Справа № 661/1904/19
Суддя: Пилипенко С. В.
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 661/1904/19
Провадження № 2-а/661/36/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Пилипенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Ковальчук А.О.

представника позивача Кушнеренко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нова Каховка Херсонської області позовну заяву адвоката Кушнеренко Тамари Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до заступника начальника митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Кравченка Володимира Миколайовича про визнання незаконними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил

встановив:

Адвокат Кушнеренко Тамара Валеріївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до заступника начальника митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Кравченка Володимира Миколайовича про визнання незаконними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил посилаючись на ті обставини, що 26.08.2018 ОСОБА_1 ввіз на територію України транспортний засіб особистого користування в митному режимі «транзит» марки «BMW» 346 L, реєстраційний номер - НОМЕР_1 , країна реєстрації транспортного засобу - Естонія. 06.09.2018 складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 470 Митного кодексу України, 13.09.2019 між Митницею ДФС у Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі та позивачем укладено мирову угоду про припинення провадження у справі про порушення митних правил від 06.09.2019 року № 0247/50800/18, згідно якої ОСОБА_1 взяв на себе обов`язок сплатити штраф у сумі 170,00 гривень, а Митниця в свою чергу, після виконання умов мирової угоди мала закрити провадження по справі та скласти акт про виконання умов мирової угоди, вказаний акт було складено 13.09.2018 та затверджено першим заступником начальника Митниці. Вищевказаний транспортний засіб 30.01.2019 року розмитнено та 15.02.2019 отримав свідоцтво про реєстрацію автомобіля. На початку квітня 2019 позивач вирішив продати автомобіль, проте звернувшись до сервісного центру для зняття автомобілю з реєстрації, але виявилось, що транспортний засіб знаходиться під арештом відповідно до постанови державного виконавця. Звернувши до виконавчої служби де виявилось, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження за постановою у справі про порушення митних правил від 12.12.2019, якою на позивача накладено штраф у сумі 564 250,00 гривень. Про існування даної постанови ОСОБА_1 не знав, як і не знав про розгляд справи про адміністративне правопорушення , оскільки 29.12.2019 останній виїхав до Естонії.

Представник позивача просила поновити пропущений строк для звернення до суду за оскарженням постанови та визнати незаконною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0294/50800/18 від 12 грудня 2018 року заступника начальника Митниці ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі - начальника управління протидії митних правопорушенням та міжнародної взаємодії Кравченка Володимира Миколайовича ,якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України.

Представник позивача адвокат Кушнеренко Т.В. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позов підтримує, наполягає на його задоволенні.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що доводи представника позивача викладені в позові не містять належних доказів невинуватості позивача та суперечать вимогам діючого законодавства України, просив відмовити у поновленні строків позивачу для звернення до суду та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши позовну заяву з додатками, суд вважає що позовна заяву підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12 грудня 2018 заступником начальника Митниці ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі Кравченком В.М. - притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та визнано винним за ст. 485 МК України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 564 250,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Пунктом 1 ч.1 ст. 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту 10 діб (у разі перевезення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з вимогами ст.102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення за межі митної території України або їх оформленням у інший митний режим, відмінний від митного режиму транзиту.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 09.10.2012 №1066 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.12.2012 року за №2120/22432, до строку транзитного перевезення не включається час дії та/або ліквідації наслідків аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового інформування найближчого митного органу про обставини, події та місцезнаходження транспортного засобу.

Стаття 485 МК України передбачає відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Тобто, для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 МК України необхідно доведення факту вчинення протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів та наявність прямого умислу мети вказаних дій, яка прямо передбачена диспозицією статті.

Відповідно до частини першої статті 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Невід`ємною ознакою суб`єктивної сторони правопорушень, передбачених цією статтею є наявність умислу у декларанта на «ухилення від сплати митних платежів», яка виникла до або в момент декларування товару (проходження митного контролю). Без наявності цієї ознаки суб`єктивної сторони немає наявності складу правопорушення за цією статтею. Тобто обов`язок по сплаті митних платежів лежить на особі, що ввозить транспортний засіб та у момент ввозу транспортного засобу на митну територію України, то логічним є висновок, що умисел на ухилення від сплати митних платежів може виникнути тільки до або під час ввозу транспортний засіб. Після ввозу на особі вже немає обов`язку сплати митних платежів, а є тільки обов`язок додержання режиму, згідно з яким його було ввезено.

