Справа № 440/1138/19
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
05 липня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1138/19
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю.,
секретаря судового засідання - Панькіної А.С.,
представника відповідача - Солнишкіної Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про судові витрати на професійну правничу допомогу у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Кременчуцька виховна колонія" про визнання протиправним наказу, стягнення моральної шкоди, -
28 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної установи "Кременчуцька виховна колонія" про визнання протиправним та скасування наказу від 07.02.2019 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани старшого інспектора з мобілізаційної роботи Державної установи "Кременчуцька виховна колонія" ОСОБА_1 , стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.
Ухвалою суду від 20 червня 2019 року закрито провадження у справі №440/1138/19 в частині позовних вимог про скасування наказу від 07.02.2019 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани старшого інспектора з мобілізаційної роботи Державної установи "Кременчуцька виховна колонія" ОСОБА_1
У судовому засіданні 20 червня 2019 року представником позивача заявлено клопотання про стягнення судових витрат на правничу допомогу.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року у справі №440/1138/19 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної установи "Кременчуцька виховна колонія" (вул. Лікаря О.Богаєвського, 10/30, м. Кременчук, Полтавська область, 39617) про визнання протиправним наказу, стягнення моральної шкоди задоволено частково. Визнано протиправним наказ Державної установи "Кременчуцька виховна колонія" від 07 лютого 2019 року №2/ОС/СТ-19 "Про порушення вимог "Правил щодо зовнішнього вигляду осіб рядового і начальницького складу, спеціалістів, інших категорій працівників Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції" лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_1 та притягнення до дисциплінарної відповідальності". Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Державної установи "Кременчуцька виховна колонія" компенсацію за завдану моральну шкоду в сумі 1921 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня). Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 922,08 грн (дев`ятсот двадцять дві гривні вісім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Кременчуцька виховна колонія". В іншій частині позовних вимог відмовлено. Водночас, судом не вирішено питання про судові витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року призначено питання про судові витрати до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського окружного адміністративного суду на 11:00 05 липня 2019 року.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що у розрахунку суми гонорару не деталізовано в чому саме полягало надання правової допомоги, які конкретні послуги було надано позивачу по справі, також допущено арифметичні помилки. Зазначала про неспівмірність вартості послуг з правової допомоги фактично наданим послугам. Вказувала, що на підтвердження сплати гонорару позивач надав квитанцію, проте даний документ не свідчить про здійснення господарської операції і не може підтвердити сплату гонорару.

Вирішуючи питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступних висновків.

Частинами 1, 3, 5 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України втсановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами 3, 5 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частинами 1, 2, 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами 4, 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Представництво інтересів позивача ОСОБА_1 у даній справі №440/1138/19 здійснювалося ОСОБА_2 на підставі ордеру серії ПТ №112952 про надання правової допомоги ОСОБА_1 /а.с. 130 т. 1/.

Представником позивача надано до суду договір про надання професійної правової допомоги від 20.02.2019 /а.с. 54 т. 2/.

Так, за умовами договору про надання професійної правової допомоги від 20.02.2019, копія якого наявна у матеріалах справи, адвокат (Варавін Сергій Дмитрович) приймає на себе обов`язки за представництво інтересів ОСОБА_1 в органах судової та виконавчо-розпорядчої влади в Україні (п. 1 договору).

Відповідно до п. 4 договору за здійснення і надання послуг, передбачених п.. 1 цієї угоди клієнт (ОСОБА_1 ) сплачує адвокату винагороду за домовленістю сторін. Розрахунок винагороди адвоката надається адвокатом для погодження клієнту і в подальшому визначена за розрахунком сума вказується у додатку до цього договору.

Представником позивача надано до суду розрахунок суми гонорару від 11.06.2019 /а.с. 53 т. 2/, згідно якого при наданні правової допомоги за договором адвокатом було витрачено 12 годин, година роботи адвоката оплачується у розмірі 600 грн. Витрачений час, який брався до уваги при розрахунку гонорару: вивчення проблеми і надання попереднього аналізу та консультування з приводу проблемних питань клієнта - оскарження в порядку адміністративного судочинства протиправного наказу про застосування дисциплінарного стягнення (догани) - 1 година; збирання доказів, складання 4 адвокатських запитів - 4 години; складання адміністративного позову, виготовлення копій додатків до позовної заяви - 4 години; складання відповіді на відзив - 2 години; ознайомлення з матеріалами справи - 1 година.

На підтвердження фактичного виконання умов договору про надання професійної правової допомоги до суду надано копію акту про надані послуги від 11.06.2019 /а.с. 55 т. 2/, складеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за змістом якого адвокат надав юридичні послуги на підставі договору про надання професійної правової допомоги від 20.02.2019, а клієнт прийняв надані послуги, а саме: вивчення проблеми і надання попереднього аналізу та консультування з приводу проблемних питань клієнта - оскарження в порядку адміністративного судочинства протиправного наказу про застосування дисциплінарного стягнення (догани); збирання доказів, складання 4 адвокатських запитів; складання адміністративного позову, виготовлення копій додатків до позовної заяви; складання відповіді на відзив; ознайомлення з матеріалами справи. Вартість виконаних робіт складає 8000 грн.

Позивачем сплачено адвокату кошти у загальній сумі 8000 грн., що підтверджується квитанцією №1 від 11.06.2019 /а.с. 52 т. 2/.

При цьому законодавством не встановлено права суду змінювати розмір гонорару і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, значення справи для сторони, суд приходить висновку, що справа потребувала значних затрат часу, оскільки не є типовою та вимагала значного обсягу юридичної роботи. При цьому суд враховує також, що судовий розгляд справи відбувався неодноразово.

За змістом розрахунку суми гонорару від 11.06.2019 /а.с. 53 т. 2/ адвокатом здійснено, зокрема, збирання доказів, складання 4 адвокатських запитів; складання адміністративного позову, виготовлення копій додатків до позовної заяви, на що витрачено 8 годин (година роботи адвоката оплачується у розмірі 600 грн.), що оцінено в 5600 грн.

Разом з тим, час витрачений адвокатом на виконання робіт щодо збирання доказів, складання 4 адвокатських запитів; складання адміністративного позову, виготовлення копій додатків до позовної заяви, складання позовної заяви та надання її до суду, складає 8 годин, що відповідно становить 4800 грн. = (8 год. х 600 грн.)

Суд бере до уваги, що позивач документально підтвердив сплату 7200 грн. на виконання договору про надання правової допомоги. Тобто цей гонорар був фактичним.

За таких обставин суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу мають бути компенсовані в розмірі 7200 грн.

При цьому, відповідно до ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Заперечуючи проти відшкодуванню позивачеві витрат на правничу допомогу в повному обсязі, відповідач не погоджується із вартістю робіт, визначеною договором, зазначає, що позивачем не надані належні докази, що підтверджують надання правової допомоги та здійснення її оплати. В цій частині суд зазначає, що в даному випадку відповідач може ставити питання лише щодо неспівмірності таких витрат та доводити її в судовому засіданні, однак, відповідачем не вказано в чому ж неспівмірність витрат позивача на оплату послуг адвоката з огляду на положення ч.5 ст.134 Кодексу, та не спростовано належними доказами.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Кременчуцька виховна колонія" (вул. Лікаря О.Богаєвського, 10/30, м. Кременчук, Полтавська область, 39617) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7200 грн. (сім тисяч двісті гривень).

На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 241-245, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Кременчуцька виховна колонія" (вул. Лікаря О.Богаєвського, 10/30, м. Кременчук, Полтавська область, 39617) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7200 грн. (сім тисяч двісті гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05 липня 2019 року.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва