Справа № 160/9696/18
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2019 року м. Дніпросправа № 160/9696/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

секретар судового засідання: Комар Н.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Ради адвокатів Дніпропетровської області: Якименка Євгена Петровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 (головуючий суддя Коренев А.О.)

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідачів:

Ради адвокатів Дніпропетровської області,

Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області,

Голови Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області Самарця Олександра Івановича ,

Голови ради адвокатів Дніпропетровської області Лещенко Тетяни Олександрівни, треті особи на стороні позивача:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів (а.с. 20-27 т. 1):

- Ради адвокатів Дніпропетровської області,

- Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області,

- Голови Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області Самарця Олександра Івановича ,

- Голови ради адвокатів Дніпропетровської області Лещенко Тетяни Олександрівни;

Позивач зазначив в позові третіх осіб на стороні позивача:

- ОСОБА_3 ,

- ОСОБА_4 ,

- ОСОБА_5 ,

- ОСОБА_6 ,

- ОСОБА_7 ,

- ОСОБА_8 .

Просив:

- визнати протиправними дії Ради адвокатів Дніпропетровської області щодо скликання та проведення Конференції адвокатів Дніпропетровської області 07.12.2018 року;

- визнати протиправними дії голови Ради адвокатів Дніпропетровської області Лещенко Тетяни Олександрівни по організаційно-технічному забезпеченню проведення конференції адвокатів Дніпропетровської області 07.12.2018 року;

- визнати протиправними та скасувати рішення, прийняті Конференцією адвокатів Дніпропетровської області 07.12.2018 року, оформлених протоколом від 07.12.2018 року, в тексті якого зазначено, що конференцію проведено згідно Рішення Ради адвокатів України №161 від 12.10.2018 "Про скликання конференції адвокатів Дніпропетровської області, затвердженого Порядком висування та обрання делегатів конференції адвокатів Дніпропетровської області, Регламенту конференції адвокатів Дніпропетровської області та встановлення квоти представництва" та Рішеннями Ради адвокатів Дніпропетровської області № 101 від 05.11.2018 та № 103 від 20.11.2018.

В обґрунтування зазначеної позовної заяви вказано на процедурні порушення при проведенні Конференції адвокатів Дніпропетровської області 07.12.2018 р., зазначає, що Конференція адвокатів скликана незаконно Радою адвокатів.

Матеріали справи містять уточнену позовну заяву від 10.01.2019 року, згідно якої позивач зазначив одного відповідача - Раду адвокатів Дніпропетровської області, просить адміністративний суд (а.с. 238-246 т. 1):

- визнати протиправними дії Ради адвокатів Дніпропетровської області щодо організаційно-технічного забезпечення, скликання та проведення Конференції адвокатів Дніпропетровської області 07.12.2018 року;

- визнати протиправними та скасувати рішення, прийняті Конференцією адвокатів Дніпропетровської області 07.12.2018 року, оформлені протоколом від 07.12.2018 року, в тексті якого зазначено, що конференцію проведено згідно Рішення Ради адвокатів України №161 від 12.10.2018 року «Про скликання конференції адвокатів Дніпропетровської області, затвердження Порядку висування та обрання делегатів конференції адвокатів Дніпропетровської області, Регламенту конференції адвокатів Дніпропетровської області та встановлення квоти представництва» та Рішеннями Ради адвокатів Дніпропетровської області № 101 від 05.11.2018 та № 103 від 20.11.2018;

- витребувати у Ради адвокатів Дніпропетровської області протокол Конференції адвокатів Дніпропетровської області 07.12.2018 року;

- стягнути судові витрати у відповідності до Закону.

Матеріали справи не містять будь-яких заяв позивача щодо відмови від частини позовних вимог.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 відмовлено у відкритті провадження (а.с. 240-241 т.3).

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що в даній позовній заяві предметом спору є рішення Конференції адвокатів Дніпропетровської області як органу адвокатського самоврядування з питань організації та діяльності адвокатури, зокрема, можливості брати участь у діяльності і бути обраним до органу адвокатського самоврядування - Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, а не набуття статусу адвоката чи притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, отже, такий орган не здійснює владних управлінських функцій, тому в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України не відноситься до суб`єктів владних повноважень рішення, дії чи бездіяльність яких можуть бути оскаржені до адміністративних судів.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно якої відповідачем у справі зазначено лише Раду адвокатів Дніпропетровської області, просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 та прийняти нову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 2-8 т. 4). Вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права. Посилається на те, що отримавши справу після повернення її з апеляційного суду для продовження розгляду, суд першої інстанції, виконуючи вимоги ч. 3 ст. 169 КАС України , повинен був постановити ухвалу про прийняття до розгляду уточненої позовної заяви від 10.01.2019 року, поданої на виконання усунення недоліків, вказаних судом, в якій зазначений один позивач та викладені уточнені позовні вимоги. Зазначає, що суд після подачі уточненої позовної заяви мав вирішувати справу надалі за уточненими позовними вимогами. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно продовжив розгляд даної справи за первісною позовною заявою від 20.12.2018 року, яка не підлягала розгляду, оскільки замість первісної позовної заяви на вимогу суду була подана уточнена позовна заява від 10.01.2019 року. На думку позивача уточнена позовна заява від 10.01.2019 року залишилася не розглянутою. Вказує, що правильне визначення предмету позову має принципове значення для визначення предметної підсудності позову, оскільки оспорюються не повноваження Ради адвокатів Дніпропетровської області та Конференції адвокатів Дніпропетровської області, не віднесення чи не віднесення питань до організації внутрішньої діяльності адвокатури, а законність дій та рішень органів адвокатського самоврядування при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій, у тому числі на виконання делегованих повноважень, зокрема по організації та проведенні Конференції, наявність таких процедурних порушень, що призвели до протиправності усіх рішень, прийняття яких вказане в протоколі Конференції від 07.12.2018року.

