Справа № 480/1095/19
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 р.Справа № 480/1095/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці ДФС на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 року, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, по справі № 480/1095/19

за позовом ОСОБА_1

до Сумської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - задоволений.

Визнано протиправним та скасувати рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA 805180/2019/000050/2 від 14.03.2019 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805180/2019/00117 від 14.03.2019.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці ДФС судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення суд першої інстанції є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Відповідач вказує на правомірність своїх дій під час коригування митної вартості товарів та винесенні картки відмови. Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам відповідача щодо надання декларантом не усіх документів, згідно з переліком, передбаченим у частинах другій - четвертій статті 53 Митного кодексу України.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Крім того, позивачем подано клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з хворобою. Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення вищезазначеного клопотання, оскільки жодних доказів на підтвердження зазначених у заяві обставин позивачем не надано.

На підставі частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 13.02.2019 р. позивач придбала у мешканки м. Таллін легковий автомобіль марки RENAULT модель MEGANE, номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , робочий об`єкт двигуна 1598 куб. см., 2005 календарного року виготовлення, 2005 модельного року виготовлення, тип двигуна бензиновий, тип кузова - універсал, що підтверджується зовнішньоекономічним договором купівлі-продажу від 13.02.2019. Вартість автомобілю згідно договору купівлі-продажу склала 700 EUR. (а.с. 18).

13 березня 2019 року декларантом позивача подано електронну МД №UA805180/2019/0008460 (далі - МД), відповідно до 31 графи якої до митного оформлення пред`явлено «Легковий автомобіль, що був у користуванні - 1шт. Марка RENAULT . Модель MEGANE . Ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 . Календарний рік виготовлення 2004. Модельний рік виготовлення 2005. Тип кузова універсал. Колір червоний. Тип двигуна бензиновий. Робочий об`єм циліндрів 1598 см3. Показник одометра: 234574 км. Кількість місць для сидіння, включно з місцем водія 5. Призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального використання. Пошкодження: пошкоджено заднє праве крило, правий поріг» (а.с. 11).

14.03.2019 р. відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА805180/2019/000050/2, згідно з яким заявлену позивачем митну вартість товару скориговано до рівня 2061,25 євро (а.с. 9).

14.03.2019 р. Сумською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805180/2019/00117 (а.с. 10).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та недоведені відповідачем правомірності прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 49 Митного кодексу України (далі по тексту: МК України) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у частині другій статті цієї статті.

Як визначено у частині третій статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Із системного аналізу наведених правових норм слід зазначити, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Частиною третьою статті 54 МК України встановлено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України.

Частиною шостою статті 54 МК України визначено виключний перелік підстав, за яких митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Підставою для відмови стало те, що заявлена позивачем митна вартість є необ`єктивною та не підтверджена документально. В зв`язку з чим, було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а саме: рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (скріншот додається).

Як свідчать обставини справи та з`ясовано судом першої інстанції, що декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару були подані до Сумської митниці ДФС наступні документи: скан-копії товаросупровідних документів, що стосуються транспортного засобу: акт про проведення огляду № ІІА205010/2019/315749; свідоцтво про реєстрацію ЕЬ575158; висновок експерта №11032017; договір про купівлю автомобіля; рахунок № НОМЕР_2 ; копія паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_1 ; свідоцтво про зняття з реєстрації авто (а.с. 13-23).

Із наведених вище документів вбачається, що ціною транспортного засобу є 700 Євро.

Крім того, на підтвердження вартості, окрім іншого, 14.03.2019 року до АСМО «Інспектор» надійшов лист № 1 від декларанта, в якому зазначено, що крім попередньо наданих із митною декларацією документів, також надсилає документ від City Motors AS №611034307 від 30.01.2019 року (а.с. 42).

Поряд з тим, 14.03.2019 р. відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА805180/2019/000050/2, згідно з яким заявлену позивачем митну вартість товару скориговано до рівня 2061,25 євро (а.с. 9).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач надав Митниці для митного оформлення імпортованого товару всі документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України, натомість відповідач не мав законних підстав для витребовування додаткових документів та, як наслідок, для відмови в митному оформленні товару за заявленою позивачем митною вартістю, оскільки не довів, що подані декларантом документи були недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликали сумнів у достовірності наданої інформації.

Так, колегія суддів звертає увагу, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації

При цьому, митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Так, відповідач, обмежившись у спірному рішенні лише загальним висновком про те, що митна вартість товару документально не підтверджена, не зазначив при цьому, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, в чому полягає невідповідність даних або які розбіжності, наявні в поданих декларантом документах.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позивачем надані відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені МК України, що дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту).

У свою чергу, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем, а тому висновки щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необгрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою іншого методу є протиправним.

Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 810/1954/18, від 06 березня 2019 року у справі № 809/278/17, постанові від 02 квітня 2019 року у справі № 809/784/16.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сумської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 року по справі № 480/1095/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)О.А. Спаскін
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич
Повний текст постанови складений та підписаний: 04.07.2019 року