транспортним засобом BMW Х1 номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 117 км/год., при цьому порушив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті Бабин на 67 км/год., чим порушив п. 12 ПДР України. Швидкість вимірювалась приводом TRU CAM LТІ20/20 сер.н. 0550, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. Керуючись положеннями статей 33 та 284 КУпАП, постановив: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. 510 грн.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні не було встановлено ті обставини, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Частина 3 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за позовом. Справа «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom) від 21 лютого 1975 року серія А, №18, сс17-18, пп.35-36.

Оскаржувану постанову суд вважає незаконною виходячи з наступного.

У оскаржуваній постанові інспектором зазначено, що позивач порушив п.12 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. Однак, у постанові не зазначено, який саме пункт ПДР було порушено позивачем, оскільки п,12 у ПДР немає, а є розділ 12, який містить пункти, починаючи з п.12.1 до п.12.10-2. Та лише за вчинення порушення, передбаченого конкретним пунктом розділу 12 настає адміністративна відповідальність, зокрема передбачена ч.3 ст.122 КУпАП. Оскільки згідно п.1.9. ПДР особи, які порушують ці правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення (орган) посадова особа виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи) який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Оскільки адміністративне правопорушення у відповідності до розділу 12 ПДР відповідачем не встановлене та не зазначене у оскаржуваній постанові, тому й відсутні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності , передбаченої ч.3 ст.122 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім того суд звертає увагу, що оскаржувана постанова є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Частиною 3 статті 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, який здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Однак, у п.6 оскаржуваної постанови зазначено «застосувати до ОСОБА_1 штраф у розмірі 255 грн. та штраф у розмірі 510 грн., також у випадку не сплати, подвійний розмір штрафу 510 грн. та 1020 грн. Таким чином, відповідач намагаючись виправити відомості стосовно зазначеного штрафу, вніс додатковий запис до оскаржуваної постанови, що стосується суми штрафу.

Відтак, відповідач в своїй діяльності зобов`язаний керуватися як вказаними законодавчими актами, так і інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі (надалі Інструкція №1395), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за №1395 та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 від 06 листопада 2015 року (надалі інструкція №1376).

Відповідно до ч.1 та 2 Р.4 Інструкції №1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Згідно п.8 та п.9 Інструкції №1376 постанова по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію і номер. Бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Тому, зважаючи на внесені відповідачем додаткові записи в оскаржувану постанову стосовно штрафу, бланк постанови серії ДП18 №639619 від 07 квітня 2019 року є зіпсованим та не може вважатися джерелом доказу у справі про вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідачем в п.7 оскаржуваної постанови зазначено, що додається фото правопорушення. Однак, з таким фото, згідно якого можна було б дійти висновку про перевищення позивачем швидкості руху автомобілем, яким він керував відповідач не ознайомив.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Оскаржувана постанова не містить даних на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Також, оскаржувана постанова складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству та підлягає скасуванню.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідачами не доведено належними та допустимими доказами про те, що позивач вчинив інкриміновані адміністративні правопорушення, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,77,241-246,255,295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП Лампеки Олександра Миколайовича, Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 №639619 від 07 квітня 2019 року винесену поліцейським роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Лампекою Олександром Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Судові витрати по справі звернути за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 гуртожиток.

Відповідач: поліцейський роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП Лампека Олександр Миколайович, м.Рівне, вул.Ст.Бандери, 14а.

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України (м.Київ, вул.Федора Ернста, 3).

Суддя :