Справа № 200/7591/19-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

03 липня 2019 р. Справа №200/7591/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначала, зокрема, що на день смерті її цивільного чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилася сума недоотриманої ним пенсії - 39770,46 грн., яка пізніше увійшла до складу спадщини, про що їй як спадкоємцю видано свідоцтво про спадщину.

Після цього неодноразово зверталася до відповідача із заявами щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, в задоволенні яких відмовлено з посиланням на те, що заяву подано з пропуском строку, що встановлений ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Вважала такі дії відповідача протиправними, оскільки норми Закону, на які послався відповідач, не стосуються спадкоємців пенсіонера.

У зв`язку з наведеним, вважаючи свої права порушеними, позивач просила:

- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 22 травня 2019 року про відмову у виплаті їй недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити їй недоотриману пенсію померлого ОСОБА_2 в розмірі 39770,46 грн., що встановлений у свідоцтві про право на спадщину за законом.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що оскільки позивач звернулася до відповідача із заявою щодо пенсії з пропуском шестимісячного строку, тому підстав проводити виплату недоотриманої пенсії немає. Просив в задоволенні позову відмовити.

Також відповідач подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, про що зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі №286/3516/16-ц.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є цивільною дружиною ОСОБА_2 , який як отримувач пенсії на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на день смерті пенсіонера і, відповідно, на час відкриття спадщини позивач постійно проживала разом із спадкодавцем, що встановлено рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2018 року в справі №226/2134/18, яке набрало законної сили 20 листопада 2018 року.

На день смерті спадкодавця залишилася сума недоотриманої ним пенсії по його пенсійній справі в розмірі 39770,46 грн., що сторонами визнається.

20 квітня 2019 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (видане державним нотаріусом Мирноградської державної нотаріальної контори на підставі довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15 березня 2019 року №3042/03-2), яка складається з недоотриманої за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року пенсії в сумі 39770,46 грн., що належали померлому.

09 квітня 2019 року та повторно у травні 2019 року позивач звернулася до відповідача із заявами про виплату суми пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, на що отримала відповідь від 22 квітня 2019 року № 4586/03-4, якою в задоволенні заяви відмовлено оскільки в поданих документах відсутня довідка про сумісне проживання із ОСОБА_2 на день його смерті; та, відповідно, відповідь від 23 травня 2019 року № 5627/03-4, якою в задоволенні заяви відмовлено з посиланням на те, що заяву подано з пропуском строку, що встановлений ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Вказані норми є спеціальними і ними не врегульовані питання, що врегульовані загальними нормами права.

Так, питання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера врегульовано ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до ч.ч. 1 та 2 якої сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

Згідно з ч. 3 ст. 52 Закону у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Отже, відповідно до наведених положень законодавства відповідним членам сім`ї померлого пенсіонера (членам сім`ї, що проживали разом з пенсіонером на день його смерті або перебували на його утриманні) надається право на звернення за виплатою суми недоотриманої таким пенсіонером пенсії протягом шести місяців з дня відкриття спадщини або ж вказаним особам чи іншим спадкоємцям після цього строку - після того, як пенсія, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини.

Таке право реалізується шляхом волевиявлення - звернення до органу Пенсійного фонду України із заявою та відповідними документами.

Позивач проживала разом з пенсіонером на день його смерті, що підтверджується відповідними доказами.

Крім того, вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, куди увійшла недоотримана сума пенсії, що належала померлому.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 вказаного Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1227 вказаного Кодексу суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз вказаних статей Цивільного кодексу України свідчить про те, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (в тому числі доплат до пенсії).

У правовідносинах, пов`язаних із реалізацією права на спадщину, реалізується не публічний, а приватний інтерес.

Предметом позову в даній справі є майнова вимога позивача визнати за нею в порядку спадкування право власності на майно - грошові кошти, що свідчить про наявність спору про право.

Спір має приватно-правовий характер і не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, вирішення спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, яка встановлена статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України, і, відповідно, позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 286/3516/16-ц, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства суд закриває провадження у справі.

З огляду на наведене провадження в даній справі підлягає закриттю.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 238, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Закрити провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд таких позовних вимог віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 03 липня 2019 року.

Суддя Т.В. Логойда