Справа № 640/11101/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 липня 2019 року м. Київ № 640/11101/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про забезпечення позову у справі за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до Державної регуляторної служби України, Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство «Миколаївгаз» про визнання протиправним та скасування рішення, розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до Державної регуляторної служби України, Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування про визнання протиправними та скасувати рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування від 04.06.2019 року № 5.12 (протокол № 07-19) в частині що стосується апеляції ПАТ «Миколаївгаз» від 15.04.2019 року № 540007-Сл-12835-0419 та розпорядження Держаної регуляторної служби України від 07.06.2019 року № 66 про задоволення апеляції ПАТ «Миколаївгаз».

Водночас разом із позовною заявою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг подано заяву про забезпечення позову.

Заявник зазначає, що ЕАР з питань ліцензування за результатами розгляду апеляції (скарги) ПАТ «Миколаївгаз» від 15.04.2019 року № 540007-Сл-12835-0419 щодо прийняття НКРЕКП постанови від 05.04.2019 року № 499 «Про накладення штрафу на ПАТ «МИКОЛАЇВГАЗ» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та здійснення заходів державного регулювання» (копія постанови міститься в матеріалах справи), було прийнято рішення від 04.06.2019 року № 5.12 (протокол № 07-19) про її задоволення.

Розпорядженням ДРС № 66 було задоволено апеляцію ПАТ «Миколаївгаз» від 15.04.2019 року № 540007-Сл-12835-0419 та зобов`язано НКРЕКП протягом 10 днів з дня отримання даного Розпорядження усунути визначені ДРС порушення.

Заявник вказує, що необхідність забезпечення позову до моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі обумовлюється тим, що до ухвалення рішення в адміністративній справі і набрання цим рішенням законної сили пройде значний час, а рішення ЕАР з питань ліцензування в частині, що стосується апеляції ПАТ «Миколаївгаз» та розпорядження ДРС № 66, які оскаржуються НКРЕКП, тягнуть за собою зобов`язання для НКРЕКП здійснити певні дії.

Тобто, невиконання оскаржуваних рішення ЕАР з питань ліцензування в частині, що стосується апеляції ПАТ «Миколаївгаз», та розпорядження ДРС № 66 призведе до порушення прав та інтересів посадових осіб НКРЕКП (накладення значних сум штрафів), для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль, оскільки дії НКРЕКП можуть бути розцінені як умисне невиконання оскаржуваних рішення ЕАР з питань ліцензування в частині, що стосується апеляції ПАТ «Миколаївгаз» та розпорядження ДРС № 66, хоча такими не являються.

Одночасно, без вжиття заходів забезпечення позову, НКРЕКП буде зобов`язана виконати розпорядження ДРС № 66, та вчинити дії, які в наступному не може бути відмінено.

На думку заявника, зупинення дії рішення ЕАР з питань ліцензування в частині, що стосується апеляції ПАТ «Миколаївгаз», та розпорядження ДРС № 66 про задоволення апеляції ПАТ «Миколаївгаз» до набрання законної сили рішенням, ухваленим за результатами розгляду даної адміністративної справи по суті, буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

У зв`язку з вищевикладеним, з метою захисту порушених прав, просить вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- зупинити дію рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування від 04.06.2019 року № 5.12 (протокол № 07-19) в частині що стосується апеляції ПАТ «Миколаївгаз» від 15.04.2019 року № 540007-Сл-12835-0419 та розпорядження Держаної регуляторної служби України від 07.06.2019 року № 66 про задоволення апеляції ПАТ «Миколаївгаз», до моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Ухвалою Окружного адімінстративного суду м. Києва від 26.06.2019 року судове засідання з розгляду заяви про забезпечення позову призначено 04 липня 2019 року.

Ухвалою Окружного адімінстративного суду м. Києва від 27.06.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Окружного адімінстративного суду м. Києва від 04.07.2019 року залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство «Миколаївгаз».

Відповідно до протоколу судового засідання від 04.07.2019 року суд ухвалив продовжити вирішення заяви про забезпечення позовної заяви в порядку письмового провадження.

Суд, за наслідком розгляду заяви про забезпечення позову, вважає, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до положень статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з приписами статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду у разі задоволення позову; для задоволення судом заяви про забезпечення позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, а також довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен пересвідчитися в тому чи існує реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Згідно ч. 2 ст. 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З аналізу вказаних норм вбачається, що прийняття рішення про забезпечення позову доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.

Однак, заявником не надано жодного доказу, що виникне необхідність докласти значних зусиль та витрат для відновлення прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Також, суд зазначає, що існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або неможливість захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів чи необхідність докладання значних зусиль та витрат для їх відновлення, як підстава для забезпечення адміністративного позову, полягає в тому, що на момент подання такого позову у позивача наявні обґрунтовані підстави, підтверджені належними та допустимими доказами, вважати можливим настання юридичних фактів, які призведуть до порушення його прав та законних інтересів.

Таким чином, на час розгляду судом заяви відсутні ознаки очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача; суду не доведено неможливість захисту прав позивача без вжиття таких заходів; не доведено, що для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Зазначаючи підстави для забезпечення позову, представник позивача фактично дублює обґрунтування адміністративного позову, поданого ним, а отже, їх розгляд та ухвалення рішення фактично вирішить адміністративну справу по суті.

Таким чином, наведені представником позивача аргументи підлягають судовому дослідженню під час розгляду справи по суті, а тому не є достатніми та переконливими для висновку про наявність очевидної протиправності оскаржуваних актів та застосування заходів забезпечення позову за правилами, встановленими статтями 150-151 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд наголошує, що забезпечення позову має місце, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Разом із тим, заявником не доведено, яким саме чином невиконання оскаржуваних рішення ЕАР з питань ліцензування в частині, що стосується апеляції ПАТ «Миколаївгаз», та розпорядження ДРС № 66 призведе до порушення прав та інтересів посадових осіб НКРЕКП (накладення значних сум штрафів), для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль.

Також в наведених поясненнях не прослідковується взаємозв`язок між вжиттям заходів забезпечення позову, зобов`язанням виконати розпорядження ДРС № 66, та вчиненням дій, які в наступному не може бути відмінено.

Заявником не доведено наявність перешкод для відновлення відповідного правового становища після ухвалення судового рішення.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд наголошує, що в даному випадку позивача є суб`єкт владних повноважень, а не фізична чи юридична особа, тому посилання заявника на порушення прав, свобод та інтересів посадових осіб позивача суперечать положенням ст.2 КАС України.

Крім того, вжиття заходів забезпечення позову можливе, якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, однак заява позивача не містить посилань, доказів чи обгрунтованих тверджень щодо очевидної протиправності оскаржуваного рішення.

Отже, з урахуванням викладеного, суд не вбачає підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

При цьому, суд зауважує, що позивач не позбавлений можливості зініціювати питання перед судом про доцільність забезпечення його позову на будь-якій стадії розгляду справи у разі встановлення відповідних підстав для цього.

Відтак, в ході розгляду даної заяви судом не виявлено фактів існування, на час подання даної заяви, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято не на користь позивача, а тому правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову немає.

Керуючись статтями 150-154, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про забезпечення адміністративного позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, передбаченими ст. ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда