Справа № 460/725/19
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2019 року м. Рівне №460/725/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Мороза Д.Ю., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі

позивача: представник ОСОБА_1 ,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2
доРівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.

Позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, професій,посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, період роботи у ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" з 08.06.1987 по 21.08.1992 та щодо непризначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку;

- зобов`язати відповідача зарахувати стаж роботи позивача у ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" на посаді електрозварника з 08.06.1987 по 21.08.1992, що складає 5 років 2 місяці 13 днів, до стажу роботи на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 22 лютого 2019 року.

Позов обґрунтовано тим, що листом від 15.03.2019 №113/10 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп.2 п.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Причиною відмови стала відсутність необхідного пільгового стажу. Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки станом на 22.02.2019 (дата звернення із заявою) він мав 27 років 3 місяці 20 днів загального страхового стажу (з них: 9 років 6 місяців 12 днів пільговий стаж за Списком №2), що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Ухвалою суду від 17.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

17.05.2019 (у межах встановленого судом строку) відповідачем подано відзив на позовну заяву.

В обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що спеціалістами Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області було проведено перевірку факту роботи позивача в шкідливих умовах у ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" у період з 08.06.1987 по 21.08.1992. Для перевірки було представлено копії наказів за 1987-1992 роки, відомості про нарахування заробітної плати за 1987-1992 роки, особова картка з обліку кадрів кадри ф.Т-2 на перевірку не надана. Наданими первинними документами не підтверджена робота позивача в шкідливих умовах протягом повного робочого дня. Отже, підстав для призначення пенсії позивачу із зниженням пенсійного віку як особі, що відпрацювала на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, на момент звернення нема у зв`язку з відсутністю пільгового та страхового стажу, передбаченого ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Враховуючи вкладене, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У судове засідання представник відповідача не прибув, про дату, час та місце судового розгляду відповідач повідомлений належним чином. Причини неявки відповідача суду не відомі.

З урахуванням вимог п.1 ч.3 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглянув справу за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та додатково пояснила суду, що акт перевірки, на який посилається відповідач, не містить жодних висновків про відсутність у позивача належного стажу роботи у шкідливих умовах. Просила суд критично оцінити доводи відповідача щодо неподання позивачем заяви про призначення пенсії. Пояснила, що позивач є людиною, яка не достатньо обізнана з порядком проведення процедур в пенсійному органі, а тому подав заяву саме такого змісту, яку йому було продиктовано працівником відповідача. Просила позовні вимоги задовольнити повністю.

Дослідивши адміністративний позов, відзив на адміністративний позов, заслухавши представника позивача, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням від 24.05.2018 №9/06-30 Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області відмовило ОСОБА_2 в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", у зв`язку з непідтвердженням первинними документами факту роботи в шкідливих умовах праці за Списком №2 у ВАТ "РЗТА" та відсутністю загального стажу 27 років (а.с.78).

15.02.2019 між ОСОБА_2 та Головним управлінням ДФС у Рівненській області було укладено договір №002 про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску). Згідно з цим договором, позивач за умови сплати єдиного внеску за попередній період з 01.01.2017 по 31.10.2017 в сумі 18361грн матиме право на зарахування страхового стажу при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.а.с.61-62).

15.02.2019 єдиний соціальний внесок у сумі 18361грн ОСОБА_2 було сплачено на рахунок, зазначений у вищевказаному договорі. Відтак, період з 01.01.2017 по 31.10.2017 зараховано позивачу до загального страхового стажу. Ці обставини підтверджуються фіскальним чеком органу поштового зв`язку від 15.02.2019 №4487 та індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_2 (а.а.с.63, 96-97).

22.02.2019, після сплати зазначеної суми єдиного соціального внеску, ОСОБА_2 звернувся до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо права на призначення пенсії за Списком №2 на сьогоднішній день (а.с.88).

