Справа № 1.380.2019.002523
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.002523
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Карп`як О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Гумниської сільської ради, голови Гумниської сільської ради Кравець Тетяни Яремівни про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Гумниської сільської ради (80531, Львівська область, Буський район, с. Гумниська, вул. Шашкевича, 2), голови Гумниської сільської ради ОСОБА_2 Тетяни Яремівни ( АДРЕСА_2 Львівська область, Буський район, с. Гумниська, вул. Шашкевича, 2) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність голови Гумниської сільської ради ОСОБА_3 Яремівни та Гумниської сільської ради про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язати Гумниську сільську раду надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Чучмани Буського району Львівської області в урочищі «Криничка» площею 0,60 га та прийняти відповідне рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.02.2019 року подано до відповідача заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в АДРЕСА_3 «Криничка» с. Чучмани Буського району Львівської області на території Гумниської сільської ради у власність, орієнтовною площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства. Листом № 86 від 13.03.2019 року відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства з підстав того, що позивач вже скористався своїм правом та безоплатно отримав у власність земельну ділянку площею 0,23 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, а повторно приватизувати інший наділ для цієї мети заборонено. Позивач вважає таку відмову протиправною з підстав того, що позивач має у власності земельну ділянку площею 0,23 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, а просить надати дозвіл на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. За таких обставин у відповідачів відсутні правові підстави для відмови у задоволенні заяви позивача, яке підлягало розгляду згідно вимог частини 2 статті 118 Земельного кодексу України.

Ухвалою суду від 24 травня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачам протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Позиція відповідача, Гумниської сільської ради, викладена у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача у задоволенні позову просить відмовити з наступних підстав. Питання про надання позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Чучмани було предметом розгляду Гумниської сільської ради Буського району Львівської області. Однак, за таке рішення не проголосував жоден депутат. Таке рішення було законодавчо мотивовано, адже відповідно до частини 4 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що особа по кожному виду використання може приватизувати лише один раз. Позивач своє право вже використав, що підтверджується державним актом серії НОМЕР_1 на право приватної власності на землю за № 5 від 28.12.1995 року (було передано земельну ділянку площею 0,23 га для ведення та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства). Державний комітет по земельних ресурсах у своєму листі № 14-22-4/2080 від 05.04.2002 року, роз`яснив, що поняття «особисте підсобне господарство» та «особисте селянське господарство» за змістом тотожні. Згідно з вимогами частини 7 статті 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі не менше 2,0 га, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, встановлених статтею 121 Земельного кодексу України для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, позивач міг просити про збільшення земельної ділянки в межах норм, а він звернувся з проханням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Щодо позовної вимоги про визнання бездіяльності протиправною, то відповідач вважає, що такої бездіяльності не було, адже сільський голова розглядала неодноразові звернення позивача, винесла це питання на сесію сільської ради і Гумниська сільська рада на своєму засіданні вирішувала питання позивача по суті. Просив у задоволенні позову відмовити.

Також, відзив на позовну заяву подав, голова Гумниської сільської ради Кравець Тетяна Яремівна. Відповідач зазначає, що аргументи позивача є необґрунтованими, а самі позовні вимоги безпідставними враховуючи наступне. Питання надання позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Чучмани було предметом розгляду Гумниської сільської ради Буського району Львівської області. Однак, за таке рішення не проголосував жоден депутат.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень ,дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ОСОБА_1 згідно рішення Боложинківської сільської ради Буського району Львівської області № 71 від 22.07.2005 року передано у власність земельну ділянку в межах населеного пункту с. Чучмани Буського району в урочищі «Криничка» площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства. Право власності на вказану земельну ділянку позивач не зареєстрував за відсутності землевпорядної документації, що підтверджується листом відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № Ч-78/0-0,20-80/132-19 від 09.04.2019 року. Вказані обставини підтверджуються копією рішення від 22.07.2005 №71.

Згідно довідки Гумниської сільської ради від 08.04.2019 №206, ОСОБА_1 користується земельною ділянкою на території Гумниської сільської ради в межах с. Чучмани площею 0,60 га в урочищі «Криничка» від 2013 року по даний час.

Крім того, відповідач вказує, що за позивачем є зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 28.12.1995 року загальною площею 0,23 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення підсобного господарства, що підтверджується листом Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 09.04.2019 №Ч-78/0-0.20-80/132-19.

Рішенням Львівської обласної ради від 14.03.2007 року № 223 с. Чучмани вилучено з підпорядкування Боложинківської сільської ради Буського району Львівської області та підпорядковано Гумниській сільській раді Буського району Львівської області.

Рішенням Львівської обласної ради № 541 від 03.07.2012 року затверджено проект землеустрою щодо встановлення та зміни меж Гумниської сільської ради.

27 лютого 2019 року позивач подав відповідачу заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в АДРЕСА_3 «Криничка» с. Чучмани Буського району Львівської області на території Гумниської сільської ради, якою користується з 2005 року згідно рішення Боложинківської сільської ради №71 від 22.07.2005 року. До заяви ним було долучено копію рішення Боложинківської сільської ради №71 від 22.07.2005 року.

Заява позивача розглядалась на 22 сесії сьомого скликання Гумниської сільської ради 04.06.2018, та рішення не прийняте.

Листом № 86 від 13.03.2019 року відповідач у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою відмовив. Підставою такої відмови стало те, що, на думку відповідача, позивач вже скористався своїм правом та безоплатно отримав у власність земельну ділянку площею 0,23 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, а повторно приватизувати інший наділ для цієї мети заборонено.

Вважаючи таку відмову протиправною, з метою захисту своїх прав та законних інтересів позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Частиною 1 ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За приписами п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі - не більше 2,0 га.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено ст. 118 ЗК України, згідно з положеннями ч. 6 якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як встановлено судом, згідно витягу з протоколу 22 сесії сьомого скликання Гумниської сільської ради від 04.06.2018 року за рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Чучмани не проголосував жоден депутат.

Судом встановлено, що позивачу згідно рішення Боложинківської сільської ради Буського району Львівської області № 71 від 22.07.2005 року передано у власність земельну ділянку в межах населеного пункту с. Чучмани Буського району в урочищі «Криничка» площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства. Оскільки він не здійснив державної реєстрації такої земельної ділянки, повторно звернувся до органу місцевого самоврядування з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації на ту ж земельну ділянку, яка йому вже передана у власність.

Як зазначає позивач у своєму зверненні від 27.02.2019 року, такий дозвіл він просить надати для встановлення меж земельної ділянки в натурі.

Доказів вилучення у позивача такої земельної ділянки чи скасування рішення Боложинківської сільської ради Буського району Львівської області № 71 від 22.07.2005 року не подано.

У позові позивач просить визнати протиправною бездіяльність голови Гумниської сільської ради ОСОБА_3 Яремівни та Гумниської сільської ради про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та зобов`язати Гумниську сільську раду надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Чучмани Буського району Львівської області в урочищі «Криничка» площею 0,60 га та прийняти відповідне рішення.

Згідно із частинами першою-четвертою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Нормами законодавства, на які вказує позивач не передбачено обов`язку чи прав органу місцевого самоврядування приймати рішення та розглядати заяви в порядку ст.116,118 ЗК України про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка вже надана цій же особі у власність згідно рішення.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

З огляду на зазначене та беручи до уваги докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними. Відтак, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Гумниської сільської ради, голови Гумниської сільської ради Кравець Тетяни Яремівни про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.07. 2019 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна