Справа № 520/2802/19
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

25 червня 2019 р. Справа № 520/2802/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Вязьмітіновій Т.В.,

за участю:

представника позивача: Ясинецького Д.В.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕФІЛЛ» (, провулок Ващенківський 28А, м. Харків, 61010) до Державної фіскальної служби України (04053, площа Львівська, 8, м. Київ, ) про скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕФІЛЛ» (надалі за текстом ТОВ «РЕФІЛЛ», Позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі за текстом - ДФС України, Відповідач), в якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення ДФС України про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування ТОВ «РЕФІЛЛ» в Єдиному реєстрі податкових накладних: № 1027001/42328590 від 17.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2300030 від 23.10.2018; 1030607/42328590 від 20.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2500017 від 25.10.2018; 1017975/42328590 від 10.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3100077 від 31.10.2018; №1017974/42328590 від 10.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3100078 від 31.10.2018; №1017982/42328590 від 10.12.2018 про відмову в реєстрації розрахунку коригування № 3100079 від 31.10.2018 до податкової накладної № 3100020 від 31.10.2018; №1017981/42328590 від 10.12.2018 про відмову в реєстрації розрахунку коригування №3100080 від 31.10.2018 до податкової накладної № 3100021 від 31.10.2018; №1017983/42328590 від 10.12.2018 про відмову в реєстрації розрахунку коригування №3100081 від 31.10.2018 до податкової накладної № 3100022 від 31.10.2018.

- зобов`язати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні документи ТОВ «РЕФІЛЛ»: податкові накладні № 2300030 від 23.10.2018, №2500017 від 25.10.2018, № 3100077 від 31.10.2018, № 3100078 від 31.10.2018;розрахунки коригування № 3100079 від 31.10.2018 до податкової накладної № 3100020 від 31.10.2018; №3100080 від 31.10.2018 до податкової накладної № 3100021 від 31.10.2018, № 3100081 від 31.10.2018 до податкової накладної № 3100022 від 31.10.2018.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕФІЛЛ» до Державної фіскальної служби України про скасування рішень, залишено без руху та надано час позивачу на усунення недоліків.

На виконання вищевказаної ухвали суду директором ТОВ «РЕФІЛЛ» 05.04.2019 року подано до канцелярії суду лист з доданим до неї документом з підстав усунень недоліків встановлених в ухвали від 26.03.2019 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі № 520/2802/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕФІЛЛ» до Державної фіскальної служби України про скасування рішень за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що за наслідками здійснення господарської діяльності в жовтні 2018 року по взаємовідносинам з ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО», ТОВ «Зміїв-АГРО», ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ», ПрАТ «АвтоКрАЗ» позивачем, на виконання вимог п. 201.10 статті 201 Податкового Кодексу України (надалі за текстом ПК України), складено та подано до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (надалі за текстом - ПН/РК):

- податкова накладна № 2300030 від 23.10.2018 року; податкова накладна № 2500017 від 25.10.2018; податкова накладна № 3100077 від 31.10.2018 року; податкова накладна №3100078 від 31.10.2018 року.

- розрахунок коригування № 3100079 від 31.10.2018 року до податкової накладної №3100020 від 31.10.2018 року; розрахунок коригування № 3100080 від 31.10.2018 року до податкової накладної № 3100021 від 31.10.2018 року; розрахунок коригування № 3100081 від 31.10.2018 до податкової накладної № 3100022 від 31.10.2018 року.

Однак реєстрація вказаних ПН/РК була зупинена комісією регіонального рівня ДФС - Головного управління ДФС у Харківській області (надалі за текстом ГУ ДФС у Харківській області). Підставою для зупинення в квитанції № 1 вказувалося: «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних»».

Як наслідок, Позивачем було надано до комісії регіонального рівня ГУ ДФС у Харківській області пояснення та документи якими підтверджується реальність здійснення операцій за спірними ПН/РК а саме, копії: договорів поставки нафтопродуктів; рахунків на оплату; виписок з банківських рахунків; видаткові накладні; довіреності на отримання нафтопродуктів, акти приймання-передачі нафтопродуктів; наказів про призначення відповідальних осіб; сертифікати відповідності на паливо; паспорти якості на паливо, довідки про наявність адміністративних, виробничих, складських приміщень та основних засобів.

Копії зазначених документів також долучено позивачем до матеріалів справи.

Після чого, комісією регіонального рівня ГУ ДФС у Харківській області було прийнято рішення щодо реєстрації спірних ПК/РК в ЄРПН.

Проте рішеннями комісії центрального рівня ДФС України:

- № 1027001/42328590 від 17.12.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 2300030 від 23.10.2018 року;

- № 1030607/42328590 від 20.12.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 2500017 від 25.10.2018 року;

- № 1017975/42328590 від 10.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №3100077 від 31.10.2018 року;

- № 1017974/42328590 від 10.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №3100078 від 31.10.2018 року;

- № 1017982/42328590 від 10.12.2018 року про відмову в реєстрації розрахунку коригування № 3100079 від 31.10.2018 року до податкової накладної № 3100020 від 31.10.2018 року;

- № 1017981/42328590 від 10.12.2018 року про відмову в реєстрації розрахунку коригування № 3100080 від 31.10.2018 року до податкової накладної № 3100021 від 31.10.2018 року;

- № 1017983/42328590 від 10.12.2018 року про відмову в реєстрації розрахунку коригування № 3100081 від 31.10.2018 року до податкової накладної № 3100022 від 31.10.2018 року, відмовлено в реєстрації спірних ПН/РК.

У зазначених вище, рішеннях комісії центрального рівня ДФС України підставою відмови в реєстрації ПН/РК було вказано: «ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки».

В подальшому, ТОВ «РЕФІЛЛ» оскаржило до ДФС України вищезазначені рішення комісії центрального рівня ДФС України. Разом з електронною скаргою ТОВ «РЕФІЛЛ» надало від скановану письмову скаргу з розгорнутими, змістовними поясненнями та додаткові документи стосовно реальності господарської операції, відображеної в податковій накладній.

Але, станом на час подання позову відповіді від ДФС України на скарги Позивача не надходили.

Таким чином, позивач вважає, що жодних законних підстав для відмови в реєстрації ПН/РК, у комісії Державної фіскальної служби України не було, та звернувся до суду з даним адміністративним позовом для захисту своїх прав.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 07.05.2019 року представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначено, що позивачем на підтвердження реальності господарських операцій на підставі яких виписані спірні ПН/РК, не було надано копії первинних документів, що підтверджують безпосереднє здійснення господарських операцій, а саме: щодо транспортування, навантаження, розвантаження продукції, акти приймання-передачі товарів, розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, а також щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), чим порушено процедуру подачі податкової накладної до податкового органу, Постанову Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" та норми Податкового кодексу України.

Позивач, не погодившись з наведеними відповідачем у відзиві підставами для відмови в реєстрації спірних ПН/РК, 17.05.2019 року подав відповідь на відзив в якому надав додаткові пояснення щодо реальності господарських операцій на підставі яких виписані ПН/РК та безпідставності відмови в реєстрації ПН/РК посилаючись на те, що контролюючим органом, до і після відмови в реєстрації спірних ПН/РК, відбувалась реєстрація інших податкових накладних позивача по аналогічним господарським операціям з ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО», ТОВ «Зміїв-АГРО», ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ», ПрАТ «АвтоКрАЗ».

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на зміст обґрунтувань адміністративного позову та додані матеріали до нього.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні посилаючись на зміст заперечень проти адміністративного позову та наявні матеріали справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Оцінивши за правилами ст. 90 КАС України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Харківський окружний адміністративний суд, зазначає наступне.

ТОВ «РЕФІЛЛ» займається роздрібною та оптовою торгівлею нафтопродуктами (бензином А-95, бензином А-92, автомобільним скрапленим газом, оливою для автомобілів тощо). Для цього Товариством укладені необхідні договори з виробниками нафтопродуктів, іншими суб`єктами господарювання, в тому числі щодо:

- купівлі-продажу нафтопродуктів з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», ТОВ «ДЕКСІОНА ГРУП», ТОВ «МАРОН ПЛЮС», ПАТ «НАФТОПЕРЕРОБНИЙ КОМПЛЕКС ГАЛИЧИНА», ТОВ «ФАРСІ», ТОВ «КОМПА-НІЯ ПІТЛАЙН», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КАРПАТИНАФТОТРЕЙД» та ін.;

- зберігання нафтопродуктів з ТОВ «НАФТАСІТІ»;

- перевезення нафтопродуктів з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТ-СЕРВІС».

Також для реалізації нафтопродуктів Товариство на підставі відповідних договорів орендує 52 автозаправні станції на території Харківської області (договори оренди автозаправних станцій від 13.08.2018 року №№ 1АЗС - 52АЗС). Кількість працівників ТОВ «РЕФІЛЛ» у жовтні 2018 року - лютому 2019 року складала понад 500 осіб. На всі нафтопродукти позивач має сертифікати відповідності та паспорти якості. Придбаний для реалізації товар ТОВ «РЕФІЛЛ» зберігається як в резервуарах нафтобаз виробника, так і в резервуарах автозаправних станцій позивача. У жовтні 2018 року Товариство мало на балансі всі види нафтопродуктів у необхідній кількості для їх реалізації як уроздріб, так і оптом (відомості аналітичного журналу-ордеру за рахунком 28.1.1). Таким чином, ТОВ «РЕФІЛЛ» у жовтні 2018 року мало всі необхідні умови та можливості для торгівлі нафтопродуктами (товар, обладнання, працівників, сертифікати та ін.)

У серпні 2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» уклало договір поставки нафтопродуктів № 2 від 20.08.2018 року з ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО». За цим договором Товариство видало покупцю рахунок № Б-00000031 від 22.10.2018 року і після отримання передоплати на підставі довіреності № 239 від 23.10.2018 року відпустило дизельне паливо, про що складена видаткова накладна № Б-00000030 від 25.10.2018 року.

15.11.2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» надіслало для реєстрації податкову накладну від 23.10.2018 року № 2300030 стосовно зазначеної поставки ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО». Реєстрація цієї податкової накладної була зупинена комісією регіонального рівня ДФС (головного управління ДФС у Харківській області). В квитанції № 1 вказано: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 23.10.2018 №2300030 зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

07.12.2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» надіслало до контролюючого органу повідомлення від 05.12.2018 року № 113 про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено. У повідомленні позивачем надані пояснення по податковій накладній від 23.10.2018 року № 2300030 стосовно поставки дизельного пального позивачем на адресу ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО». В обґрунтування реальності цієї господарської операції Товариство разом з повідомленням надало копії документів, достатніх для реєстрації згаданої накладної, а саме:

- наказ № 1К від 25.05.2018 року про початок виконання обов`язків директора Лук`янчуком І.В.;

- бухгалтерську довідку з відомостями про ТОВ «РЕФІЛЛ» від 07.12.2018 року;

- договір поставки нафтопродуктів № 2 від 20.08.2018 року з ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО»;

- податкову накладну № 2300030 від 23.10.2018 року з квитанцією № 1 до неї;

- рахунок № Б-00000031 від 22.10.2018 року;

- виписку з банківського рахунку за 23.10.2018 року про надходження на рахунок ТОВ «РЕФІЛЛ» коштів за товар;

- видаткову накладну № Б-00000030 від 25.10.2018 року;

- довіреність № 239 від 23.10.2018 року на отримання нафтопродуктів для ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО»;

- договір поставки нафтопродуктів № ДГ10-0003 від 01.10.2018 року з ТОВ «ДЕКСІОНА ГРУП» з додатковими угодами та актами приймання-передачі нафтопродуктів;

- сертифікат відповідності на дизельне паливо;

- паспорт якості на дизельне паливо.

За результатами розгляду наданих пояснень і документів комісія Головного управління ДФС у Харківській області прийняла рішення від 12.12.2018 року №1021253/42328590 про реєстрацію податкової накладної від 23.10.2018 року № 2300030.

Проте рішенням комісії центрального рівня ДФС України від 17.12.2018 року №1027001/42328590 відмовлено у реєстрації податкової накладної № 2300030 від 23.10.2018 року. У рішення контролюючого органу центрального рівня підставою відмови вказано: «ненадання платником податку розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків». З цього рішення комісії неможливо визначити, які саме розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків не надано платником податків. Для усунення можливих недоліків з боку ТОВ «РЕФІЛЛ», за умови їх наявності, для реєстрації податкової накладної № 2300030 від 23.10.2018 року позивач 11.02.2019 року звернувся до ДФС України з письмовим запитом, які саме розрахункові документи та виписки з банківських рахунків, на думку контролюючого органу, не були надані Товариством разом з повідомленням від 05.12.2018 року № 113. У відповіді від 21.02.2019 року № 8488/6/99-99-07-05-06-15 ДФС України обмежилася відпискою, яка не містить жодних конкретних відомостей щодо запитуваної інформації.