Листом від 15.03.2019 №113/10 Рівненським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області повідомлено позивача про те, що рішенням від 24.05.2018 №9/06-30 йому було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи (12 років 6 місяців) та страхового стажу (27 років). На даний час страховий стаж складає 27 років 3 місяці 20 днів (а.а.с.93-94).

29.03.2019 позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

29.03.2019 ОСОБА_2 через свого представника звернувся до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою від 27.03.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до пп.2 п.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Заяву зареєстровано відповідачем 29.03.2019 за №Л-163/10-06 (а.с.98).

Листом від 12.04.2019 №217/10 Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області повідомило позивача проте, що підстави для призначення йому пенсії за віком за Списком №2 відповідно до пп.2 п.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відсутні, оскільки не підтверджується первинними документами факт роботи у шкідливих умовах праці за Списком №2 у ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" та відсутній страховий стаж 27 років 6 місяців (а.а.с.99-101).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Відповідно до п.2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

У силу вимог пп.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

…. з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Ці норми кореспондуються із положеннями ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХХІІ (далі Закон №1788-ХХІІ).

Таким чином, для отримання чоловіком у період з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачених пп.2 п.2 ст.114 Закону №1058-IV (зокрема, за списком №2), повинні одночасно виконуватися наступні умови:

1) зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

2) атестація робочого місця;

3) наявність страхового стажу не менше 27 років;

4) наявність страхового стажу не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах (пенсія призначається після досягнення 55 років) або наявність стажу на таких роботах не менше 6 років 3 місяців (пенсія призначається із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз.1 ч.1 ст.26 Закону №1058-IV, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи).

Поряд з цим, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 N383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731) затверджено Порядок застосування Списків N1 і N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок №383).

Згідно з п.3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Відповідно до пп.4.5 п.4 Порядку №383, якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Отже, у разі відсутності результатів атестації робочого місця (у зв`язку з непроведенням останньої) до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до пп.2 п.2 ст.114 Закону №1058-IV, зараховується період роботи із шкідливими умовами праці на підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданим 15.02.1999 Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області (а.а.с.11-13).

Станом на 22 лютого 2019 року (день звернення щодо призначення пенсії) позивач мав 27 років 3 місяці 20 днів страхового стажу (що визнається відповідачем), з яких 9 років 6 місяців 12 днів стаж роботи електрозварником ручного зварювання.

Вказані 9 років 6 місяців 12 днів отримані шляхом складання стажу роботи на наступних підприємствах:

1) 5 років 2 місяці 13 днів - ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" (період з 08.06.1987 по 21.08.1992);

2) 4 роки 3 місяці 29 днів ПрАТ "Агроресурс" (період з 05.05.2003 по 02.09.2007).

Стаж роботи у ПрАТ "Агроресурс" визнається відповідачем, а невизнання останнім періоду роботи позивача у ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" є основою даного спору.

Професія електрозварника ручного зварювання передбачена Списком №2 виробництв, робіт, професій посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 (далі Список №2) позиція 906.

Згідно з трудовою книжкою ОСОБА_2 . НОМЕР_2 , позивач у період з 08.06.1987 по 06.12.1994 працював електрозварником ручного зварювання на Ровенському заводі тракторних запчастин (надалі внаслідок реорганізації та створення надалі перейменовано у ДП "РЗТА" та у ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів") (а.а.с.65-68).

16.12.1988 ОСОБА_2 наказом ВО "Ровенський завод тракторних агрегатів імені ХХV з`їзду КПРС" від 16.12.1988 №1584-к було присвоєно третій розряд електрозварника (а.с.71).

Період та характер роботи позивача на цьому підприємстві підтверджується також уточнюючою довідкою ліквідатора ВАТ "РЗТА" від 13.12.2017 №416/12 про характер роботи та умови праці, що визначають право на пільгову пенсію. За змістом довідки, ОСОБА_2 дійсно працював на "Ровенському заводі тракторних агрегатів" з 08.06.1987 (наказ про переведення від 04.06.1987 №716-к) по 21.08.1992 електрозварником ручного зварювання цеху №6 на різанні і ручному зварюванні, протягом повного робочого дня, інших робіт не виконував, що передбачено Списком №2, розділ ХХХІІІ, позиція 906, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України СРСР від 26.01.1991 №10. Атестація робочих місць не проводилася. Тривалість робочого тижня складає 40 годин (а.с.69).

Робота ОСОБА_2 у шкідливих умовах праці підтверджується також безпосередньо наказом ВО "РЗТА" про переведення від 04.06.1987 №716-к, згідно з яким позивача було переведено зі слюсаря електрозварником ручного зварювання 2 розряду, умови праці шкідливі (а.с.70).

Отже, будь-які законні підстави не враховувати стаж роботи позивача у ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відсутні.

Суд критично оцінює твердження відповідача про зворотнє, оскільки в силу вимог ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ та п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 N637 (далі Порядок N637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а для підтвердження спеціального трудового стажу також уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Досліджені судом трудова книжка та уточнююча довідка підприємства підтверджують стаж роботи позивача електрозварником ручного зварювання у період з 08.06.1987 по 21.08.1992. При цьому, судом встановлено, що уточнююча довідка від 13.12.2017 №416/12 відповідає вимогам п.20 Порядку №637.

Крім того, акт позапланової перевірки достовірності документів про стаж роботи для призначення (перерахунку) пенсії згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 21.12.2017 №3015, складений працівниками Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, містить наступний висновок: "При перевірці первинних документів (книг наказів, особових рахунків) встановлено, що на "Ровенському заводі тракторних агрегатів", в подальшому іменований ВАТ "РЗТА", дійсно працював ОСОБА_2 з 08.06.1987 по 21.08.1992 на посаді електрозварника ручного зварювання" (а.а.с.102-105).

За таких обставин, відповідач безпідставно не зараховує стаж роботи позивача у ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" на посаді електрозварника ручного зварювання у період з 08.06.1987 по 21.08.1992, що складає 5 років 2 місяці 13 днів, до стажу роботи на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, станом на дату звернення до відповідача, 22.02.2019, позивач мав 27 років 3 місяці 20 днів загального страхового стажу, з яких: 9 років 6 місяців 12 днів на роботі із шкідливими умовами праці за Списком №2, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз.1 ч.1 ст.26 Закону №1058-IV.

У силу вимог абз.1 ч.1 ст.26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Враховуючи положення абз.4 п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV та наявність у позивача стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці 9 років 6 місяців 12 днів (не менше 6 років 3 місяців - половини від передбаченого абзацом першим пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV), пенсійний вік для позивача підлягає зменшенню на 3 роки (1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи).

Тобто, позивач має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку за умови наявності відповідного страхового стажу після досягнення віку 57 років.

На день звернення ОСОБА_2 із заявою до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (22.02.2019) позивач мав повних 58 років.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо незарахування позивачу до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи у ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" на посаді електрозварника ручного зварювання з 08.06.1987 по 21.08.1992 та щодо непризначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Що стосується посилань відповідача на недостатність у позивача загального страхового стажу, а саме відсутність необхідних 27 років 6 місяців такого стажу, суд вважає їх необґрунтованими.

Так, у силу вимог абз.3 п.2 ч.2 Закону №1058-IV, за відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

… з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок.

Оскільки у межах спірних правовідносин позивач звертався із заявами до відповідача особисто та через представника 22.02.2019 (а.с.88) та 29.03.2019 (а.с.98) - тобто до 31 березня 2019 року, то умовою призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку є наявність загального страхового стажу не менше 27 років у чоловіків. Ця умова щодо позивача виконана - відповідачем самостійно визнано, що стаж роботи ОСОБА_2 станом на 22.02.2019 становив 27 років 3 місяці 20 днів.

