Справа № 2а-11323/10/0470
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2012-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2011 р. Справа № 2а-11323/10/0470
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіЄфанової О.В.
при секретаріГрачовій В.М.
за участю:
представників позивача представник відповідача Буря О.Є., Бороденко А.В. Обертович М.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Камелор" до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Камелор" до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська, в якому позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить визнати протиправним і скасувати податкові повідомлення-рішення від 25.01.10 р. №/0/1982, від 10.02.10 р. №/1/3957, від 19.04.10 р. №/2/12407, від 05.07.10 р. №/3/20171 про відмову в наданні бюджетного відшкодування з ПДВ за жовтень 2009 року у сумі 3910597,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 25.01.2010 року ТОВ «Камелор» отримав податкове повідомлення - рішення від 25.01.10 р. №/0/1982 про відмову в наданні бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 3910597,00 грн., яке винесене на підставі акту про результати позапланової виїзної перевірки з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування з ПДВ за жовтень 2009 року від 19.01.10 р. № 7482/23- 305/34681900. В подальшому повідомлення - рішення оскаржувалось, проте залишено в силі з винесенням повторних повідомлень - рішень з новими індексами №1, 2 та 3. Зазначені податкове повідомлення-рішення є незаконними, та підлягають скасуванню у зв`язку з тим, що податковою службою невірно зроблено висновок про неможливість підтвердження дотримання вимог п.1.8. ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість» ТОВ «Камелор», а тому неправомірно вважають про завищення суми бюджетного відшкодування по податковій декларації з ПДВ за жовтень 2009 р. на 3910597,00 грн. за операціями здійснення передоплати за полувагони виробництва ВАТ «Крюківський вагонобудівний завод» адресу ТОВ ДК «Техенергопостачання».

Відповідач проти позову заперечував, та зазначив, що актом про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «Камелор » з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, напрям відшкодування - у зменшення податкових зобов`язань з ПДВ наступних податкових періодів, згідно податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2009 року, яка виникла за рахунок від`ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.09.2009 року по 30.10.2009 року від 19.01.10р. №90/23-305/34681900, встановлено порушення п. 1.4 ст. 1, п. 1.8 ст. 1, п.п.7.4.1 п. 7.4 ст.7, 7.4.5 п.7.4 ст.7, п.п. 7.7.1 п. 7.7.ст.7, п.п 7.7.2 п. 7. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року №168/97-ВР - підприємством завищено заявлену суму бюджетного відшкодування по податковій декларації з ПДВ за жовтень 2009 року на суму 3910597 грн.

Основним постачальником товару (сталевого литва) є підприємство ВАТ «Кременчуцький сталеливарний завод». В ході проведення перевірки до Кременчуцької ОДПІ Полтавської області направлено запит на проведення зустрічної перевірки ВАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» з питань взаємовідносин з ТОВ «Камелор». Згідно отриманої відповіді від 11.12.2009 року №16509/7/23-316 встановлено, що ВАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» є виробником. У довідці зустрічної перевірки не вказано постачальників сировини, з якої було вироблено сталеве литво. До Кременчуцької ОДПІ Полтавської області направлено лист від 21.12.2009 року з проханням надати постачальників сировини для подальшого направлення запитів на проведення зустрічних перевірок. Згідно листа ДПА у Дніпропетровській області від 18.12.2009 року №34472/7/08-215 надано перелік постачальників сировини на ВАТ «Кременчуцький сталеливарний завод». Згідно вищевказаного переліку встановлено, що по постачальникам сировини по 4, 5, 6 ланках постачання немає можливості провести зустрічні перевірки та відслідкувати сплату ПДВ по всьому ланцюгу придбання.

Згідно бази даних ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська встановлено, що підприємствами ВАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» та ТОВ ДК «Техенергопостачання» у вересні, жовтні 2009 року не сплачували до бюджету податок на додану вартість.

Відповідно до п. 1.4 ст. 1 , п.1.8 ст.1 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР «Про податок на додану вартість» бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв`язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом. Підприємством ВАТ «Кременчуцький сталеливарний завод», ТОВ ДК «Техенергопостачання» постійно в податкових деклараціях з ПДВ декларується рядок 26 та не сплачується до бюджету податок на додану вартість, тому по підприємству - постачальнику ТОВ «Камелор» не має надмірної сплати ПДВ до бюджету.

Таким чином, відповідач вважає, що правомірно зробив висновок про відсутність у позивача права на бюджетне відшкодування та правомірно виніс оскаржувані повідомлення рішення.

Представники позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в задоволені відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що в період з 11.01.2010 р. по 19.01.2010р. Державною податковою інспекцією у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Камелор» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість. Напрям відшкодування - на розрахунковий рахунок платника, згідно податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2009 року, яка виникла за рахунок від`ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.09.2009р по 31.10.2009 року.

За наслідками перевірки складено акт №7482/23- 305/34681900 від 19.01.10 р та винесено податкове повідомлення - рішення від 25.01.10 р. №/0/1902 про відмову в наданні бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 3910597,00 грн.. В подальшому, за наслідками адміністративного оскарження зазначене повідомлення рішення залишено в силі та додатково винесено податкові повідомлення - рішення від 10.02.10 р. №/1/3957, від 19.04.10 р. №/2/12407, від 05.07.10 р. №/3/20171. Підставою для відмови в бюджетному відшкодуванні як зазначено в акті перевірки, вказано, що встановлено порушення п. 1.4 ст. 1, п. 1.8 ст. 1, п.п.7.4.1 п. 7.4 ст.7, 7.4.5 п.7.4 ст.7, п.п. 7.7.1 п. 7.7.ст..7, п.п 7.7.2 п. 7. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР, що діяв на час спірних відносин, а саме ТОВ «Камелор» завищено заявлену суму бюджетного відшкодування по податковій декларації з ПДВ на 12 3910597,00 грн. за операціями здійснення передоплати за полувагони виробництва ВАТ «Крюківський вагонобудівний завод» на адресу ТОВ ДК «Техенергопостачання».

Встановлено, що на підставі договору від 29.09.2009 року №092/09 підприємством ТОВ «Камелор» здійснена передплата у сумі 72000000,00 грн., у тому числі ПДВ 12000000,00 грн. ТОВ ДК «Техенергопостачання», за полувагони у кількості 280 шт. моделі 12-783 виробництва ВАТ «Крюковський вагонобудівний завод:

- платіжне доручення від 30.09.2009 р. №611 на суму 16700000,00 грн., у тому числі ПДВ 2783333,33 грн.

- платіжне доручення від 30.09.2009 р. №608 на суму 55300000,00 грн., у тому числі ПДВ 9216666,67 грн.

Згідно вищевказаного договору термін відвантаження товару до 31.03.2010 року

На отриману передплату від ТОВ ДК «Техенергопостачання» підприємством ТОВ «Камелор» отримано податкову накладну від 30.09.2009 року №04 та включено суму ПДВ до складу податкового кредиту вересня 2009 року.

Як встановлено перевіряючими станом на момент перевірки на 15.01.2010 року вказана передплата не повернута ТОВ ДК «Техенергопостачання» та не проведено відвантаження товару підприємству ТОВ «Камелор».

Згідно бази даних ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська встановлено, що підприємством ТОВ «ДК «Техенергопостачання» та ВАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» у вересні, жовтні 2009 р. не сплачували до бюджету податок на додану вартість.

Щодо встановленого порушення, то суд зазначає наступне.

Відповідно з п.п. 7.4.1. п. 7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" (далі - Закон №168), що діяв на час спірних відносин встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою 20 відсотків протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), в тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України №168, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг) не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями. У разі коли на момент перевірки платника податку органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Відповідно п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України №168 податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Пунктом 7.2.3 п.7.2 ст.7 вищевказаного Закону передбачено, що податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов`язань продавця у двох примірниках та виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Пунктом 7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року №168/97-ВР встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з продажу товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

- або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, а у разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку;

- або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

В силу п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону №168, датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Підставою для включення сум ПДВ до податкового кредиту відповідно до пп. 7.4.5 ст. 7 цього Закону є належним чином оформлена податкова накладна.

Податковою службою не спростовується наявність належним чином оформленої податкової накладної, виданої позивачу ТОВ ДК «Техенергопостачання».

Таким чином, відповідно до зазначеної накладної ТОВ «Камелор» включило до складу податкового кредиту в жовтні 2009 року відповідну суму ПДВ.

Як визначено пп. 7.7.1 ст. 7 Закону сума податку, що підлягає сплаті і перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до пп. 7.7.2 ст. 7 Закону якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від`ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг).

Тобто, Закон №168 не пов`язує право на бюджетне відшкодування з наявністю факту поставки продукції за яку зроблено передоплату.

При цьому, як встановлено в судовому засіданні, на момент перевірки термін дії договору не сплинув. Тому на момент включення сум до податкового кредиту не можна брати до уваги не поставку товару.

Що стосується не сплати податку контрагентами - ТОВ ДК «Техенергопостачання», ВАТ «Кременчуцький сталеливарний завод», то у відповідності до ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тому, позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії контрагентів.

Також, право платника податків на податковий кредит та бюджетне відшкодування не залежить від податкового обліку інших платників податків, а залежить лише від дотримання вимог закону про ПДВ самим платником, який це право реалізує.

Аналогічну позицію має Вищий адміністративний суд України (Про вивчення та узагальнення судової практики Вищого адміністративного суду України про відшкодування податку на додану вартість з державного бюджету від 20.10.2006р.)

Відповідно до зазначеного узагальнення тільки дані податкової декларації за відповідний період є підставою для отримання відшкодування.

Таким чином, відповідно до висновків ВАСУ «... встановлений законом порядок сплати, утримання та внесення до бюджету податку на додану вартість, згідно з яким сплачені покупцем - платником податку суми податку безпосередньо не вносяться до бюджету, а включаються до суми податкових зобов`язань продавця - платника податків, має значення характер дій продавця як особи, яка відповідає за його внесення до бюджету.».

Закон України №168 не ставить в залежність отримання бюджетного відшкодування платником податку від податкового обліку інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання щодо від`ємного значення суми поширюється тільки на окремо взятого платника податків, і цей факт не ставиться в залежність від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Тому неможливість проведення зустрічних перевірок по 4,5. та 6 ланцюгах постачання не може бути законною підставою для відмови у бюджетному відшкодування ПДВ сумлінному платнику податку.

Враховуючи, що ТОВ "Камелор" правомірно, з дотриманням вимог Закону №168 було сформовано податковий кредит, висновок про порушення законодавства при визначенні різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за жовтень 2010 року є помилковим

Таким чином, у акті перевірки, на підставі якого відповідачем було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення неправомірно зроблено висновок про завищення заявленого до бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 3910597,00 грн., а тому податкові повідомлення - рішення щодо відмови в наданні бюджетного відшкодування мають бути скасовано.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги повністю доведені позивачем, підтверджується матеріалами справи, та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська від 25.01.10 р. №/0/1982, від 10.02.10р. №/1/3957, від 19.04.10р. №/2/12407, від 05.07.10р. №/3/20171 про відмову в наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2009 року у сумі 3910597,00 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб`єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2011 року.

Суддя О.В. Єфанова