Справа № 580/1522/19
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року справа № 580/1522/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання дій протиправними та зобов?язання вчинити дії,

встановив:

10 травня 2019 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, в якій просять;

1) визнати протиправним рішення відповідача про відмову позивачам в призначенні допомоги внутрішньо переміщеної особи на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 11.06.2018;

2) зобов?язати відповідача відновити позивачам виплату допомоги внутрішньо переміщеної особи на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 11.06.2018.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачем зазначено, що з листопада 2014 року по 31 травня 2018 ОСОБА_2 отримувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, що призначалася, на ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , невістку ОСОБА_3 та онука ОСОБА_1 . В березні 2018 року ОСОБА_3 (невістка) купила квартиру і втратила право на отримання адресної допомоги. Онук ОСОБА_1 також втратив право на отримання адресної допомоги. Позивачі 11.06.2018 та 29.01.2019 звернулися із заявою до Департаменту соціальної політики про призначення адресної допомоги і повідомили, що оскільки ОСОБА_3 в дійсності не являється членом їхньої сім`ї попросили відновити виплату адресної допомоги лише на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не враховуючи до складу сім`ї невістку. У відповідь на зазначену заяву позивачі отримали лист від 07.02.2019 № 940/28-5/01-9, у якому відмовлено у виплаті державної соціальної допомоги за наявності обставин передбачених пунктом 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505. Не погоджуючись з відмовою позивачі звернулись до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 29.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі на підставі даного позову, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем подано відзив на позов у встановлений ухвалою суду час, в якому відповідач позовні вимоги не визнав, та просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. Зазначивши, що ОСОБА_2 призначена адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на сім`ю у складі: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 заявник), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік заявниці, пенсіонер), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , онук заявниці) на період з 11.12.2017 по 10.06.2018.

11.06.2018 ОСОБА_2 звернулася до департаменту із заявою за продовженням адресної грошової допомоги на наступний шестимісячний термін. Під час перевірки поданих позивачем документів для призначення адресної грошової допомоги та відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, (дата формування: 12.06.2018), було встановлено, що ОСОБА_3 (невістка позивачів) має на праві приватної власності квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи те, що ОСОБА_3 є членом сім`ї позивачів з якими разом проживає за адресою: АДРЕСА_1 , комісією виконавчого комітету Черкаської міської ради для розгляду питань щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, надання населенню пільг та житлових субсидій від 15.06.2018 № 84 прийнято рішення про відмову ОСОБА_2 в призначенні грошової допомоги на підставі пункту 6 Порядку.

21.06.2019 позивачами подано відповідь на відзив, в якому вони просять відхилити доводи викладені відповідачем у відзиві на позов та задовольнити позов у повному обсязі.

Розгляд справи по суті відповідно до ч. 3 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі та проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується довідкою № 2488 від 13.08.2018 та № 747 від 14.08.2018, які були видані Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради.

З листопада 2014 року позивачі проживають у м. Черкаси. Крім того, з окупованої території переїхав їхній син ОСОБА_4 зі своєю сім`єю: дружиною ОСОБА_3 та сином ОСОБА_1 .

Позивачі і їхній син винаймали житло разом, оскільки не мали змоги винаймати житло окремо для кожної сім`ї.

З листопада 2014 року по 31 травня 2018 року ОСОБА_2 регулярно отримувала адресну допомогу відповідно до Постанови КМУ № 505 від 1 жовтня 2014 р. «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», що призначалася на ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , невістку ОСОБА_3 та онука ОСОБА_1

В березні 2018 року невістка позивачів ОСОБА_3 купила квартиру та втратила право на отримання адресної допомоги.

З червня 2018 року Департамент соціальної політики Черкаської міської ради припинив виплату адресної допомоги на всіх членів і нарахував переплату за період з 01.04.2018 року по 10.06.2018 року в розмірі 7000 гривень.

11.06.2018 ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою за продовженням адресної грошової допомоги на наступний шестимісячний період.

Під час перевірки поданих ОСОБА_2 документів для призначення адресної грошової допомоги та відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що ОСОБА_3 має на праві приватної власності квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що ОСОБА_3 є членом сім?ї позивачів з якими разом проживає за адресою АДРЕСА_1 , комісією виконавчого комітету Черкаської міської ради для розгляду питань щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім?ям, надання населенню пільг та житлових субсидій 15.06.2018 прийнято рішення №84 про відмову ОСОБА_2 в призначенні грошової допомоги на підставі пункту 6 Порядку.

29.01.2019 позивачі звернулися із заявою до Департаменту соціальної політики про призначення адресної допомоги і повідомили, що оскільки ОСОБА_3 в дійсності не являється членом їхньої сім`ї, просили відновити виплату адресної допомоги лише на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не враховуючи до складу сім`ї невістку.

У відповідь на зазначену позивачі отримали лист від 07.02.2019 року № 940/28-5/01-9, у якому зазначено, що у виплаті державної соціальної допомоги відмовлено за наявності обставин передбачених пунктом 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні допомоги внутрішньо переміщеної особи на проживання позивачі звернулась до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", що набрав чинності 15 жовтня 2014 року, визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

З метою обліку осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 01 жовтня 2014 року №509, якою затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік переміщених осіб, відповідно до п 1 якого довідка є документом, який видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок), який визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Відповідно до п.2 вказаного Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з п.3 цього Порядку Грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах:

для осіб, які отримують пенсію, та дітей - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї);

для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність;

для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Загальний розмір допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 3000 гривень, для сім`ї, до складу якої входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім`ї - 5000 гривень.

Випадки, за яких грошова допомога не призначається визначені у п.6 вказаного Порядку, зокрема, відповідно до абз.2 вказаного пункту грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення / частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Нормами п.8 наведеного порядку передбачено, що уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім`ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім`ї.

Отже, у випадку, коли будь-хто з членів сім`ї внутрішньо переміщеної особи має у власності житлове приміщення / частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України грошова допомога не призначається, про що уповноваженим органом надається відповідне повідомлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 (невістка позивачів) має у власності квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в якій на даний час проживають позивачі.

Таким чином, оскільки член сім`ї має у власності житлове приміщення, відповідачем правомірно відмовлено у призначенні позивачам грошової допомоги.

Суд критично ставиться на посилання позивачів щодо того, що вони та ОСОБА_3 не є членами однієї сім`ї виходячи з такого.

Відповідно до частин 2, 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З аналізу зазначених норм вбачається, що ознаками, за наявності яких можна стверджувати, що особи належать до однієї сім`ї є спільність їх проживання, пов`язаність спільним побутом та наявність у них по відношенню один до одного взаємних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та позивачі разом проживають в квартирі останньої за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, як свідчать матеріали справи, позивачі та ОСОБА_3 отримували грошову допомогу як сім`я.

Посилання позивачів на те, що хоч вони і проживають за однією адресою, проте вони не пов?язані ні спільним бюджетом, ні спільним побутом, у кожного з них окремі кімнати, сплачують окрему за комунальні послуги та квартирну плату, судом оцінюються критично, оскільки вони не підтверджені доказами.

Отже з урахуванням правових норм та доказів, що містяться в матеріалах справи суд приходить висновку, що позивачі та ОСОБА_3 складають саме сім`ю, що спільно проживає та пов`язана спільним побутом.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складене 01.07.2019.

Суддя В.П. Тимошенко