Справа № 240/1300/19
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/1300/19

Головуючий у 1-й інстанції: Лавренчук О.В.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

03 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Смілянця Е. С. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною відмови відповідача у затвердженні висновку про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850 від 21.10.2015 року; зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України розглянути матеріали та прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 №850.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що позивач звільнений з міліції, на службі в національній поліції не перебував, тому суд першої інстанції необґрунтовано застосував до спірних правовідносин положення Закону України "Про національну поліцію" і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 № 4.

Відзив відповідача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом №240 о/с від 31.07.2014 майора міліції ОСОБА_1 звільнено у запас за п.64 "б" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через хворобу).

29.07.2014 року позивачу встановлено третю групу інвалідності.

Згідно з випискою з акта огляду МСЕК серії 12ААБ від 24.10.2018 №101566 при повторному огляді позивачу встановлено другу групу інвалідності, у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, з 17.10.2018 року (а.с. 12)

Позивач звернувся до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги.

Листом №1716/29/01-2018 від 12.12.2018 року УМВС в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 про те, що матеріали з питання призначення одноразової грошової допомоги розглянуто Департаментом фінансово - облікової політики МВС України та повернуто без прийняття рішення, оскільки з дати первинного огляду МСЕК - 29.07.2014 до повторного огляду - 17.10.2018 пройшло більше 2 років, що перевищує передбачений Порядком дворічний термін.

Не погодившись з такою відповіддю, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що УМВС України в Житомирській області, Міністерство внутрішніх справ України не мало повноважень розглядати та приймати рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п.5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" (який набрав чинності 7 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію" від 20.12.1990 № 565-XII (далі - Закон № 565-ХІІ ).

Відповідно до п. 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався нормами статті 23 Закону № 565-ХІІ та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 (далі - Порядок №850).

З матеріалів справи встановлено, що позивача звільнено у запас з посади майора міліції, що підтверджується наказом №240 о/с від 31.07.2014 року.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 звільнено зі служби в міліції, згідно з п. 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" на нього поширюються положення Порядку №850.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про застосування до спірних правовідносин положень Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 № 4.

Відповідно до п. 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IІI групи.

П. 2 Порядку №850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з п.7 - 9 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає Міністерству внутрішніх справ України в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняття рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги належить до компетенції відповідача.

Відповідно до положень п.9 Порядку №850 після надходження передбачених Порядком документів Міністерство внутрішніх справ України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Водночас, відповідач не прийняв жодного із зазначених вище рішень, всупереч п. 9 Порядку № 850, а відповідь надав Департамент фінансово - облікової політики МВС України, який не уповноважений приймати рішення про призначення або про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2019 року в справі №802/498/18-а дійшов висновку про те, що повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства, Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції не передбачено, а тому повернення документів позивача без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечить Порядку № 850".

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги.

Згідно з ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю рішення відповідача за наслідками розгляду документів позивача, колегія суддів дійшла висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності МВС України щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги.

При цьому, зважаючи на відсутність вказаного вище рішення, підстави для оцінки аргументів відмови по суті заяви позивача, викладених в листі №1716/29/01-2018 від 12.12.2018 року, відсутні.

З урахуванням наведеного позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності задоволенню не підлягають.

Отже, встановлені та перевірені обставини справи свідчать про те, що доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими.

Водночас, висновки суду першої інстанції по суті спору частково не відповідають встановленим у справі обставинам, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати частково та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України та прийняти рішення відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

В задоволенні позову ОСОБА_1 в іншій частині відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 липня 2019 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Смілянець Е. С. Боровицький О. А.