Справа № 320/3269/19
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 липня 2019 року м. Київ № 320/3269/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України, Відділу примусового виконання рішень управління

державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у

Київській області

про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства юстиції України, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, в якому просить суд:

- скасувати постанову старшого державного виконавця Качанов М.О. Міністерства юстиції України. Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області «постанову про закінчення виконавчого провадження» від 30.05.2019, за номером ВП № 56937225, ВП №56937087, ВП № 56937414, ВП 56937328, в справі № 810/1109/18 та виконавчого листа виданого 05.07.2018, Київським окружним адміністративним судом;

- поновити виконавче провадження за номером ВП № 56937225, ВП 56937087, ВП 56937087, ВП 56937414, ВП 56937328, в справі №810/1109/18 та виконавчого листа виданого 05.07.2018, Київським окружним адміністративним судом та виконати повністю рішення суду.

Пунктом 3, 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Наданий адміністративний позов не відповідає вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на таке.

Згідно із частиною другою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Приписами частини другої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Водночас, судом встановлено, що до позивач звернувся до суду із матеріалами, який оформлений заголовком під назвою «заява». При цьому зі змісту даної заяви вбачається, що позивач просить суд скасувати постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.05.2019 за номером ВП № 56937225, ВП №56937087, ВП № 56937414, ВП 56937328 та поновити виконавчі провадження ВП № 56937225, ВП 56937087, ВП 56937087, ВП 56937414, ВП 56937328.

Крім того, позивачем заявлено клопотання у тексті самої заяви, відповідно до якого ОСОБА_1 просить розглядати справу за відсутності заявника та повідомити заявника про прийняте рішення відповідно до законодавства. При цьому, слід зауважити, що жодних норм права, відповідно до яких підлягає розгляду вказана заява ОСОБА_1 не наводить у тексті.

У свою чергу, посилання заявника на норми статті 129-1 Конституції України та ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України не дають можливості суду однозначно стверджувати за правилами якого порядку повинен здійснювати розгляд даної заяви.

Крім того, суд зазначає і інші недоліки позовної заяви.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства в позовній заяві зазначається: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Як вбачається з позовної заяви позивачем усупереч вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства у позовній заяві не зазначено адреси своєї електронної пошти, а також відповідних даних Міністерства юстиції України, у разі визначення його відповідачем по справі: місцезнаходження (для юридичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомих засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти. Крім того, позивачем не зазначено офіційної електронної адреси або адреса електронної пошти Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Так, в силу приписів пунктів 4, 5 та 8 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів ; докази, що підтверджують вказані обставини; докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

При цьому, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло.

Разом з тим, позивачем у наданій до суду заяві вказано відповідача: Міністерство юстиції України та Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Проте, з наданої до суду заяви не надається за можливе встановити, яким чином дії Міністерства юстиції України, та зокрема які саме дії порушують права, свободи та інтереси ОСОБА_1 .

Всупереч викладеному, позивачем також не викладено у позові обґрунтування позовної вимоги, викладеної у пункті 2 заяви, зокрема до кого звернено вимоги про поновлення виконавчих проваджень ВП № 56937225, ВП 56937087, ВП 56937087, ВП 56937414, ВП 56937328 та хто відповідно повинен виконати рішення суду.

Відповідно до пункту 11 частини п`ятої статті 160 кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, позивачем всупереч вимогам Кодексу адміністративного судочинства України не зазначено ні в позовній заяві, ні в окремій заяві про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви також додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Приписами частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено чотири позовні вимоги немайнового характеру (про скасування постанов про закінчення виконавчого провадження) та чотири вимоги про поновлення виконавчого провадження, які у свою чергу є похідними від попередніх.

Положеннями статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року 1 921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні.

Отже, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом, позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 3073,60 грн.

Проте позивачем всупереч вказаних вимог закону не додано до позовної заяви доказів сплати судового збору за звернення до суду з даним адміністративним позовом.

У відповідності до частин першої, другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Відповідно до частини 2 зазначеної статті позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до змісту заяви позивача від 27.06.2019, ОСОБА_1 просить скасувати постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.05.2019, за номером ВП № 56937225, ВП №56937087, ВП № 56937414, ВП 56937328. Тобто спірні рішення буди прийняті суб`єктом владних повноважень 30.05.2019.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач зазначає, що оспорювані постанови, були отримані ним 18.06.2019.

Водночас будь-яких доказів, які б підтверджували ту обставину, що оспорювані постанови про закриття виконавчого провадження було отримано позивачем саме 18 червня 2019 року до суду не додано.

Суд звертає увагу позивача, що дотримання строків розгляду адміністративних справ є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки результат правозастосовчої діяльності безпосередньо залежить від часових меж їх реалізації. Будь-який вид адміністративного провадження базується на процесуальних принципах, серед яких оперативність і швидкість, що забезпечується чітко регламентованими строками, закріпленими в законах та підзаконних актах.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав («Девеер проти Бельгії» рішення від 27.02.1980, «Голдер проти Сполученого Королівства» рішення від 21.02.1975).

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Разом з цим, суд звертає увагу, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким критеріям:

- це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк і створювали об`єктивні перешкоди, які перешкоджали зверненню до суду;

- це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

- ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

- ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Враховуючи викладені у позовній заяві обставини, а також ту обставину, що позивачем не надано доказів на підтвердження того факту, що оспорювані постанови від 31.05.2019 ВП № 56937225, ВП №56937087, ВП № 56937414, ВП 56937328 було отримано позивачем 18.06.2019, суду не надається за можливе встановити, чи подано позов у строк, установлений законом.

Суд звертає увагу позивача, що у відповідності до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У свою чергу, частиною четвертою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частинами першою та другою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з частиною п`ятою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як встановив суд, позивач до позовної заяви додав не засвідчені належним чином копії документів, що є доказами при розгляді даної адміністративної справи.

Разом з тим, суд зауважує, що надані до суду копії постанов про закінчення виконавчого провадження ВП № 56937225, ВП №56937087, ВП № 56937414, ВП 56937328 є нечитабельними, тому позивачу необхідно надати до суду чи табелі копії постанов про закінчення виконавчого провадження ВП № 56937225, ВП №56937087, ВП № 56937414, ВП 56937328.

Зазначені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом подання до суду:

- позовної заяви що відповідає вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- позовної заяви із зазначенням відомостей передбачених частиною п`ятою Кодексу адміністративного судочинства України:

1) уточнення відповідачів по справі;

2) адреси електронної пошти ОСОБА_1 , а також відповідних даних Міністерства юстиції України: місцезнаходження (для юридичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомих засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти; офіційної електронної адреси або адреса електронної пошти Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області;

2) конкретизувати (уточнити) позовні вимоги, з урахуванням висновків суду, викладених у даній ухвалі, з урахуванням статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України;

3) нормативно-правове обґрунтування позову, із зазначенням конкретних норм права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин;

3) обгрунтування порушених прав, свобод, інтересів позивача із чітким визначенням, яким суб`єктом владних повноважень було порушено права позивача;

4) докази на підтвердження обставин, викладених у заяві;

5) письмові пояснення із обґрунтуванням позовної вимоги, викладеної у пункті 2 заяви, зокрема до кого звернено вимоги про поновлення виконавчих проваджень ВП № 56937225, ВП 56937087, ВП 56937087, ВП 56937414, ВП 56937328 та хто відповідно повинен виконати рішення суду;

- власного письмового підтвердження (заяви) про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

- докази, які б підтверджували ту обставину, що оспорювані постанови від 30.05.2019 ВП № 56937225, ВП №56937087, ВП № 56937414, ВП 56937328 було отримано позивачем саме 18.06.2019, а у разі відсутності таких доказів докази поважності причин пропуску строку;

- читабельні фотокопії постанов про закінчення виконавчого провадження від 30.05.2019 ВП № 56937225, ВП №56937087, ВП № 56937414, ВП 56937328;

- належним чином засвідчених документів, що є доказами при розгляді даної справи;

- докази сплати судового збору в сумі 3073,60 грн. за належними реквізитами щодо його сплати.

Належним документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі Судова влада України за інтернет-адресою http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070//tax, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панова Г. В.