Справа № 700/412/19
Суддя: Пічкур С. Д.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 700/412/19
2-а/693/12/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.07.2019 Жашківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді: Пічкура С.Д.,

за участю: секретаря судових засідань Олійник С.І.,

представника позивача-адвоката Цвєтінського С.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Жашків адміністративну справу № 700/412/19 провадження № 2а-693/12/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

встановив:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до суду із позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 02.04.2019 року постановою держаного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Горбатюк Віталіною Петрівною закінчене виконавче провадження № 58015535 по виконавчому листу № 700/936/17, виданого 19.12.2018 року Лисянським районним судом Черкаської області.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 11.09.2018 року у справі № 700/936/17 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати пенсію по втраті годувальника ОСОБА_1 з урахуванням пенсії, на яку мав право суддя у відставці ОСОБА_2 на момент його смерті відповідно до ЗУ «Про державну службу», виходячи з розміру його заробітної плати відповідно до довідки Територіального управління державної судової адміністрації України у Черкаській області про заробітну плату від 20.07.2016 року № 1135-04/16 та виплатити недоотримані суми з 01.09.2016 року.

На підставі виконавчого листа № 700/936/17 виданого 19.12.2018 року, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Горбатюк Віталіною Петрівною 09.01.2019 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58015535, якою дане рішення виконано частково.

Позивач вказує, що Головним управлінням ПФУ в Черкаській області їй встановлено пенсію в розмірі 5 370, 00 грн. з 01.09.2016 року та виплачені недоотримані суми, виходячи з встановленого розміру пенсії.

Зазначає, що дії ГУ ПФУ в Черкаській області по встановленню їй розміру пенсії та виплаті недоотриманих сум не відповідають рішенню суду та чинному законодавству. У зв`язку із цим порушенні її права.

ГУ ПФУ в Черкаській області при визначенні розміру пенсії по втраті годувальника фактично не виконало (не застосувало) ст. 37 ЗУ «Про державну службу» № 3723-12 від 16.12.1993 року з урахуванням довідки Територіального управління державної судової адміністрації України у Черкаській області про заробітну плату від 20.07.2016 № 1135-04/16.

Позивач на момент звернення до пенсійного фонду була непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника.

Рішенням суду було зобов`язано ГУ ПФУ в Черкаській області перерахувати пенсію по втраті годувальника позивачу з урахуванням пенсії, на яку мав право суддя у відставці ОСОБА_2 на момент його смерті відповідно до ЗУ «Про державну службу», але відповідач в повній мірі рішення суду не виконав, чим порушив право позивачки на пенсію.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві. Державний виконавець не перевірив чи повністю виконано рішення суду, а тому виніс незаконну постанову про закінчення виконавчого провадження.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. У відзиві на позов від 30 травня 2019 року просить у задоволенні позову відмовити, справу розглядати без участі представника відповідача. Вказує на безпідставність вимог позивача, оскільки рішення державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження було прийнято на підставі рішення боржника органу державної влади. За таких обставин, фактично, нібито порушення прав позивача відбулось саме через дії ГУПФУ у Черкаській області, а не Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Незгода позивача зі змістом рішення, прийнятого боржником щодо виплати допомоги, є підставою для оскарження цього рішення, а не рішення державного виконавця прийнятого на підставі першого.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, розглянувши письмові докази та заперечення відповідача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд виходить з наступного.

Згідно виконавчого листа у справі №700/936/17 від 19 грудня 2018 року, виданого Лисянським районним судом Черкаської області, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати пенсію по втраті годувальника ОСОБА_1 з урахуванням пенсії, на яку мав право суддя у відставці ОСОБА_2 на момент його смерті відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи з розміру його заробітної плати відповідно до довідки Територіального управління державної судової адміністрації України у Черкаській області про заробітну плату від 20.07.2016 року № 1135-04/16 та виплатити недоотримані суми з 01.09.2016 року.

Постановою головного державного виконавця від 09 січня 2019 року відкрито виконавче провадження з приводу примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Головне управління ПФУ в Черкаській області 25 січня 2019 року своїм листом повідомили про виконання рішення суду. Відповідно до протоколу індивідуального перерахунку від 03.01.2019 року за період з 01.09.2016 по 31.01.2019 сума, що підлягає до виплати ОСОБА_1 становить 131 204 грн. 12 коп.

На виконання вказівок Головного управління ВПП та ПП №12 проведено повторно перерахунки пенсії ОСОБА_1 , внаслідок яких сума заборгованості на день перерахунку становила 65234 грн. 12 коп., з яких сума пенсії 5370 грн. 00 коп., сума боргу за минулі періоди 59864 грн. 12 коп. Заборгованість була виплачена позивачу у лютому 2019 року.

У зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду, 02.04.2019 року головним державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 58015535.

Згідно листа Начальника Лисянського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Черкаській області від 18 лютого 2019 року, розмір пенсії ОСОБА_1 встановлено з урахуванням максимального розміру пенсії, визначеного Законом, а саме: розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника 26 100,00 х 60% = 15 660,00 грн., розмір пенсії з урахуванням максимального розміру пенсії 10 740,00 грн. х 50% = 5 370,00 грн.

Згідно ст. 90 ЗУ «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року

№ 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону, Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Вказаними пунктами визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин тринадцятої та чотирнадцятої ст. 37 ЗУ «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року N 3723-XII, у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям - незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім`ї - 90 відсотків. До непрацездатних членів сім`ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ).

Право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною десятою цієї статті, мають також непрацездатні члени сім`ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до п. 9 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст.129-1).

Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст.1 Закону «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (ч.6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження").

За змістом виконавчого листа від 19 грудня 2018 року, а відтак і резолютивної частини судового рішення яке виконувалось, зобов`язано ГУ ПФУ в Черкаській області здійснити перерахунок пенсії позивачу згідно Закону України «Про державну службу», проте судом не зазначено в редакції саме якого Закону України «Про державну службу».

З урахуванням діючих норм ЗУ «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року

№ 889-VIII, зокрема пунктів 10, 12 розділу Прикінцевих та перехідних положень, зберігається застосування ст. 37 Закону України «Про державну службу» у попередній редакції для певної категорії осіб.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

Також, сторони чи інша заінтересована особа в порядку ст. 253 КАС України мають право звернутися з відповідною заявою про виправлення описки у рішенні суду.

У даній справі, сторонами не надано повного тексту судового рішення від 11 вересня 2018 року, а тому суд позбавлений можливості з`ясувати, на підставі в якій саме саме редакції Закону України «Про державну службу» необхідно зробити перерахунок пенсії позивачу.

За викладених обставин, державний виконавець повинен був вжити усіх передбачених законом заходів для повного виконання рішення суду, що в повній мірі ним зроблено не було, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження винесена поспішно, відтак вона підлягає до скасування.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 263, 287 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження задовольнити повністю.

Постанову від 02 квітня 2019 року головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Горбатюк В.В., про закінчення виконавчого провадження № 58015535 з виконання виконавчого листа Лисянського районного суду Черкаської області №700/936/17 - скасувати.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 КАС України шляхом подання до суду першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. Д. Пічкур