Справа № 520/19193/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 520/19193/18
Головуючий в 1 інстанції: Васильків О.В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.,

суддів Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльність та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції в Одеській області щодо невиконання рішення суду (постанова Приморського районного суду м. Одеси від 07.06.2016 року), яка полягає у неналежному оформленні відповідних матеріалів;

- визнати протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції в Одеській області щодо невиконання рішення суду (постанова Одеського апеляційного суду від 04.10.2016 року), яка полягає у неналежному оформленні відповідних матеріалів;

- визнати протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції в Одеській області щодо невиконання рішення суду (постанова Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2017 року), яка полягає у неналежному оформленні відповідних матеріалів;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України через Головне управління Державної казначейської служби України у Солом`янському районі м. Київа, шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на його користь моральну шкоду в сумі 100 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Приморський районний суд м. Одеси неодноразово повертав на доопрацювання Управлінню патрульної поліції в Одеській області протокол, складений інспектором ВРД УПП в м. Одесі за ст. 124 КУпАП та додатки до нього щодо ОСОБА_2. Відповідне рішення, як зазначив позивач, приймав також апеляційний суд Одеської області.

Підставами повернення протоколу про адміністративне правопорушення та додатків до нього, суди зазначали невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення, вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зокрема наголошено на відсутності схеми місця ДТП.

Позивач наголошує, що Управління патрульної поліції в Одеській області ігнорує виконання наведених судових рішень, не складає відповідну схему місця ДТП, внаслідок чого позбавляє його права на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Указаними діями Управління патрульної поліції в Одеській області, на думку позивача, завдає йому моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27 березня 2019 року, ухваленого за правилами загального позовного провадження, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що Управління патрульної поліції в Одеській області не може діяти всупереч положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015р. № 1395, де чітко врегульовано порядок складання схеми місця ДТП.

Указаною Інструкцією, на думку суду першої інстанції, не встановлено права патрульного поліцейського складати схему ДТП на даних відеореєстратора позивача.

При цьому, суд першої інстанції також зауважив, що протокол про адміністративне правопорушення складений інспектором патрульної поліції зі спливом більше ніж тридцять днів, після настання ДТП, а, отже, наявні обєктивні причини щодо відмови скласти схему місця ДТП до вказаного протоколу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із судовим рішенням, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті рішення у справі не врахував, що правила дорожнього руху не передбачають випадків, які унеможливлюють складення схеми ДТП поліцейськими. Залишення місця ДТП її учасниками не може унеможливлювати складання схеми поліцейськими, оскільки таке місце містить багато інформації статистичного характеру, яка має бути зафіксована на схемі ДТП.

Вважає, що вказане судове рішення суперечить рішенням Приморського районного суду м. Одеси та апеляційного суду Одеської області, що набрали законної та встановили обовязок відповідача оформити матеріали ДТП у встановленому законом порядку.

На думку позивача, Управління патрульної поліції в Одеській області не виконало покладеного на нього судами обовязку з належного оформлення матеріалів ДТП, внаслідок чого, правопорушник не визнаний винним у скоєнні ДТП, а він позбавлений права отримати страхове відшкодування.

Управління патрульної поліції в Одеській області відзив на апеляційну скаргу не надало.

Враховуючи відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

19.03.2016 року близько 11:00 год. на вул. Маразлієвський, 10 в м. Одесі сталась дорожньо-транспортна пригода без потерпілих, за участю автомобілів НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_1, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

При цьому, за взаємною згодою, відповідно до пункту 33.2. статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та примітки до ст. 124 КУпАП, обома водіями було складено повідомлення про ДТП (євро протокол), після складення якого вони залишили місце дорожньо-транспортної пригоди.

22.03.2016 року водій ОСОБА_1 звернувся до Управління патрульної поліції в Одеській області із заявою про оформлення матеріалів ДТП щодо ОСОБА_2, мотивуючи це відмовою страховика відшкодувати, спричинену матеріальну шкоду.

22.04.2016 року інспектором ВРД УПП в м. Одесі капітаном поліції Латієм Д.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №075039, яким ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.9).

Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 07.06.2016 року протокол та матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП направлені до Управління патрульної поліції у м. Одесі для належного оформлення (а.с.10).

Причиною повернення зазначається, зокрема, відсутність схеми місця ДТП, як додатку до протоколу.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.08.2016 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с.13).

Постановою апеляційного суду Одеської області від 04.10.2016 року постанову Приморського районного суду м. Одеси від 07.06.2016 року скасовано, протокол про адміністративне правопорушення, з доданими до нього матеріалами, повернуто до Управління патрульної поліції в Одеській області для належного оформлення (а.с.14-15).

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2017 року знову повернуто протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, разом із усіма доданими до нього матеріалами до Управління патрульної поліції в Одеській області для належного оформлення (а.с.18).

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що після повернення матеріалів справи для належного оформлення УПП у м. Одесі надсилало до суду листи з розясненнями щодо неможливості складання схеми ДТП, оскільки матеріали на місці вчинення ДТП не оформлювались (а.с.16-17,19).

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та висновки суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Аналіз наведених вище положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв'язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими.

Отже, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов'язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Водночас колегія суддів зазначає, що невиконання субєктом владних повноважень рішень судів, постановлених за правилами іншого судочинства, не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства, адже наведене не відповідає ознакам публічно - правового спору.

Не можна рішенням суду зобовязати субєкта владних повноважень виконати інше рішення,ухваленого за правилами іншого судочинства або визнати дії щодо його невиконання протиправними.

Наслідки невиконання субєктом владних повноважень відповідних вимог суду, що викладені в проміжному рішенні, повинні знайти своє відображення у остаточному рішенні, де за наданими Управлінням патрульної поліції в Одеській області документами, правопорушник або буде визнаний винним у скоєнні ДТП, або за відсутністю складу правопорушення справу буде закрито.

Окрім того, варто зазначити, що складання схеми місця ДТП це процесуальні дії суб'єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, повинні бути предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Разом з тим, розгляд питання щодо бездіяльності відповідача з приводу невиконання відповідного рішення суду в окремому позовному провадженні, без аналізу матеріалів про притягнення особи до адміністративної відповідальності у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Схожа за змістом правова позиція наведена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 04 березня 2019 року по справі №199/7360/17(2-а/199/252/17).

За наведених обставин, колегія суддів вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні його позову, з огляду на те, що заявлені позивачем вимоги про визнання протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції в Одеській області щодо невиконання рішення суду, яка полягає у неналежному оформленні відповідних матеріалів не можуть розглядатися за правилами адміністративного судочинства, а також за правилами будь-якого судочинства.

Суд першої інстанції, прийняв правильне по суті рішення, але його мотиви щодо відмови у задоволенні заявлених вимог є помилковими.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для зміни рішення є, зокрема, неправильне тлумачення норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 березня 2019 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Резолютивну частину рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 02.07.2019 року.