22.12.2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» оскаржило до ДФС України рішення комісії від 17.12.2018 року № 1027001/42328590. Разом з електронною скаргою ТОВ «РЕФІЛЛ» надало відскановану письмову скаргу з розгорнутими, змістовними поясненнями та додаткові документи стосовно реальності господарської операції, відображеної в податковій накладній від 23.10.2018 року № 2300030. 02.01.2019 року ТОВ «РЕФІЛЛ» електронною поштою отримало рішення комісії з питань розгляду скарг ДФС України від 02.01.2019 року №279/42328590/2.

Окресленим рішенням скарга ТОВ «РЕФІЛЛ» залишена без задоволення. Підставою відмови у задоволенні скарги вказано: «відсутні копії документів, що підтверджують факт придбання, виготовлення, вирощування або переробки ТМЦ/ чи можливість надання послуг виконання робіт. Відсутні копії документів, що підтверджують факт реалізації товарів (робіт, послуг) та/або документи надано не в повному обсязі». 11.02.2019 року позивач звернувся до ДФС України з письмовим запитом, які саме документи на підтвердження факту придбання ТМЦ/ чи можливості їх реалізації, а також на підтвердження факту реалізації товарів не були надані товариством з обмеженою відповідальністю «РЕФІЛЛ» разом зі скаргою на рішення комісії центрального рівня ДФС України про відмову реєстрації податкової накладної від 23.10.2018 року № 2300030. Станом на дату подання позову відповідь на запит не надходила.

У серпні 2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» уклало договір поставки нафтопродуктів № 5 від 20.08.2018 року з ТОВ «Зміїв-АГРО». За цим договором Товариство видало покупцю рахунок № Б-00000032 від 23.10.2018 і після отримання передоплати відпустило покупцю дизельне паливо, про що складена видаткова накладна № Б-00000032 від 27.10.2018 року.

13.11.2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» надіслало для реєстрації податкову накладну від 25.10.2018 року № 2500017 стосовно зазначеної поставки дизельного палива ТОВ «Зміїв-АГРО». Реєстрація цієї податкової накладної була зупинена комісією регіонального рівня ДФС (головного управління ДФС у Харківській області). У квитанції № 1 вказано: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 25.10.2018 року № 2500017 зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

12.12.2018 року відповідно до пунктів 14, 15, 16 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117, (далі «Порядок зупинення накладних/розрахунків…») ТОВ «РЕФІЛЛ» надіслало органам державної фіскальної служби України (далі - контролюючий орган) повідомлення від 12.12.2018 року № 234 про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено. У повідомленні Товариством були надані пояснення по вищевказаній накладній стосовно поставки позивачем дизельного пального на адресу ТОВ «Зміїв-АГРО».

На обґрунтування реальності цієї господарської операції ТОВ «РЕФІЛЛ» разом з повідомленням надало копії документів, достатніх для реєстрації згаданої накладної, а саме:

- наказ № 1К від 25.05.2018 року про початок виконання обов`язків директора Лук`янчуком І.В.;

- бухгалтерську довідку з відомостями про ТОВ «РЕФІЛЛ» від 12.12.2018 року ;

- договір поставки нафтопродуктів № 5 від 20.08.2018 року з ТОВ «Зміїв-АГРО»;

- податкову накладну № 2500017 від 2510.2018 року з квитанцією № 1 до неї;

- рахунок № Б-00000032 від 23.10.2018 року;

- виписку з банківського рахунку за 25.10.2018 року про надходження на рахунок ТОВ «РЕФІЛЛ» коштів за товар;

- видаткову накладну № Б-00000032 від 27.10.2018 року;

- договір поставки нафтопродуктів № ДГ10-0003 від 01.10.2018 року з ТОВ «ДЕКСІОНА ГРУП» з додатковими угодами та актами приймання-передачі нафтопродуктів;

- сертифікат відповідності на дизельне паливо;

- паспорт якості на дизельне паливо.

За результатами розгляду наданих пояснень і документів комісія ГУ ДФС у Харківській області прийняла рішення від 14.12.2018 року № 1026111/42328590 про реєстрацію податкової накладної від 25.10.2018 року № 2500017.

Проте рішенням комісії центрального рівня ДФС України від 20.12.2018 року №1030607/42328590 відмовлено у реєстрації податкової накладної № 2500017 від 25.10.2018 року. У рішенні контролюючого органу центрального рівня підставою відмови вказано: «ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки». В цьому рішенні не визначено (не підкреслено, як того вимагає типова форма рішення), які саме первинні документи не надано платником податків. Для усунення можливих недоліків з боку ТОВ «РЕФІЛЛ», за умови їх наявності, для реєстрації податкової накладної № 2500017 від 25.10.2018 року позивач 11.02.2019 року звернувся до ДФС України з письмовим запитом, які саме первинні документи, на думку контролюючого органу, не були надані Товариством разом з повідомленням від 12.12.2018 року № 234. У відповіді від 21.02.2019 року за № 8488/6/99-99-07-05-06-15 ДФС України обмежилася відпискою, яка не містить жодних конкретних відомостей щодо запитуваної інформації.

27.12.2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» оскаржило до ДФС України рішення комісії від 20.12.2018 року № 1030607/42328590. Разом з електронною скаргою ТОВ «РЕФІЛЛ» надало відскановану письмову скаргу з розгорнутими, змістовними поясненнями та додаткові документи стосовно реальності господарської операції, відображеної в податковій накладній від 25.10.2018 року № 2500017. 08.01.2019 року ТОВ «РЕФІЛЛ» електронною поштою отримало рішення комісії з питань розгляду скарг ДФС України від 08.01.2019 року № 993/42328590/2. Цим рішенням скарга ТОВ «РЕФІЛЛ» залишена без задоволення. Підставою відмови у задоволенні скарги вказано: «відсутні копії документів, що підтверджують факт придбання, виготовлення, вирощування або переробки ТМЦ/ чи можливість надання послуг виконання робіт. Відсутні копії документів, що підтверджують факт реалізації товарів (робіт, послуг) та/або документи надано не в повному обсязі». 11.02.2019 року позивач звернувся до ДФС України з письмовим запитом, які саме документи на підтвердження факту придбання ТМЦ/ чи можливості їх реалізації, а також на підтвердження факту реалізації товарів не були надані товариством з обмеженою відповідальністю «РЕФІЛЛ» разом зі скаргою на рішення комісії центрального рівня ДФС України № 1030607/42328590 від 20.12.2018 року. Станом на дату подання позову відповідь на запит не надходила.

У липні 2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» уклало договір поставки нафтопродуктів № П18-111/ЛТ від 27.07.2018 року з ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ» на умовах післяплати. За цим договором Товариство відпустило нафтопродукти (бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо, скраплений газ та інші) на загальну суму 20120841,13 грн., (з ПДВ), про що складений акт приймання-передачі від 31.10.2018 року б/н на загальну суму 20120841,13 грн..

15.11.2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» надіслало для реєстрації податкову накладну від 31.10.2018 року № 3100077 стосовно оптової поставки нафтопродуктів товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ». Реєстрація цієї накладної була зупинена комісією регіонального рівня ДФС (головного управління ДФС у Харківській області). У квитанції № 1 вказано: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 31.10.2018 року № 3100077 зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п.п. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

30.11.2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» надіслало контролюючому органу повідомлення від 30.11.2018 року № 34 про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено. У повідомленні Товариством були надані пояснення по вищевказаній накладній стосовно поставки позивачем пального на адресу ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ». На обґрунтування реальності цієї господарської операції ТОВ «РЕФІЛЛ» разом з повідомленням надало копії документів, достатніх для реєстрації згаданої накладної, а саме:

- наказ № 1К від 25.05.2018 року про початок виконання обов`язків директора Лук`янчуком І.В.;

- бухгалтерську довідку з відомостями про ТОВ «РЕФІЛЛ» від 30.11.2018 року;

- податкову накладну № 3100077 від 31.10.2018 року з квитанцією № 1 до неї;

- договір поставки № П18-111-ЛТ від 27.07.2018 року з ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ» з додатками №№ 1, 2, 3, 4 та актом приймання-передачі нафтопродуктів від 31.10.2018 року б/н на загальну суму 20120841,10 грн.;

- договір поставки № 20/56 від 01.08.2018 року з ПАТ «НАФТОПЕРЕРОБНИЙ КОМПЛЕКС - ГАЛИЧИНА» з додатком та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № ДГ10-0003 від 01.10.2018 року з ТОВ «ДЕКСІОНА ГРУП» з додатковими угодами та актами приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0019 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0020 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0021 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0024 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковими угодами та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0028 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № 0Л18-0029 від 01.10.2018 року з ТОВ «ОКІС ЛАЙТ» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0032 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0036 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МР-0075 від 01.10.2018 року з ТОВ «МОТОР КВ ГРУП» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 86-НП від 17.08.2018 року з ТОВ «ФАРСІ» з актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки № Г-136 від 15.08.2018 року з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КАРПАТИНАФТОТРЕЙД» з додатками та актами приймання-передачі скрапленого газу;

- договір поставки нафтопродуктів № 1239/2/2118 від 20.08.2018 року з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» з актом приймання-передачі нафтопродуктів і специфікаціями;

- договір поставки нафтопродуктів № 1247/2/2118 від 20.08.2018 року з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» з актом приймання-передачі нафтопродуктів і специфікаціями;

- договір поставки нафтопродуктів № 1512/2/2118 від 20.08.2018 року з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» з актом приймання-передачі нафтопродуктів і специфікаціями;

- паспорти якості та сертифікати відповідності на бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо, вуглеводневий скраплений газ, паливо моторне ЕСО 95Е50.

За результатами розгляду наданих пояснень і документів комісія Головного управління ДФС у Харківській області прийняла рішення від 05.12.2018 року № 1013455/42328590 про реєстрацію податкової накладної від 31.10.2018 року № 3100077.

Проте рішенням комісії центрального рівня ДФС України від 10.12.2018 року №1017975/42328590 відмовлено у реєстрації податкової накладної № 3100077 від 31.10.2018 року. У рішенні контролюючого органу центрального рівня підставою відмови вказано: «ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки». В цьому рішенні не визначено (не підкреслено, як того вимагає типова форма рішення), які саме первинні документи не надано платником податків. Для усунення можливих недоліків з боку ТОВ «РЕФІЛЛ», за умови їх наявності, для реєстрації податкової накладної № 3100077 від 31.10.2018 року позивач 11.02.2019 звернувся до ДФС України з письмовим запитом, які саме первинні документи, на думку контролюючого органу, не були надані Товариством разом з повідомленням від 30.11.2018 року № 34. У відповіді від 21.02.2019 року № 8488/6/99-99-07-05-06-15 ДФС України обмежилася відпискою, яка не містить жодних конкретних відомостей щодо запитуваної інформації.

19.12.2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» оскаржило до ДФС України рішення комісії від 10.12.2018 року № 1017975/42328590. Разом з електронною скаргою ТОВ «РЕФІЛЛ» надало відскановану письмову скаргу з розгорнутими, змістовними поясненнями та додаткові документи стосовно реальності господарської операції, відображеної в податковій накладній від 31.10.2018 року № 3100077.Станом на дату подання позову відповідь на запит не надходила.

За цим же договором № П18-111/ЛТ від 27.07.2018, укладеним з ТОВ «ЛІАВАЙН ТОРГ», Товариство відпустило нафтопродукти (бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо, скраплений газ та інші) на загальну суму 5870258,84 грн., про що складений акт приймання-передачі від 31.10.2018 року б/н на загальну суму 5870258,84 грн. (з ПДВ).

15.11.2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» надіслало для реєстрації податкову накладну від 31.10.2018 року № 3100078 стосовно оптової поставки нафтопродуктів товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ». Реєстрація цієї накладної була зупинена комісією регіонального рівня ДФС (головного управління ДФС у Харківській області). У квитанції № 1 вказано: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 31.10.2018 року № 3100078 зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

30.11.2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» надіслало контролюючому органу повідомлення від 30.11.2018 № 35 про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено. У повідомленні Товариством були надані пояснення по вищевказаній накладній стосовно поставки позивачем пального на адресу ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ».

В обґрунтування реальності цієї господарської операції ТОВ «РЕФІЛЛ» разом з повідомленням надало копії документів, достатніх для реєстрації згаданої накладної, а саме:

- наказ № 1К від 25.05.2018 року про початок виконання обов`язків директора Лук`янчуком І.В.;

- бухгалтерську довідку з відомостями про ТОВ «РЕФІЛЛ» від 30.11.2018 року;

- податкову накладну № 3100077 від 31.10.2018 року з квитанцією № 1 до неї;

- договір поставки № П18-111-ЛТ від 27.07.2018 року з ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ» з додатками №№ 1, 2, 3, 4 та актом приймання-передачі нафтопродуктів від 31.10.2018 року б/н на загальну суму 5870258,84 грн.;

- договір поставки нафтопродуктів № ДГ10-0003 від 01.10.2018 року з ТОВ «ДЕКСІОНА ГРУП» з додатковими угодами та актами приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0019 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки № 20/56 від 01.08.2018 року з ПАТ «НАФТОПЕРЕРОБНИЙ КОМПЛЕКС - ГАЛИЧИНА» з додатком та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0020 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0021 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0024 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковими угодами та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0028 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № 0Л18-0029 від 01.10.2018 року з ТОВ «ОКІС ЛАЙТ» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0032 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0036 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МР-0075 від 01.10.2018 року з ТОВ «МОТОР КВ ГРУП» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 86-НП від 17.08.2018 року з ТОВ «ФАРСІ» з актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки № Г-136 від 15.08.2018 року з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КАРПАТИНАФТОТРЕЙД» з додатками та актами приймання-передачі скрапленого газу;

- договір поставки нафтопродуктів № 1239/2/2118 від 20.08.2018 року з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» з актом приймання-передачі нафтопродуктів і специфікаціями;

- договір поставки нафтопродуктів № 1247/2/2118 від 20.08.2018 року з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» з актом приймання-передачі нафтопродуктів і специфікаціями;

- договір поставки нафтопродуктів № 1512/2/2118 від 20.08.2018 року з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» з актом приймання-передачі нафтопродуктів і специфікаціями;

- паспорти якості та сертифікати відповідності на бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо, вуглеводневий скраплений газ, паливо моторне ЕСО 95Е50.

За результатами розгляду наданих пояснень і документів комісія Головного управління ДФС у Харківській області прийняла рішення від 05.12.2018 року №1013449/42328590 про реєстрацію податкової накладної від 31.10.2018 року № 3100078.

Проте рішенням комісії центрального рівня ДФС України від 10.12.2018 року №1017974/42328590 відмовлено у реєстрації податкової накладної № 3100078 від 31.10.2018 року. У рішенні контролюючого органу центрального рівня підставою відмови вказано: «ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки». В цьому рішенні не визначено (не підкреслено, як того вимагає типова форма рішення), які саме первинні документи не надано платником податків. Для усунення можливих недоліків з боку ТОВ «РЕФІЛЛ», за умови їх наявності, для реєстрації податкової накладної № 3100078 від 31.10.2018 року позивач 11.02.2019 року звернувся до ДФС України з письмовим запитом, які саме первинні документи, на думку контролюючого органу, не були надані Товариством разом з повідомленням від 30.11.2018 № 35. У відповіді від 21.02.2019 року № 8488/6/99-99-07-05-06-15 ДФС України обмежилася відпискою, яка не містить жодних конкретних відомостей щодо запитуваної інформації.

19.12.2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» оскаржило до ДФС України рішення комісії від 10.12.2018 року № 1017974/42328590. Разом з електронною скаргою ТОВ «РЕФІЛЛ» надало відскановану письмову скаргу з розгорнутими, змістовними поясненнями та додаткові документи стосовно реальності господарської операції, відображеної в податковій накладній від 31.10.2018 року № 3100078.Станом на дату подання позову відповідь на запит не надходила.

31.10.2018 року до ТОВ «РЕФІЛЛ» звернулося ПрАТ «АвтоКрАЗ» листом про виписку на його адресу податкових накладних стосовно придбання ним нафтопродуктів на автозаправній станції позивача за готівковий розрахунок. На доказ такої покупки ПрАТ «АвтоКрАЗ» надало наступні касові чеки автозаправної станції № 18 позивача:

- № 0737 від 31.10.2018 року щодо придбання оливи моторної на 138 грн.;

- № 0738 від 31.10.2018 року щодо придбання бензину А-92 на 1857 грн..

12.11.2018 року на підставі касового чеку № 0738 від 31.10.2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» надіслало для реєстрації податкову накладну від 31.10.2018 року № 3100020 стосовно продажу ПрАТ «АвтоКрАЗ» бензину А-92 на 1031,67 грн. Зазначена податкова накладна була прийнята, про що свідчить квитанція № 1. Після прийняття цієї накладної до ТОВ «РЕФІЛЛ» по телефону звернулися працівники податкової служби з єдиним зауваженням про те, що в накладній від 31.10.2018 року № 3100020 не співпадає найменування отримувача товару, а саме: в накладній вказано ПАТ, а не ПрАТ «АвтоКрАЗ».

У зв`язку з цим ТОВ «РЕФІЛЛ» 15.11.2018 року надіслало для реєстрації розрахунок коригування від 31.10.2018 року № 3100079 до податкової накладної від 31.10.2018 року №3100020 з виправленим найменуванням отримувача товару: приватне акціонерне товариство «АвтоКрАЗ». Реєстрація цього розрахунку коригування була зупинена комісією регіонального рівня ДФС (головного управління ДФС у Харківській області). У квитанції №1 вказано: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 31.10.2018 року № 3100079 зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

30.11.2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» надіслало контролюючому органу повідомлення від 30.11.2018 року № 36 про подання пояснень та копій документів щодо розрахунку коригування, реєстрацію якого зупинено. У повідомленні Товариством були надані пояснення по вищевказаному розрахунку коригування стосовно продажу позивачем пального на адресу ПрАТ «АвтоКрАЗ».

На обґрунтування реальності цієї господарської операції ТОВ «РЕФІЛЛ» разом з повідомленням надало копії документів, достатніх для реєстрації згаданого розрахунку коригування, а саме:

- наказ № 1К від 25.05.2018 року про початок виконання обов`язків директора Лук`янчуком І.В.;

- бухгалтерську довідку з відомостями про ТОВ «РЕФІЛЛ» від 30.11.2018 року;

- податкову накладну № 3100020 від 31.10.2018 року з квитанцією № 1;

- розрахунок коригування 3100079 від 31.01.2018 року;

- лист ПрАТ «АвтоКрАЗ» і касові чеки про покупку пального на АЗС ТОВ «РЕФІЛЛ»;

- витяг з ЄДРПОУ стосовно ПрАТ «АвтоКрАЗ»;

- договір поставки нафтопродуктів № ДГ10-0003 від 01.10.2018 року з ТОВ «ДЕКСІОНА ГРУП» з додатковими угодами та актами приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0019 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки № 20/56 від 01.08.2018 року з ПАТ «НАФТОПЕРЕРОБНИЙ КОМПЛЕКС - ГАЛИЧИНА» з додатком та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0020 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0021 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0024 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковими угодами та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0028 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № 0Л18-0029 від 01.10.2018 року з ТОВ «ОКІС ЛАЙТ» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0032 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0036 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МР-0075 від 01.10.2018 року з ТОВ «МОТОР КВ ГРУП» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 86-НП від 17.08.2018 року з ТОВ «ФАРСІ» з актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки № Г-136 від 15.08.2018 року з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КАРПАТИНАФТОТРЕЙД» з додатками та актами приймання-передачі скрапленого газу;

- договір поставки нафтопродуктів № 1239/2/2118 від 20.08.2018 року з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» з актом приймання-передачі нафтопродуктів і специфікаціями;

- договір поставки нафтопродуктів № 1247/2/2118 від 20.08.2018 року з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» з актом приймання-передачі нафтопродуктів і специфікаціями;

- договір поставки нафтопродуктів № 1512/2/2118 від 20.08.2018 року з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» з актом приймання-передачі нафтопродуктів і специфікаціями;

- сертифікат відповідності та паспорт якості на бензин А-92.

За результатами розгляду наданих пояснень і документів комісія Головного управління ДФС у Харківській області прийняла рішення від 05.12.2018 року №1013451/42328590 про реєстрацію розрахунку коригування від 31.10.2018 року № 3100079.

Проте рішенням комісії центрального рівня ДФС України від 10.12.2018 року №1017982/42328590 відмовлено у реєстрації розрахунку коригування № 3100079 від 31.10.2018 року. У рішенні контролюючого органу центрального рівня підставою відмови вказано: «ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки». В цьому рішенні не визначено (не підкреслено, як того вимагає типова форма рішення), які саме первинні документи не надано платником податків. Для усунення можливих недоліків з боку ТОВ «РЕФІЛЛ», за умови їх наявності, для реєстрації розрахунку коригування № 3100079 від 31.10.2018 року позивач 11.02.2019 року звернувся до ДФС України з письмовим запитом, які саме первинні документи, на думку контролюючого органу, не були надані Товариством разом з повідомленням від 30.11.2018 року № 36. У відповіді від 21.02.2019 року № 8488/6/99-99-07-05-06-15 ДФС України обмежилася відпискою, яка не містить жодних конкретних відомостей щодо запитуваної інформації.

19.12.2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» оскаржило до ДФС України рішення комісії від 10.12.2018 року № 1017982/42328590. Разом з електронною скаргою ТОВ «РЕФІЛЛ» надало відскановану письмову скаргу з розгорнутими, змістовними поясненнями та додаткові документи стосовно реальності господарської операції, відображеної в розрахунку коригування від 31.10.2018 року № 3100079.Станом на дату подання позову відповідь не надходила.

12.11.2018 року на підставі касового чеку № 0738 від 31.10.2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» надіслало для реєстрації податкову накладну від 31.10.2018 року № 3100021 стосовно продажу бензину А-92 приватному акціонерному товариству «АвтоКрАЗ» на 515,83 грн. Зазначена податкова накладна була прийнята, про що свідчить квитанція № 1. Після прийняття цієї накладної до ТОВ «РЕФІЛЛ» по телефону звернулися працівники податкової служби з єдиним зауваженням про те, що в накладній від 31.10.2018 року № 3100021 не співпадає найменування отримувача товару, а саме: в накладній вказано ПАТ, а не ПрАТ «АвтоКрАЗ».

У зв`язку з цим ТОВ «РЕФІЛЛ» 15.11.2018 року надіслало для реєстрації розрахунок коригування від 31.10.2018 № 3100080 до податкової накладної від 31.10.2018 року № 3100021 з виправленим найменуванням отримувача товару: приватне акціонерне товариство «АвтоКрАЗ». Реєстрація цього розрахунку коригування була зупинена комісією регіонального рівня ДФС (головного управління ДФС у Харківській області). У квитанції № 1 вказано: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 31.10.2018 року № 3100080 зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

30.11.2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» надіслало контролюючому органу повідомлення від 30.11.2018 року № 37 про подання пояснень та копій документів щодо розрахунку коригування, реєстрацію якого зупинено. У повідомленні Товариством були надані пояснення по вищевказаному розрахунку коригування стосовно продажу позивачем пального на адресу ПрАТ «АвтоКрАЗ».

На обґрунтування реальності цієї господарської операції ТОВ «РЕФІЛЛ» разом з повідомленням надало копії документів, достатніх для реєстрації згаданого розрахунку коригування, а саме:

- наказ № 1К від 25.05.2018 року про початок виконання обов`язків директора Лук`янчуком І.В.;

- бухгалтерську довідку з відомостями про ТОВ «РЕФІЛЛ» від 30.11.2018 року;

- податкову накладну № 3100021 від 31.10.2018 року з квитанцією № 1;

- розрахунок коригування № 3100080 від 31.01.2018 року;

- лист ПрАТ «АвтоКрАЗ» і касові чеки про покупку пального на АЗС ТОВ «РЕФІЛЛ»;

- витяг з ЄДРПОУ стосовно ПрАТ «АвтоКрАЗ»;

- договір поставки нафтопродуктів № ДГ10-0003 від 01.10.2018 року з ТОВ «ДЕКСІОНА ГРУП» з додатковими угодами та актами приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0019 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки № 20/56 від 01.08.2018 року з ПАТ «НАФТОПЕРЕРОБНИЙ КОМПЛЕКС - ГАЛИЧИНА» з додатком та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0020 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0021 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0024 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковими угодами та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0028 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № 0Л18-0029 від 01.10.2018 року з ТОВ «ОКІС ЛАЙТ» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0032 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МП18-0036 від 01.10.2018 року з ТОВ «МАРОН ПЛЮС» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № МР-0075 від 01.10.2018 з ТОВ «МОТОР КВ ГРУП» з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 86-НП від 17.08.2018 року з ТОВ «ФАРСІ» з актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки № Г-136 від 15.08.2018 року з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КАРПАТИНАФТОТРЕЙД» з додатками та актами приймання-передачі скрапленого газу;

- договір поставки нафтопродуктів № 1239/2/2118 від 20.08.2018 року з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» з актом приймання-передачі нафтопродуктів і специфікаціями;

- договір поставки нафтопродуктів № 1247/2/2118 від 20.08.2018 року з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» з актом приймання-передачі нафтопродуктів і специфікаціями;

- договір поставки нафтопродуктів № 1512/2/2118 від 20.08.2018 року з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» з актом приймання-передачі нафтопродуктів і специфікаціями;

- паспорти якості та сертифікати відповідності на бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо, вуглеводневний скраплений газ, паливо моторне ЕСО 95Е50.

За результатами розгляду наданих пояснень і документів комісія Головного управління ДФС у Харківській області прийняла рішення від 05.12.2018 № 1013454/42328590 про реєстрацію розрахунку коригування від 31.10.2018 № 3100080.

Проте рішенням комісії центрального рівня ДФС України від 10.12.2018 року №1017981/42328590 відмовлено у реєстрації розрахунку коригування № 3100080 від 31.10.2018 року. У рішенні контролюючого органу центрального рівня підставою відмови вказано: «ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки». В цьому рішенні не визначено (не підкреслено, як того вимагає типова форма рішення), які саме первинні документи не надано платником податків. Для усунення можливих недоліків з боку ТОВ «РЕФІЛЛ», за умови їх наявності, для реєстрації розрахунку коригування № 3100080 від 31.10.2018 року позивач 11.02.2019 року звернувся до ДФС України з письмовим запитом, які саме первинні документи, на думку контролюючого органу, не були надані Товариством разом з повідомленням від 30.11.2018 року № 37. У відповіді від 21.02.2019 року № 8488/6/99-99-07-05-06-15 ДФС України обмежилася відпискою, яка не містить жодних конкретних відомостей щодо запитуваної інформації.

19.12.2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» оскаржило до ДФС України рішення комісії від 10.12.2018 року № 1017981/42328590. Разом з електронною скаргою ТОВ «РЕФІЛЛ» надало відскановану письмову скаргу з розгорнутими, змістовними поясненнями та додаткові документи стосовно реальності господарської операції, відображеної в розрахунку коригування від 31.10.2018 року № 3100080. Станом на дату подання позову рішення, прийняте ДФС України за результатами розгляду цієї скарги, скаржнику не надходило ані на вказану електронну адресу, ані в письмовій формі.

12.11.2018 року на підставі касового чеку № 0737 від 31.10.2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» надіслало для реєстрації податкову накладну від 31.10.2018 року № 3100022 стосовно продажу моторної оливи приватному акціонерному товариству «АвтоКрАЗ». Зазначена податкова накладна була прийнята, про що свідчить квитанція № 1. Після прийняття цієї накладної до ТОВ «РЕФІЛЛ» по телефону звернулися працівники податкової служби з єдиним зауваженням про те, що в накладній від 31.10.2018 року № 3100022 не співпадає найменування отримувача товару, а саме: в накладній вказано ПАТ, а не ПрАТ «АвтоКрАЗ».

У зв`язку з цим ТОВ «РЕФІЛЛ» 15.11.2018 року надіслало для реєстрації розрахунок коригування від 31.10.2018 року № 3100081 до податкової накладної від 31.10.2018 року №3100022 з виправленим найменуванням отримувача товару: приватне акціонерне товариство «АвтоКрАЗ». Реєстрація цього розрахунку коригування була зупинена комісією регіонального рівня ДФС (головного управління ДФС у Харківській області). У квитанції № 1 вказано: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 31.10.2018 року № 3100081 зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

30.11.2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» надіслало контролюючому органу повідомлення від 30.11.2018 року № 38 про подання пояснень та копій документів щодо розрахунку коригування, реєстрацію якого зупинено. У повідомленні Товариством були надані пояснення по вищевказаному розрахунку коригування стосовно продажу позивачем моторної оливи на адресу ПрАТ «АвтоКрАЗ». На обгрунтування реальності цієї господарської операції ТОВ «РЕФІЛЛ» разом з повідомленням надало копії документів, достатніх для реєстрації згаданого розрахунку коригування, а саме:

- наказ № 1К від 25.05.2018 року про початок виконання обов`язків директора Лук`янчуком І.В.;

- бухгалтерську довідку з відомостями про ТОВ «РЕФІЛЛ» від 30.11.2018 року;

- податкову накладну № 3100022 від 31.10.2018 року;

- розрахунок 3100081 від 31.01.2018 року з квитанцією № 1 до розрахунку;

- лист ПрАТ «АвтоКрАЗ» і касовий чек про покупку моторної оливи на АЗС ТОВ «РЕФІЛЛ»;

- витяг з ЄДРПОУ стосовно ПрАТ «АвтоКрАЗ»;

- договір поставки нафтопродуктів № 0108-ФНП від 10.08.2018 року з ТОВ «КОМПАНІЯ ПІТЛАЙН» з рішенням засновника про згоду на правочин від 10.08.2018 року, видатковою накладною № ННН00003778 від 16.07.2018 року;

- видаткову накладну ННН00003778 від 16.09.2018 року.

За результатами розгляду наданих пояснень і документів комісія Головного управління ДФС у Харківській області прийняла рішення від 05.12.2018 року №1013456/42328590 про реєстрацію розрахунку коригування від 31.10.2018 року № 3100081.

Проте рішенням комісії центрального рівня ДФС України від 10.12.2018 №1017983/42328590 відмовлено у реєстрації розрахунку коригування № 3100081 від 31.10.2018 року. У рішенні контролюючого органу центрального рівня підставою відмови вказано: «ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки». В цьому рішенні не визначено (не підкреслено, як того вимагає типова форма рішення), які саме первинні документи не надано платником податків. Для усунення можливих недоліків з боку ТОВ «РЕФІЛЛ», за умови їх наявності, для реєстрації розрахунку коригування № 3100081 від 31.10.2018 року позивач 11.02.2019 року звернувся до ДФС України з письмовим запитом, які саме первинні документи, на думку контролюючого органу, не були надані Товариством разом з повідомленням від 30.11.2018 року № 38. У відповіді від 21.02.2019 року № 8488/6/99-99-07-05-06-15 ДФС України обмежилася відпискою, яка не містить жодних конкретних відомостей щодо запитуваної інформації.

19.12.2018 року ТОВ «РЕФІЛЛ» оскаржило до ДФС України рішення комісії від 10.12.2018 року № 1017983/42328590. Разом з електронною скаргою ТОВ «РЕФІЛЛ» надало відскановану письмову скаргу з розгорнутими, змістовними поясненнями та додаткові документи стосовно реальності господарської операції, відображеної в розрахунку коригування від 31.10.2018 року № 3100081.Станом на дату подання позову рішення, прийняте ДФС України за результатами розгляду цієї скарги, скаржнику не надходило ані на вказану електронну адресу, ані в письмовій формі.

