Суддя: Князєв Всеволод Сергійович
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

судді Великої Палати Верховного Суду Князєва В. С.
провадження № 11-1370сап18
за скаргою ОСОБА_1 на рішення Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) від 01 листопада 2018 року № 3330/0/15-18, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Першої Дисциплінарної палати від 07 грудня 2017 року № 3942/1дп/15-17
1. У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Великої Палати Верховного Суду зі скаргою на рішення ВРП від 01 листопада 2018 року № 3330/0/15-18 «Про зміну рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 07 грудня 2017 року № 3942/1дп/15-17 про притягнення судді Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності».
2. Розглядаючи справу, Велика Палата Верховного Суду встановила такі обставини.
3. ВРП рішенням від 15 березня 2018 року № 795/0/15-18 залишила без змін рішення її Першої Дисциплінарної палати від 07 грудня 2017 року № 3942/1дп/15-17, яким суддю Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у зв`язку із вчиненням ним дисциплінарного проступку, передбаченого підпунктом «б» пункту 1 частини першої статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме незазначення в судовому рішенні мотивів його ухвалення, та застосовано до цього судді дисциплінарне стягнення у виді суворої догани з позбавленням права на отримання доплат до посадового окладу судді протягом трьох місяців.
4. ОСОБА_1 оскаржив це рішення ВРП до Великої Палати Верховного Суду.
5. Велика Палата Верховного Суду постановою від 14 червня 2018 року (справа № 11-386сап18) цю скаргу задовольнила та скасувала рішення ВРП від 15 березня 2018 року № 795/0/15-18.
6. Згідно з частиною третьою статті 52 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» у випадку скасування судом рішення ВРП, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати, ВРП розглядає відповідну дисциплінарну справу повторно. Повторний розгляд справи здійснюється ВРП у пленарному складі у порядку, визначеному статтею 49 цього Закону.
7. За результатами повторного розгляду дисциплінарної справи, ВРП прийняла рішення від 01 листопада 2018 року № 3330/0/15-18 «Про зміну рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 07 грудня 2017 року № 3942/1дп/15-17 про притягнення судді Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності». Так, ВРП дійшла висновку про наявність у діях судді ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, однак, вважала, що пропорційним вчиненому цим суддею дисциплінарному проступку буде застосування дисциплінарного стягнення у виді попередження.
8. ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на зазначене рішення ВРП до Великої Палати Верховного Суду, що стало предметом розгляду в цій справі.
9. Постановою від 06 червня 2019 року Велика Палата Верховного Суду скаргу ОСОБА_1 задовольнила, рішення ВРП від 01 листопада 2018 року № 3330/0/15-18 скасувала.
10. Свої висновки Велика Палата Верховного Суду мотивувала тим, що ВРП за результатами повторного розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 не встановила нових обставин, які би свідчили про наявність підстав для притягнення цього судді до дисциплінарної відповідальності, тому, враховуючи висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2018 року у справі № 11-386сап18 та їх обов`язковість для учасників справи, оскаржуване рішення ВРП не відповідає критерію обґрунтованості (урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення).
11. Відповідно до частини третьої статті 34 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку.
12. Не погоджуюся з висновками Великої Палати Верховного Суду про необґрунтованість спірного рішення ВРП. Вважаю, що за результатами повторного розгляду дисциплінарної справи, ВРП урахувала позицію Великої Палати Верховного Суду в справі № 11-386сап18 та належно обґрунтувала свій висновок про існування правових підстав для притягнення судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності із застосуванням до нього найменш суворого виду дисциплінарного стягнення - попередження.
13. За змістом статті 131 Конституції України в Україні діє ВРП, яка складається з двадцяти одного члена, з яких десятьох - обирає з`їзд суддів України з числа суддів чи суддів у відставці, двох - призначає Президент України, двох - обирає Верховна Рада України, двох - обирає з`їзд адвокатів України, двох - обирає всеукраїнська конференція прокурорів, двох - обирає з`їзд представників юридичних вищих навчальних закладів та наукових установ. Порядок обрання (призначення) на посади членів ВРП визначається законом.
14. З метою усунення прогалин у національному законодавстві, на які звернув увагу Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», Верховна Рада України прийняла Закон України «Про Вищу раду правосуддя».
15. Відповідно до статті 1 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» ВРП є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.
16. З урахуванням наведених правових норм, якими визначено, що ВРП має особливий статус, порядок формування та завдання, вважаю, що Велика Палата Верховного Суду, переглядаючи рішення ВРП, не може робити висновки, що наперед визначають або вказують на те, яке рішення ВРП має прийняти за результатом повторного розгляду дисциплінарної справи щодо судді або прокурора.
17. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 червня 2018 року в справі № 11-386сап18, скасовуючи рішення ВРП від 15 березня 2018 року № 795/0/15-18, яким суддю ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за підпунктом «б» пункту 1 частини першої статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (незазначення в судовому рішенні мотивів його ухвалення), виходила з того, що підстави дисциплінарної відповідальності судді та мотиви не знайшли свого підтвердження при розгляді справи судом.
18. Вважаю, що наведений у вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду висновок про відсутність у діях судді складу зазначеного дисциплінарного проступку не може мати для ВРП преюдиційного значення при повторному розгляді дисциплінарної справи стосовно цього ж судді, зокрема, у разі виявлення нею обставин, які до цього не перевірялися, однак свідчать про вчинення дисциплінарного проступку.
19. Як убачається з матеріалів справи, під час першого розгляду дисциплінарної справи щодо судді ОСОБА_1 . ВРП у її рішенні від 15 березня 2018 року № 795/0/15-18, погоджуючись із висновком її дисциплінарного органу, зокрема, зазначила, що слідчим суддею Радченком В. Є. в ухвалі від 25 травня 2017 року не було перевірено, чи є проведення обшуку робочого кабінету судді Вовка П. В. у приміщенні суду співмірним процесуальним заходом, враховуючи фактичний стан розслідування кримінального провадження, оскільки, як зазначено у дисциплінарній скарзі, з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (09 грудня 2016 року) до моменту винесення ухвали про надання дозволу про проведення обшуку робочого кабінету голови Окружного адміністративного суду міста Києва Вовка П. В. (25 травня 2017 року), тобто протягом 6 місяців, у судді Вовка П. В. не витребовувалися жодні документи чи відомості, не відбирались пояснення, а також він не був допитаний слідчим.
20. У постанові від 14 червня 2018 року в справі № 11-386сап18 Велика Палата Верховного Суду ці обставини не перевіряла.
21. Таким чином, при повторному розгляді дисциплінарної справи, у ВРП не було підстав вважати зазначений висновок необґрунтованим, тому цей орган мав право відобразити його й у рішенні від 01 листопада 2018 року № 3330/0/15-18, прийнятому за результатом повторного розгляду дисциплінарної справи.
22. Велика Палата Верховного Суду, скасовуючи це рішення, обґрунтувала свою постанову від 06 червня 2019 року пославшись на висновки, наведені в її постанові від 14 червня 2018 року, а також на те, що ВРП за результатом повторного розгляду дисциплінарної справи стосовно судді ОСОБА_1 нових обставин не встановила.
23. Разом з тим було залишено поза увагою те, що ВРП у рішенні від 01 листопада 2018 року № 3330/0/15-18 обґрунтувала свою позицію, спираючись на мотиви, які не були предметом судової перевірки при перегляді її попереднього рішення.
24. Крім того, у постанові від 14 червня 2018 року в справі № 11-386сап18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи повинні бути наведені аргументи, які переконали суддю у задоволенні чи відхиленні такого клопотання.
25. З цього приводу вважаю за потрібне звернути увагу на те, що питання вмотивованості ухвали слідчого судді Радченка В. Є. від 25 травня 2017 року, досліджувалися ВРП, а згодом і судом у справі № 11-386сап18 виключно в контексті відповідності цієї ухвали формальним критеріям, наведеним у статті 235 Кримінального процесуального кодексу України, за якими ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про: 1) строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали; 2) прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук; 3) положення закону, на підставі якого постановляється ухвала; 4) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, які мають бути піддані обшуку; 5) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 6) речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.
26. Водночас умотивованість зазначеної ухвали у контексті наведення суддею аргументів, які переконали його у задоволенні чи відхиленні відповідного клопотання, не були предметом перевірки ВРП і її дисциплінарного органу під час першого розгляду дисциплінарної справи стосовно судді ОСОБА_1 , оскільки на потребу перевірки цих відомостей указала Велика Палата Верховного Суду в її постанові від 14 червня 2018 року. При цьому у згаданій постанові ці відомості також не перевірялися.
27. У зв`язку із цим у рішенні ВРП від 01 листопада 2018 року № 3330/0/15-18, прийнятому за результатом повторного розгляду дисциплінарної справи, ВРП указала, що з урахуванням позиції Великої палати Верховного Суду, нею встановлено невиконання суддею Радченком В. Є. вимог КПК щодо необхідності мотивування ухвали, що полягає у зазначенні в ухвалі про надання дозволу на обшук аргументів, які переконали суддю у задоволенні такого клопотання.
28. Беручи до уваги викладене, не погоджуюся з висновком Великої Палати Верховного Суду про те, що ВРП за результатами повторного розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 не встановила обставин, які би свідчили про наявність підстав для притягнення цього судді до дисциплінарної відповідальності, і, враховуючи висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2018 року у справі № 11-386сап18 та їх обов`язковість для учасників справи, оскаржуване рішення ВРП не відповідає критерію обґрунтованості (урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення)
29. Вважаю, що ВРП врахувала позицію Великої Палати Верховного Суду в справі № 11-386сап18 та належно обґрунтувала свій висновок про існування правових підстав для притягнення судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, застосувавши до нього найменш суворий вид дисциплінарного стягнення - попередження, який є співмірним вчиненому дисциплінарному проступку.
30. Крім того, Велика Палата Верховного Суду установила відсутність визначених пунктами 1-3 частини першої статті 52 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» підстав для скасування оскаржуваного рішення ВРП.
31. У зв`язку із цим, на мою думку, помилковими є висновки Великої Палати Верховного Суду про наявність правових підстав для скасування оскаржуваного рішення ВРП від 01 листопада 2018 року № 3330/0/15-18 «Про зміну рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 07 грудня 2017 року № 3942/1дп/15-17 про притягнення судді Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності».
Суддя Великої Палати
Верховного Суду: В. С. Князєв