Крім того, суд критично оцінює посилання відповідача на те, що позивач не звертався до управління із заявою про призначення пенсії відповідної форми, а, отже, підстави для призначення пенсії відсутні.

Форма заяви про призначення пенсії встановлена Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11856 (далі Порядок №22-1).

Судом встановлено, що обидві заяви позивача (від 22.02.2019 та від 29.03.2019) дійсно не відповідають формі, затвердженій Порядком №22-1 (Додаток №3).

При цьому, заява від 22.02.2019 написана позивачем власноручно у довільній формі. Згідно з поясненнями представника позивача в судовому засіданні, заява саме такого змісту була продиктована ОСОБА_2 . працівником відповідача, хоча позивач мав намір звернутися саме за призначенням пенсії. Ця обставина відповідачем не спростована.

Суд звертає увагу на те, у листах Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 15.03.2019 №113/10 та від 12.04.2019 №217/10 про невідповідність поданих ОСОБА_2 заяв встановленій формі жодним чином не зазначено. Такі листи є відповідями на звернення позивача, містять роз`яснення про відсутність права останнього на призначення пенсії за віком зі зниженням такого віку. Будь-які роз`яснення, які дії позивачу необхідно вчинити (подати заяву встановленої форми, додаткові документи тощо) у вказаних листах відсутні.

У силу вимог п.13 ч.2 ст.64 Закону №1058-IV територіальні органи Пенсійного фонду зобов`язані роз`яснювати застрахованим особам їхні права, обов`язки і відповідальність.

Згідно з п.4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Враховуючи вищенаведені норми, та, першочергово, положення ст.3 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суд вважає, що працівники органів Пенсійного фонду зобов`язані надавати особам, що звертаються за призначенням пенсії, необхідні роз`яснення та допомогу в оформленні документів, у тому числі, й ознайомити з формою заяви, що є Додатком №3 до Порядку №22-1.

Досліджуючи листи-відповіді Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 15.03.2019 №113/10 та від 12.04.2019 №217/10, суд дійшов висновку про те, що ознайомившись зі змістом листів, будь-яка особа зі здоровим глуздом не буде звертатися до пенсійного органу з жодними заявами (встановленої чи невстановленої форми) про призначення пенсії, оскільки такі відповіді, з посиланням на норми чинного законодавства та аналіз фактичних обставин, містять висновок про відсутність у особи права на призначення пенсії.

За таких обставин, посилання відповідача на недотримання позивачем порядку звернення за призначенням пенсії, зокрема, подання ним заяви невстановленої форми, є безпідставним.

Згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи.

У рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Оскільки відповідачем двічі (у листах від 15.03.2019 №113/10 та від 12.04.2019 №217/10) вмотивовано відсутність у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суд вважає, що подання заяви встановленої форми жодним чином не вплине на зміну такої позиції пенсійного органу.

Враховуючи викладене, відмова ОСОБА_2 в позові з формальних підстав у зв`язку з неподанням ним заяви встановленої форми та відсутністю рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії, буде порушенням принципу верховенства права, закріпленого у ст.8 Конституції України та ст.6 КАС України, а також суперечитиме принципу ефективного правосуддя.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати в сумі 768,40грн, сплачені згідно з квитанцією від 27.03.2019 №П12176К (а.с.4).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул.Яворницького, 34, м.Рівне, 33001, ) задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо незарахування ОСОБА_2 до пільгового стажу за Списком №2 період роботи на ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" з 8 червня 1987 року по 21 серпня1992 року.

Визнати протиправною бездіяльність Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо непризначення ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.

Зобов`язати Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області зарахувати ОСОБА_2 стаж роботи на посаді електрозварника ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" з 8 червня 1987 року по 21 серпня 1992 року до стажу роботи на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2.

Зобов`язати Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 22 лютого 2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області () судові витрати зі сплати судового збору у сумі 768,40грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01 липня 2019 року.

Суддя Дудар О.М.