Безпосереднім об`єктом цього правопорушення, передбаченого ст.. 485 МК України, є суспільні відносини, які посягають на порядок використання пільгового митного режиму щодо ввезених товарів на митну територію України.

Відповідно до п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України, товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі, валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно із п. 58 ч. 1 ст. 4 МК України, транспортні засоби - транспортні засоби комерційного призначення, транспортні засоби особистого користування, трубопроводи та лінії електропередачі.

Відповідно до п. 60 ч. 1 ст. 4 МК України, транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно зУКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Таким чином суд дійшов до висновку, що автомобіль марки «BMW» 346 L, реєстраційний номер - НОМЕР_1 , країна реєстрації транспортного засобу - Естонія, є саме транспортним засобом, який був ввезений на територію України у режимі «транзит». Отже, відповідно до наведеної статті, він не входить в поняття «товари». Оскільки ст. 485 МК України передбачає відповідальність за неправомірне використання товарів, то її застосування до цих правовідносин (з користування транспортного засобу) є безпідставним та неправомірним.

Крім того, суд вказує, що відповідальність за статтею 485 МК України передбачена не за користування, а за використання товарів. Незважаючи на зовнішню схожість цих понять, вони є різними за своєю суттю.

Диспозицією статті 485 МК України, за якою у відношенні позивача складено протокол, передбачене саме «використання товарів, стосовно яких надано пільги…». Отже законодавець мав на увазі дії щодо уживання товару з метою отримання вигоди (прибутку) для того, хто його використовує.

Приватне використання транспортного засобу означає «перевезення особою виключно для особистих потреб, за винятком будь-якого комерційного використання» (тобто будь-яке користування транспортним засобом, окрім платного перевезення пасажирів та вантажів).

При вирішенні спору суд враховує також, що висновок про виявлення факту порушення митних правил, який відповідно до ст. 360 МК України є підставою для порушення справи про порушення митних правил, повинен робитись виключно за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення.

Таким чином, з аналізу наведеного випливає висновок про те, що у діях позивача, щодо якого складено протокол про порушення митних правил передбачених статтею 485 МК України, немає складу правопорушення.

Відповідно до ст.531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Таким чином, за вказаних обставин, викладені у постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, тому оскаржувана постанова має бути скасована.

Доводи митниці ДФС у Херсонській області, щодо особистого отримання листів ОСОБА_1 із запрошенням прибути до УПМП та МВ Митниці ДФС для надання пояснень, щодо невивезення з митної території транспортного засобу 05.11.2018 № 8399/21-70-20 та від 13.11.2018 № 8667/21-70-20, спростовується відтиском печатки в закордоному паспорті серії НОМЕР_2 відповідно до якого останній покинув територію України 29.09.2018 року та в зворотньому напрямку перетинав державний кордон 24.12.2018 року (а.с.20).

Згідно мирової угоди від 06.09.2018 року № 0247/50800/18 уклаеної між ОСОБА_1 та митницею ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, ОСОБА_1 визнає факт вчинення ним правопорушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 470 Митного кодексу України та зобов`язується спрлити штраф у сумі 170,00 грн.

До того ж, слід зауважити, що позивачем сплачено митні платежі за митне оформлення, а саме 30.01.2019, 31.01.2019 року, тобто до винесення відповідачем постанови про притягнення позивача до відповідальності за ст. 485 МК України, та транспортний засіб марки«BMW» 346 L, реєстраційний номер - НОМЕР_1 , зареєстровано позивачем на своє ім`я, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, дата реєстрації 15.02.2019 року.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 95, 102, 360, 458, 485, 531 Митного Кодексу України, керуючись ст.ст. 2, 77, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов адвоката Кушнеренко Тамари Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до заступника начальника митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Кравченка Володимира Миколайовича про визнання незаконними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 прощений строк для звернення до суду за оскарженням постанови.

Скачувати постанову про порушення митних правил № 0294/50800/18 від 12 грудня 2018 року заступника начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кравченка Володимира Миколайовича про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з а ст. 485 Митного кодексу України.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С. В. Пилипенко