Суд зазначає, що у податкового органу - ГУ ДФС у Харківській області було достатньо підстав для прийняття рішень про реєстрацію. В ході розгляду адміністративної справи судом не встановлено, а з боку ДФС України не надано доказів дій ГУ ДФС у Харківській області з порушенням вимог законодавства, або прийняття рішення поза чи не зважаючи на обсяг документів наданих з боку позивача.

Окремо суд звертає увагу, що ДФС України не проводилось будь-яке встановлення, з`ясування чи розслідування дій ГУ ДФС у Харківській області по факту прийняття рішень про реєстрацію.

Таким чином наявне прийняття рішень з боку ДФС України, яке не спростовує не правильність прийняття рішень ГУ ДФС у Харківській області та за своїм змістом не вмотивовує прийняття рішень з власного боку.

Згідно з ч.ч.1 та 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржувані рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", підлягає застосуванню судами, як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень мають ґрунтуватися на оцінці всіх фактичних обставин, що мають значення для об`єктивного вирішення питання в межах дискреційних повноважень такого суб`єкта. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати, як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Разом з цим, відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 204), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до приписів п. 201.16 статі 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 (далі - Порядок № 117), податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

При цьому, відповідно до змісту п. 10 Порядку № 117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

У той же час, згідно з п. п. 14, 15 Порядку № 117, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктами 18-21 Порядку № 117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як встановлено судом, що підтверджується відповідачем в наданому клопотанні від 30.05.2019 року, позивачем, у спосіб, визначений Порядком № 117, направлено контролюючому органу пояснення та копії документів по господарським операціям, на підставі яких і були сформовані податкові накладні/розрахунки коригування.

Поряд з цим, форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком № 117 (додаток 2 до Порядку).

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

Проте, в порушення наведених вимог законодавства, оскаржувані рішення містять в собі лише загальне твердження про їх ненадання, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, які, на думку Комісії, не надані.

В ході розгляду адміністративної справи з боку представника відповідача надані пояснення яким представник повідомив суд про не надання пояснення посилаючись на положення законодавства, яким встановлений їх обов`язок надання. Проте суд зазначає, що обов`язок надання пояснень нерозривно пов`язаний з активними діями податкового органу по визначенню кола цих пояснень.

Отже, таке рішення суб`єкта владних повноважень не містять чіткої підстави для не прийняття, що свідчить про їх необґрунтованість.

Господарські операції, за результатами яких видані податкові накладні, мають, на переконання суду, реальний характер, адже контролюючим органом зворотного, з посиланням на належні та допустимі докази, не доведено.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує, а ні обставин здійснення платником податків господарської операції, а ні обставин наявності дати виникнення саме першої події (придбання товарів/послуг або отримання коштів), що підтверджується тільки первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, а також на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Приймаючи до уваги викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до абз.1 ч. 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З аналізу норм КАС України можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду, у випадку визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За вказаних обставин, в контексті наведених норм, суд вважає, що для прийняття рішення про реєстрацію зазначених ПН/РК виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення у даному випадку не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Так, Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (caseofChuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom), п. п. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

В даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобов`язання зареєструвати в ЄРПН податкові накладні подані позивачем, датою її фактичного надходження є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Водночас, варто зазначити про наслідки відсутності реєстрації у ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування, або реєстрації їх із порушенням встановленого ПК України строку.

Так, у разі порушення строку реєстрації, застосовуються штрафні санкції, передбачені ст. 1201 ПК України, а згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. Також, у разі порушення продавцем/покупцем граничних строків реєстрації в ЄРПН податкової накладної та/або розрахунку коригування, покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний період заяву із скаргою на такого продавця/покупця.

Згідно з п. 20 Порядку № 1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, враховуючи вказані наслідки, а також вимоги п. 20 Порядку № 1246, суд вважає, що податкову накладну потрібно вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку.

З огляду на викладене, а також з метою ефективного, повного та належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача шляхом визнання протиправними та скасування оскаржуваного рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації та зобов`язати ДФС України вчинити дії щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкової накладної датою її отримання.

Окремо суд зауважує, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного обсягу документів. Вживання податковим органом загального посилання без зазначення конкретного обсягу, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів та пояснень за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду в складі касаційного адміністративного суду від 14.05.2019 року по справі № 1940/1306/18 та від 12.04.2019 року № 822/1878/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується їх відзив, і не довів правомірності винесення оскаржуваних рішень.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України зазначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕФІЛЛ» (, провулок Ващенківський 28А, м. Харків, 61010) до Державної фіскальної служби України (04053, площа Львівська, 8, м. Київ, ) про скасування рішень - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕФІЛЛ» (, провулок Ващенківський 28А, м. Харків, 61010) в Єдиному реєстрі податкових накладних: № 1027001/42328590 від 17.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2300030 від 23.10.2018року; № 1030607/42328590 від 20.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2500017 від 25.10.2018, №1017975/42328590 від 10.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3100077 від 31.10.2018 року, № 1017974/42328590 від 10.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №3100078 від 31.10.2018 року, № 1017982/42328590 від 10.12.2018 про відмову в реєстрації розрахунку коригування № 3100079 від 31.10.2018 року до податкової накладної № 3100020 від 31.10.2018 року; № 1017981/42328590 від 10.12.2018 про відмову в реєстрації розрахунку коригування № 3100080 від 31.10.2018 до податкової накладної № 3100021 від 31.10.2018 року, №1017983/42328590 від 10.12.2018 про відмову в реєстрації розрахунку коригування № 3100081 від 31.10.2018 року до податкової накладної № 3100022 від 31.10.2018 року.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні документи Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕФІЛЛ» (, провулок Ващенківський 28А, м. Харків, 61010): податкові накладні №2300030 від 23.10.2018, № 2500017 від 25.10.2018, № 3100077 від 31.10.2018, № 3100078 від 31.10.2018; розрахунки коригування №3100079 від 31.10.2018 до податкової накладної № 3100020 від 31.10.2018; № 3100080 від 31.10.2018 до податкової накладної № 3100021 від 31.10.2018, № 3100081 від 31.10.2018 до податкової накладної № 3100022 від 31.10.2018 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕФІЛЛ» (, провулок Ващенківський 28А, м. Харків, 61010) сплачену суму судового збору в розмірі 13447 (тринадцять тисяч чотириста сорок сім) гривень 00 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, площа Львівська, 8, м. Київ, ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 03 липня 2019 року.

Суддя Ю.О. Супрун