Матеріали справи містять відзив на апеляційну скаргу, поданий представником відповідача - Радою адвокатів Дніпропетровської області, згідно якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Вказує на те, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на правовідносини, які виникли у даному спорі, посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо не підсудності подібних спорів адміністративному суду, оскільки не вирішується питання статусу адвоката чи процедура притягнення до дисциплінарної відповідальності (а.с. 106-109 т. 4).

Матеріали справи містять відзив на апеляційну скаргу, поданий Головою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області Самарцем Олександром Івановичем (а.с. 46-52 т. 4). Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Посилається на те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Вказує на те, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на правовідносини, які виникли у даному спорі.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. Суду пояснив, що Конференція адвокатів скликана незаконно Радою адвокатів, тому вважає, що саме адміністративному суду підсудній даний спір. Зазначив, що в прохальній частині уточненої позовної заяви міститься вимога про витребування у Ради адвокатів Дніпропетровської області протокол Конференції адвокатів Дніпропетровської області 07.12.2018 року, однак цього судом першої інстанції не зроблено.

В судовому засіданні позивачем надано відеоматеріал проведення Конференції адвокатів Дніпропетровської області 07.12.2018 року для огляду.

Оглянувши зазначений відеоматеріал в судовому засіданні, та з`ясувавши думку учасників справи щодо можливості залучення його до матеріалів справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що відеоматеріал не відноситься до вирішення питання про юрисдикцію даної справи, що є предметом апеляційного оскарження. Відеоматеріал повернуто позивачу.

Представник відповідача - Ради адвокатів Дніпропетровської області у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Вважає, що даний спір не підлягає розгляду в адміністративному суді, оскільки не є публічно-правовим спором, а відповідач не є суб`єктом владних повноважень. Надав для огляду протокол Конференції адвокатів Дніпропетровської області від 07.12.2018 року.

Представник відповідача - Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 192 т. 4).

Інші учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, їх не явка не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, доводи відзивів на апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач оскаржує дії Ради адвокатів Дніпропетровської області щодо скликання та проведення конференції адвокатів Дніпропетровської області, які вчинені 07.12.2018 року за наслідками, яких прийнято Рішення конференції адвокатів Дніпропетровської області» від 07.12.2018 року, яким позивача було відкликано з посади голови Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії Дніпропетровської області. Позовні вимоги в адміністративному позові вмотивовані наявністю процедурних порушень при проведенні Конференції адвокатів Дніпропетровської області 07.12.2018 р. В позові наведено, також, обґрунтування підсудності спору Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин суд першої інстанції правильно застосовані норми КАС України, Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. При цьому в силу норм Конституції України, засади організації діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, вказаною нормою визначено, що адвокатура України є недержавним самоврядним інститутом, тобто адвокатура по своїй суті не є суб`єктом владних повноважень, і не приймає владних рішень щодо невизначеного або визначеного кола осіб (за виключенням, наприклад, питань про набуття статусу адвоката, процедури притягнення адвоката до відповідальності).

Водночас, пунктом 1 ч.1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, адміністративний спір, це спір із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Натомість, ні Рада адвокатів Дніпропетровської області, ні Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Дніпропетровської області, ні Голова Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області Самарець Олександр Іванович , ні Голови ради адвокатів Дніпропетровської області Лещенко Тетяна Олександрівна - не є суб`єктами владних повноважень при вирішення питань, які позивач ставить у первісному та уточненому позові, а саме щодо:

- скликання та проведення Конференції адвокатів Дніпропетровської області 07.12.2018р.;

- організаційно-технічного забезпечення проведення конференції адвокатів Дніпропетровської області 07.12.2018 року;

- прийняття рішень Конференцією адвокатів Дніпропетровської області 07.12.2018 року та оформлення рішення протоколом від 07.12.2018 року.

Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", не передбачено оскарження рішень органів адвокатського самоврядування (які безпосередньо оскаржує позивач) до адміністративного суду.

Водночас, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", передбачені випадки, коли особа/адвокат може звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав. Такі випадки стосуються, наприклад, скарг на рішення самих Кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури ( спори з вирішення питання набуття статусу адвоката чи процедура притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності), тому такі спори підсудні адміністративному суду.

Натомість, рішення органу адвокатського самоврядуванняз питань організації та діяльності адвокатури не підлягають розгляду в адміністративному судочинстві, оскільки стосуються питань не публічно-правового характеру, а питань організації діяльності недержавної самоврядної інституції, а саме органів адвокатського самоврядування.

Слід зазначити, що, згідно ч. 1 ст. 43 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатське самоврядування ґрунтується на принципах виборності, гласності, обов`язковості для виконання адвокатами рішень органів адвокатського самоврядування, підзвітності, заборони втручання органів адвокатського самоврядування у професійну діяльність адвоката.

Отже, вказана норма регламентує виборність до органів адвокатського самоврядування, в не владне одноособове волевиявлення щодо призначення певної особи до органів адвокатського самоврядування. При цьому, адвокати зобов`язані виконувати рішення органів адвокатського самоврядування.

Організаційні форми адвокатського самоврядування зазначені в статті 46 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність",

- конференція адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя),

- рада адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя),

- Рада адвокатів України,

- з`їзд адвокатів України.

Адвокатське самоврядування здійснюється через діяльність:

конференцій адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя),

рад адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя),

кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя),

Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури,

ревізійних комісій адвокатів регіонів (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя),

Вищої ревізійної комісії адвокатури,

Ради адвокатів України,

з`їзду адвокатів України.

В силу ч. 1, п. 4 ч. 5 ст. 47 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", вищим органом адвокатського самоврядування в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є конференція адвокатів регіону, адреса робочого місця яких знаходиться відповідно в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі та відомості про яких включено до Єдиного реєстру адвокатів України.

Квота представництва, порядок висування та обрання делегатів конференції адвокатів регіону затверджуються Радою адвокатів України.

До повноважень конференції адвокатів регіону/області належать: визначення кількості членів кваліфікаційної і дисциплінарної палат кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, обрання голови та членів кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, дострокове відкликання їх з посад.

Отже, Конференція адвокатів Дніпропетровської області має повноваження в силу норм закону обирати голову та членів кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, дострокове відкликання їх з посад, однак, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не передбачено оскарження рішень Конференції адвокатів до адміністративного суду.

Рада адвокатів Дніпропетровської області є колегіальним органом, який в силу ст. 48 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" у період між конференціями адвокатів виконує функції адвокатського самоврядування. При цьому, згідно вказаної норми Рада адвокатів регіону підконтрольна і підзвітна конференції адвокатів регіону

Водночас, як зазначалося вище, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", не передбачено оскарження рішень органів адвокатського самоврядування з питань організації та діяльності адвокатури в порядку адміністративного судочинства, оскільки стосуються питань не публічно-правового характеру, а питань організації діяльності недержавної самоврядної інституції, а саме органів адвокатського самоврядування.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що надана позивачем практика Верховного Суду, зокрема постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 607/3128/16-ц за своїми висновками спростовує доводи позивача на звернення із вказаним позовом до адміністративного суду, оскільки питання поставлені позивачем в позові не стосуються питань набуття статусу адвоката чи процедура притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності.

Верховним Судом зроблено висновок, що діяльність адвокатури, реалізація нею функцій із захисту прав невизначеного кола осіб свідчать про суспільний інтерес, а отже, і публічно-правовий характер правовідносин.

Вказаний висновок підтверджується законодавчим урегулюванням порядку набуття статусу адвоката, гарантіями незалежності його діяльності та особливим порядком притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Однією з гарантій здійснення незалежної адвокатської діяльності є те, що дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється в особливому порядку (пункт 17 частини першої статті 23 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

При цьому, в позовній заяві у справі № 160/9696/18 предметом спору є не притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, а рішення Конференції адвокатів Дніпропетровської області від 07.12.2018 р. в частині дострокового відкликання з посади голови Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії Дніпропетровської області.

Таким чином, предмет спору в даному адміністративному позові є відмінним від предмету спору, що зазначений в постанові Верховного Суду № 607/3128/16-ц від 07.11.2018 року.

В даній позовній заяві предметом спору є рішення Конференції адвокатів Дніпропетровської області як органу адвокатського самоврядування з питань організації та діяльності адвокатури, зокрема, можливості брати участь у діяльності і бути обраним до органу адвокатського самоврядування - Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, а не набуття статусу адвоката чи процедури притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, тому даний спір не підлягає розгляду в адміністративному судочинстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Враховуючи викладене, компетентним судом для вирішення спору, зазначеного в позовній заяві, є суд цивільної юрисдикції.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-2873цс15 від 17.02.2016 року.

Натомість, розгляд справи в порядку адміністративного судочинства суперечить ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначені межі компетенції адміністративних судів.

Зазначене є підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження з підстав порушення правил юрисдикції.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 03.07.2019 та може бути оскаржена до Верховного Суду згідно ст. 328, 329 КАС України протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 03.07.2019.

В повному обсязі постанова виготовлена 05.07.2019.

Головуючий суддя Ю.В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров