Справа № 160/2763/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2019 року Справа № 160/2763/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі секретаря судового засідання
представника позивача: представника позивача: представника позивача: представника позивача: Внукова В.В., Лубенець С.В., Лавринович О.В., Сігалової М.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантітранс Груп" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
Ухвалою суду від 15.04.2019 року провадження у даній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
В обґрунтування позовних вимог представником Позивача зазначено, що при проведенні перевірки та складанні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, Відповідач припустився порушень норм чинного законодавства України, внаслідок чого були порушенні права та охоронювані законом інтереси Позивача. Зокрема, представник Позивача посилається на те, що транспортний засіб NISSAN, державний номер НОМЕР_1 , який був використаний Позивачем під час ведення господарської діяльності, перебував у останнього в суборендному користуванні. Посилання Відповідача на нікчемність договору суборенди виходить за рамки його повноважень, що знаходить своє відображення в судовій практиці, а сама нікчемність правочину встановлюється законом. Таким чином, є непідтвердженими висновки про отримання директором ТОВ «Авантітранс Груп» додаткового блага у вигляді списання витрат на пальне під час користування транспортним засобом. Також, представник Позивача зазначав, що формування суб`єктом господарювання податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, аналіз реальності господарських операцій повинен здійснюватись на підставі первинних документів, в той час, як Відповідач базує свої висновки щодо відмови у включення витрат та податкового кредиту є те, що контрагенти Позивача не подають податкової звітності та є фігурантами кримінальних проваджень.
Представником Відповідача до суду було надано відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки встановлено включення ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП» до складу витрат (при розрахунку фінансового результату) та податкового кредиту вартості ТМЦ та послуг по взаємовідносинах із суб`єктами господарювання, які мають ознаки сумнівності, як-то відсутність персоналу, виробничого обладнання, транспортних засобів, відсутність складських та офісних приміщень, інших основних фондів, ненадання податкової звітності, анулювання свідоцтв платника ПДВ, незнаходження за адресою реєстрації тощо. Крім того, Позивачем до перевірки не надано договорів (угод) та будь-яких первинних документів щодо підтвердження взаємовідносин з ТОВ «ТУРСТАР» та ТОВ «ВАЛЬВОЛІН». Також, під час перевірки встановлено, що ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП» від підприємств ТОВ «Концерн «Титан-Юг», ПП «МОДЕРН ІНЖЕНЕРІНГ», ТОВ «ДЕМЕТРА ЛТД» оформлено отримання послуг обробки насіння кукурудзи (сушіння, сортування, калібрування, протруювання, пакування у мішки та укладання на полети), які фактично виконано раніше постачальниками насіння - ТОВ «ПАРИТЕТ-АГРО», ТОВ НВКФ «СЕЛЕКТА», ТОВ «АГРОФІРМА «ПІСЧАНСЬКА» згідно умов укладених договорів постачання. Представник Відповідача також зазначала, що за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 встановлено відсутність реєстрації податкових накладних по нарахованих сумах податкових зобов`язань з ПДВ та відсутність документального підтвердження використання палива для автомобіля згідно договору суборенди транспортного засобу №01/11-А від 01.11.2015 року NISSAN X-TRAIL тощо.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 року провадження у справі №160/2763/19 відкрито, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
У судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на пояснення, викладені у позовній заяві.
Представник Відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені у відзиві на адміністративний позов.
Дослідивши матеріали, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Основним видом економічної діяльності ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП» є вантажний автомобільний транспорт. Додатковими видами економічної діяльності є, зокрема, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; неспеціалізована оптова торгівля тощо.
Відповідно до п.п.78.1.5 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України №2655-IV від 02.10.2010 (зі змінами та доповненнями), згідно наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 16.10.2018 №5902-п, ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по питаннях, що викладені в запереченні.
1. п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VI (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, у загальній сумі 1 827 181 грн., у тому числі за 2016 рік у сумі 1 278 827 грн., за 2017 рік у сумі 548 354 грн.
2. п.188.1 ст.188, п.198.2, п.198.3, 198.5, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02 12.10 №2755-VI (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 59 140 грн., у т.ч. за липень 2015 року 496 грн., за серпень 2015 року 6 264 грн., за вересень 2015 року 742 грн., за жовтень 2015 року 3 002 грн., за листопад 2015 року 84 грн., за грудень 2015 року 25 845 грн., за грудень 2016 року 19 979 грн., за січень 2017 року 2 728 грн. та завищено від`ємне значення податку на додану вартість у сумі 61 433 грн. станом на 31.12.2017, з урахуванням порушень, що виникли у попередніх періодах.
3. абз. «е» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.п.168.1.1 п.168.1, п.п.168.1.4 п.168.1, п.168.3 ст.168, п.п.170.1.9 п.170.9 ст.170, абз. «а» п.171.2 ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб в сумі 173 470,78 грн.
4. п.161 підрозділу 10 Розділу XX, з урахуванням вимог абз. «г» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.п.168.1.1 п.168.1, п.п.168.1.4 п.168.1, п.168.3 ст.168, п.п.170.1.9 п.170.1 ст.170 (із абз. «а» п.171.2 ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено військовий збір у сумі 11 896,75 грн.
5. п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI та розділу 3 Порядку №4, в результаті чого надано звіти за формою 1ДФ з недостовірними відомостями про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податку та сум ПДФО, які підлягають нарахуванню та сплаті з сум нарахованих та виплачених доходів на користь фізичних осіб в т.ч. за IV квартал 2015 в сумі 42 020,21 грн., за 1 квартал 2016 року у сумі 57 689,8 грн., за II квартал 2016 року у сумі 57 670,52 грн., за III квартал 2016 року у сумі 81 005,91 грн за IV квартал 2016 року у сумі 95 094,18 грн., за 1 квартал 2017 року у сумі 102 486,95 грн., за II квартал 2017 у сумі 87 754,07 грн., за III квартал 2017 грн. у сумі 132 649,10 грн., за IV квартал 2017 року у сумі 136 746,27 грн.
6. п.1 ч.1 ст.4, п.2 ст.6, п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464, в результаті чого занижено єдиний внесок у сумі 171 406,85 грн.
7. п.1 ч.1 ст.4. Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464 від 08.07.2010 року, п.1 роз.III Наказу Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року №435 «Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині несвоєчасного подання звітності по єдиному внеску за березень 2017 року.
ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП» подано скарги на податкові повідомлення-рішення №17/2-1 від 17.12.2018 року та №17/2-6 від 17.12.2018 року до Державної фіскальної служби України.
Рішенням Державної фіскальної служби України від 18.02.2019 року №7855/6/99-99-11-11-04-02-25 про результати розгляду скарг, повідомлено про залишення без змін податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Дніпропетровській області, а скарг - без задоволення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Пунктом 135.1 ст.135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до п.137.1 ст.137 ПК України, податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Пунктом 135.1 ст.135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до п.137.1 ст.137 ПК України, податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Згідно п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також незалежно від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За змістом положень абз.1 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У відповідності до абз. 2 п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст.200 Податкового кодексу України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 ст.200 Податкового кодексу України встановлено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Положеннями пп. а) та в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Тобто, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Водночас, в силу приписів п. 44.1 ст.44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

При цьому, платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.2 ст.44 ПК України визначено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до пункту 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказ Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року №290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 року за №860/4153 (далі П(С)БО №15), дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Пунктом 7 П(С)БО №15 встановлено, що визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.

Пунктом 8 П(С)БО №15 визначено, що дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, інших активів) визнається в разі наявності всіх наведених нижче умов: покупцеві передані ризики й вигоди, пов`язані з правом власності на продукцію (товар, інший актив); підприємство не здійснює надалі управління та контроль за реалізованою продукцією (товарами, іншими активами); сума доходу (виручка) може бути достовірно визначена; є впевненість, що в результаті операції відбудеться збільшення економічних вигод підприємства, а витрати, пов`язані з цією операцією, можуть бути достовірно визначені.

До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

Відповідно до п.200.1- п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість включає такі етапи:

1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як - от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки, з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

2. встановлення спеціальної правосуб`єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.

3. встановлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.

4. встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

5. встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.

При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Судам слід ураховувати, що наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.

Розглядаючи обґрунтованість висновків відповідача викладених в акті перевірки, суд приходить до наступного.

Під час проведення перевірки було досліджено господарські операції з ТОВ «ПЕРШИЙ БІЗНЕС-ЦЕНТР» (), ТОВ «ТУРСТАР» (), ТОВ «ВАЛЬВОЛІН» (), ТОВ «БУДМАСТЕРСТАР» (), ТОВ «КОНЦЕРН «ТИТАН-ЮГ» (), ПП «МОДЕРН ІНЖЕНЕРІНГ» (), ТОВ «ДЕМЕТРА ЛТД» (), ТОВ «ПАРИТЕТ-АГРО» (), ТОВ НВКФ «СЕЛЕКТА» (), ТОВ «АГРОФІРМА «ПІСЧАНСЬКА» ().

Досліджуючи господарські взаємовідносини Позивача з ТОВ «ПЕРШИЙ БІЗНЕС-ЦЕНТР» (), встановлено наступне.

Позивачем до суду не надано будь-яких первинних документів та пояснень стосовно господарських взаємовідносин з ТОВ «ПЕРШИЙ БІЗНЕС-ЦЕНТР».

Також, Позивачем не надано до перевірки будь-яких первинних документів щодо підтвердження взаємовідносин з ТОВ «ПЕРШИЙ БІЗНЕС-ЦЕНТР».

Представником Відповідача до суду надано податкову інформацію стосовно ТОВ «ПЕРШИЙ БІЗНЕС-ЦЕНТР».

Так, згідно з даними Реєстру облікових карток суб`єктів фіктивного підприємництва ІС «Податковий блок», оперативним управлінням Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області по підприємству ТОВ «ПЕРШИЙ БІЗНЕС-ЦЕНТР» (код 39869609) 30.10.2015 встановлено ознаку фіктивності: зареєстровано (передано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшим переданням у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізувати повноваження.

ГУ ДФС у Київській області листом від 07.08.2018 №6505/7/10-36-21-07 надіслано копію пояснення гр. ОСОБА_1 (згідно реєстраційних даних - директор) щодо непричетності до фінансово-господарської діяльності підприємства ТОВ «ПЕРШИЙ БІЗНЕС- ЦЕНТР».

Досліджуючи господарські взаємовідносини Позивача з ТОВ «ТУРСТАР» (), встановлено наступне.

Позивачем до суду не надано будь-яких первинних документів та пояснень стосовно господарських взаємовідносин з ТОВ «ТУРСТАР».

Також, Позивачем не надано до перевірки будь-яких первинних документів щодо підтвердження взаємовідносин з ТОВ «ТУРСТАР».

Представником Відповідача до суду надано податкову інформацію стосовно ТОВ «ТУРСТАР».

Так, основне місцем обліку ТОВ «ТУРСТАР» - Білоцерківська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області. Стан обліку 8 (до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, свідоцтво ПДВ від 01.06.2015 анульовано за рішенням контролюючого органу 03.12.2015, не звітує з серпня 2015 року (відповідно, за період взаємовідносин звіти за місцем обліку не надано, податки не нараховано).

Крім того, згідно з даними Реєстру облікових карток суб`єктів фіктивного підприємництва ІС «Податковий блок», оперативним управлінням ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві по підприємству ТОВ «ТУРСТАР» 29.10.2015 встановлено ознаку фіктивності: зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи.

Згідно пояснення ОСОБА_2 (відповідно реєстраційних даних - директор), він не має відношення до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Досліджуючи господарські взаємовідносини Позивача з ТОВ «ВАЛЬВОЛІН» (), встановлено наступне.

Позивачем до суду не надано будь-яких первинних документів та пояснень стосовно господарських взаємовідносин з ТОВ «ВАЛЬВОЛІН».

Також, Позивачем не надано до перевірки будь-яких первинних документів щодо підтвердження взаємовідносин з ТОВ «ВАЛЬВОЛІН».

Представником Відповідача до суду надано податкову інформацію стосовно ТОВ «ВАЛЬВОЛІН».

Так, ТОВ «ВАЛЬВОЛІН» перебуває на обліку в Києво-Святошинській ОДПІ (Обухівське від. м. Обухів). Стан обліку 8 (до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням), свідоцтво ПДВ від 11.06.2015 анульовано за рішенням контролюючого органу 01.10.2015, не звітує з серпня 2015 року (відповідно, за період взаємовідносин звіти за місцем обліку не надано, податки не нараховано).

Крім того, від Києво-Святошинської ОДПІ отримано податкову інформацію акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб`єкта господарювання №6/10-16-22-01 від 28.08.2015.

Досліджуючи господарські взаємовідносини Позивача з ТОВ «БУДМАСТЕРСТАР» (), встановлено наступне.

Позивачем до суду не надано будь-яких первинних документів та пояснень стосовно господарських взаємовідносин з ТОВ «БУДМАСТЕРСТАР».

Також, Позивачем не надано до перевірки будь-яких первинних документів щодо підтвердження взаємовідносин з ТОВ «БУДМАСТЕРСТАР».

Представником Відповідача до суду надано податкову інформацію стосовно ТОВ «БУДМАСТЕРСТАР».

Так, ТОВ «БУДМАСТЕРСТАР» перебуває на обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві. Стан обліку 8 (до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням), свідоцтво ПДВ від 01.05.2015 анульовано за рішенням контролюючого органу 15.10.2015, не звітує з серпня 2015 року (відповідно, за період взаємовідносин звіти за місцем обліку не надано, податки не нараховано).

Перевіркою встановлено, що товар, отриманий від ТОВ «ПЕРШИЙ БІЗНЕС-ЦЕНТР», ТОВ «ТУРСТАР», ТОВ «ВАЛЬВОЛІН», ТОВ «БУДМАСТЕРСТАР», а фактично - від іншої (невстановленої) особи, реалізовано ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП» покупцям у 2015 році.

За наведеного вбачається, що Позивачем жодним чином не доведено та необґрунтовано підстави відображення господарських операцій з ТОВ «ПЕРШИЙ БІЗНЕС-ЦЕНТР», ТОВ «ТУРСТАР», ТОВ «ВАЛЬВОЛІН», ТОВ «БУДМАСТЕРСТАР», а отже, суд вважає правомірним висновки Відповідача про заниження фінансового результату на суму 22 500,00 грн. та завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 4 500,00 грн.

Досліджуючи господарські взаємовідносини Позивача з ТОВ «КОНЦЕРН «ТИТАН-ЮГ» (), встановлено наступне.

Згідно наданих до суду документів, встановлено, що протягом періоду перевірки ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП» оформлено придбання робіт (послуг) з сушіння, сортування, калібрування, протруювання, пакування у мішки та укладання на піддони насіння кукурудзи у контрагента ТОВ «КОНЦЕРН «ТИТАН-ЮГ».

На виконання вказаних взаємовідносин складено та надано до суду договір підряду №14 від 01.04.2016 року та договір №1-16Ю про надання послуг з юридичного забезпечення господарської діяльності від 02.01.2016 року, а також акти здачі прийняття-робіт (надання послуг) з юридичного забезпечення господарської діяльності за договором №1-17Ю від 03.01.2016 року.

Жодних інших документів та/або пояснень Позивачем стосовно взаємовідносин із вказаним контрагентом до суду не надано.

З наданих до суду первинних документів не можливо встановити порядок транспортування товару на обробку, факт приймання-передання товару, оплати наданих послуг, місця завантаження та розвантаження, та іншого.

Окрім цього, надані до суду акти виконаних робіт не відповідають жодному з наданих до суду договорів.

Згідно пояснень представника Відповідача до перевірки також не надано інших документів на підтвердження операцій обробки насіння (товарно-транспортних накладних на транспортування ТМЦ, навантаження-розвантаження, зберігання (із зазначенням місця операції, перевізника (назва, код), марки та державного номеру автотранспорту, ПІБ водія, маршруту, і т.п.).

Представник Відповідача зазначає, що листом від 29.08.2018 №29/8-18-2 ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП» надано відомості щодо місця здійснення обробки насіння кукурудзи та відправки на експорт: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с.Георгіївка, вул. Агропромислова, 5.

Тоді як, згідно відомостей, наведених в наданих до перевірки актах виконаних робіт (наданих послуг) виконавця екпедиційно-транспортних послуг - ТОВ «Гудвей Транс» (), маршрутом транспортування насіння кукурудзи вказано: село Добренька, Красноградський район, Харківська область (або м.Дніпро) - а.г. Озеро, Узденський район, Мінська область (Республіка Білорусь).

Крім того, Представником Відповідача до суду надано податкову інформацію стосовно ТОВ «КОНЦЕРН «ТИТАН-ЮГ».

Так, на день підписання акту перевірки №64877 від ДФС у Запорізькій області отримано лист від 30.10.2018 №12076/7/08-01-14-09-09 - відповідь на запит щодо проведення зустрічної звірки ТОВ «Концерн «Титан-Юг» () по відносинам з ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП» у періоді грудень 2015 року, квітень-травень 2016 року.

Зазначеним листом повідомлено, що запит про надання пояснень та документального підтвердження взаємовідносин з ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП», надісланий листом від 26.09.2018, ТОВ «Концерн «Титан-Юг» не отримано та документи і пояснення не надано.

Досліджуючи господарські взаємовідносини Позивача з ПП «МОДЕРН ІНЖЕНЕРІНГ» (), встановлено наступне.

Згідно наданих до суду документів, встановлено, що протягом періоду перевірки ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП» оформлено придбання робіт (послуг) з сушіння, сортування, калібрування, протруювання, пакування у мішки та укладання на піддони насіння кукурудзи у контрагента ПП «МОДЕРН ІНЖЕНЕРІНГ».

Також, між ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП» та ПП «МОДЕРН ІНЖЕНЕРІНГ» було укладено договір поставки товару (перелік якого вказаний у специфікаціях).

На виконання вказаних взаємовідносин було складено та надано до суду договір поставки №14-17 від 01.02.2017 року, договір підряду №01/03-1 від 01.03.2017 року, договір №2-16Ю про надання послуг з супроводу вантажу від 01.03.2016 року, а також акти приймання-передачі товару (насіння кукурудзи), акти здачі прийняття-робіт (надання послуг) зберігання, сушіння, калібровки, протравки, пакування, погрузка-розгрузка, транспортування зерна кукурудзи, акти здачі прийняття-робіт (надання послуг) з супроводу вантажного транспорту з м.Синельникове до с.Добрянка, Чернігівського району, видаткові та товарно-транспортні накладні.

Жодних інших документів та/або пояснень Позивачем стосовно взаємовідносин із вказаним контрагентом до суду не надано.

З наданих до суду первинних документів не можливо встановити порядок транспортування товару на обробку, факт приймання-передання товару, оплати наданих послуг, місця завантаження та розвантаження, оплати придбаного товару, відсутні специфікації до договору поставки, що унеможливлює встановлення придбаного за цим договором товару, товарно-транспортні накладні не містять пунктів розвантаження, видаткові накладні не містять посилання на договір за яким вони поставлялись тощо.

Згідно пояснень представника Відповідача товар, отримання якого оформлено від ПП «МОДЕРН ІНЖЕНЕРІНГ», а фактично - від іншої (невстановленої) особи, реалізовано ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП» покупцям у 2017 році.

Вартість отриманих від ПП «МОДЕРН ІНЖЕНЕРІНГ» товарів на суму 474 996,81 грн. та послуг обробки насіння кукурудзи на суму 840 234,97 грн. враховано у складі витрат при розрахунку фінансового результату до оподаткування за 2017 рік.

Представник Відповідача зазначає, що листом від 29.08.2018 №29/8-18-2 ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП» надано відомості щодо місця здійснення обробки насіння кукурудзи та відправки на експорт: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Георгіївка, вул. Агропромислова, 5. Тоді як, згідно відомостей, наведених в наданих до перевірки актах виконаних робіт (наданих послуг) виконавця екпедиційно-транспортних послуг - ТОВ «Гудвей Транс» (), маршрутом транспортування насіння кукурудзи вказано: село Добренька, Красноградський райн, Харківська область (або м. Дніпро) - а.г. Озеро, Узденський район, Мінська область (Республіка Білорусь).

Крім того, представником Відповідача до суду надано податкову інформацію стосовно ПП «МОДЕРН ІНЖЕНЕРІНГ».

Так, ПП «МОДЕРН ІНЖЕНЕРІНГ» перебувало на обліку в ДПІ у Новокодацькому районі м. Дніпра до 2016 року, було платником єдиного податку 3 групи, з видом діяльності вантажний автомобільний транспорт. Не звітує з січня 2017 року, відповідно, оформлені господарські операції не задекларовано, податки та збори не нараховані та не сплачені.

Відповідно ІС «Податковий блок», ПП «МОДЕРН ІНЖЕНЕРІНГ» не реєструвалось платником податку на додану вартість, тоді як, сума операцій, оформлених у 2017 році тільки з ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП» перевищує 1 000 000,00 грн.

Підприємством ПП «МОДЕРН ІНЖЕНЕРІНГ» не задекларовано наявність основних фондів, як то приміщень, складів, транспортних засобів, тощо, та персоналу для здійснення будь-якої господарської діяльності.

Також, ПП «МОДЕРН ІНЖЕНЕРІНГ» є фігурантом у кримінальних справах (у т.ч. по кримінальному провадженню №0002519 внесеному до ЄРДР 16.11.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.364, ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.366 КК України).

На день підписання акту перевірки №64877 до ГУ ДФС у Дніпропетровській області повернуто поштове відправлення (запит на адресу ПП «МОДЕРН ІНЖЕНЕРІНГ» (49008, м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 150) від 27.08.2018 №51604/10/04-36-14-02-19 про надання пояснень та документального підтвердження взаємовідносин з ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП») з позначкою ДД УДППЗ «Укрпошта» про те, що будинку за №150 по вул. Робочій у м. Дніпро не існує.

Досліджуючи господарські взаємовідносини Позивача з ТОВ «ДЕМЕТРА ЛТД» (), встановлено наступне.

Судом встановлено, що протягом періоду перевірки ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП» оформлено придбання робіт (послуг) з сушіння, сортування, калібрування, протруювання, пакування у мішки та укладання на піддони насіння кукурудзи у контрагента ТОВ «ДЕМЕТРА ЛТД».

Згідно наданих пояснень представника Відповідача, до перевірки Позивачем було надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) з сушіння, сортування, калібрування, протруювання, пакування у мішки та укладання на піддони насіння кукурудзи, акти приймання-передачі товару (насіння кукурудзи), акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) різання шкіри, а також, акти здачі-приймання послуг оренди автомобіля NISSAN, державний номер НОМЕР_1 .

У цей же час, Позивачем до суду не надано жодних первинних документів та пояснень стосовно господарських взаємовідносин з ТОВ «ДЕМЕТРА ЛТД», включно тих, що перелічені вище.

У відповідності до наданих до суду пояснень представника Відповідача, послуги різання шкіри, придбання яких оформлено від ТОВ «ДЕМЕТРА ЛТД», а фактично - від іншої (невстановленої) особи, реалізовано ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП» покупцям у 2017 році.

Вартість придбаних у ТОВ «ДЕМЕТРА ЛТД» послуг різання шкіри, оренди автомобіля та обробки насіння кукурудзи на загальну суму 475 500 грн. враховано у складі витрат при розрахунку фінансового результату до оподаткування, у т.ч. за 2015 рік у сумі 7 000 грн., за 2016 рік у сумі 63 600 грн., за 2017 рік у сумі 404 900 грн.

Крім того, представником Відповідача до суду надано податкову інформацію стосовно ТОВ «ДЕМЕТРА ЛТД».

Так, ТОВ «ДЕМЕТРА ЛТД» перебуває на обліку в ДПІ у Центральному районі м. Дніпра), вид діяльності: неспеціалізована оптова торгівля, не звітує з січня 2015 року, відповідно, оформлені господарські операції не задекларовано, податки та збори не нараховані та не сплачені.

Відповідно ІС «Податковий блок» по ТОВ «ДЕМЕТРА ЛТД» не задекларовано наявність основних фондів, як то приміщень, складів, транспортних засобів, тощо, та персоналу для здійснення будь-якої господарської діяльності.

Також, ТОВ «ДЕМЕТРА ЛТД» є фігурантом у кримінальному провадженні №0002519, внесеному до ЄРДР 16.11.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.364, ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.366 КК України).

На день підписання акту перевірки №64877 до ГУ ДФС у Дніпропетровській області повернуто поштове відправлення (запит на адресу ТОВ «ДЕМЕТРА» (49000, м. Дніпро, пр. Дм. Яворницького, буд.93, оф.521) від 27.08.2018 року №51609/10/04-36-14-02-19 про надання пояснень та документального підтвердження взаємовідносин з ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП», з позначкою ДД УДППЗ «Укрпошта» - «за закінченням встановленого строку зберігання».

У результаті вищенаведеного, суд приходить до висновку, що ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП» в порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, занижено фінансовий результат до оподаткування податком на прибуток у податковому обліку за період перевірки у загальній сумі 10 151010 грн., у т.ч. за 2015 рік завищено на суму 104 749 грн., за 2016 рік занижено на суму 7 209 346 грн., за 2017 рік занижено на суму 3 046 413 грн.

Досліджуючи господарські взаємовідносини Позивача з ТОВ «ПАРИТЕТ-АГРО» (), ТОВ НВКФ «СЕЛЕКТА» (), ТОВ «АГРОФІРМА «ПІСЧАНСЬКА» (), встановлено наступне.

Протягом 2016-2017 рр. постачальниками ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП» насіння кукурудзи (для подальшого експорту) були:

1. ТОВ «ПАРИТЕТ-АГРО» () вартістю 12 319 686,00 грн., у т.ч. ПДВ 2 053 281,00 грн., у квітні-травні 2016 року, обсягом 656 175,00 кг;

2. ТОВ НВКФ «СЕЛЕКТА» () вартістю 1 093 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 182 250,00 грн., у лютому, березні, травні 2017 року, обсягом 72,9 тон;

3. ТОВ «АГРОФІРМА «ПІСЧАНСЬКА» () вартістю 829 440,00 грн., у т.ч. ПДВ 138 240,00 грн., у березні 2017 року, обсягом 38,4 тон.

Позивачем до суду надано виключно договір №02/17 на поставку товару від 23.01.2017 року, укладений з ТОВ НВКФ «СЕЛЕКТА» та видаткові накладні, виписані цим же контрагентом які, в свою чергу, не містять посилання на договір в рамках якого вони видавались.

Жодних інших первинних документів та пояснень стосовно господарських взаємовідносин із переліченими вище контрагентами Позивачем до суду не надано, у зв`язку з чим, у суду відсутня можливість встановити реальність господарських взаємовідносин.

Стосовно списання (використання) пального під час здійснення господарської діяльності Позивачем, що вплинуло на визначення суми фінансового результату за період перевірки суд встановив наступне.

Під час проведення перевірки Позивачем було надано документи щодо списання використаного бензину А-92, А-95 на суму 452 454,00 грн, у т.ч. за 2015 рік на суму 31 755,00 грн., за 2016 рік на суму 193 181,00 грн., за 2017 рік у сумі 227 518,00 грн.

Так, списання бензину відбувалось під час використання транспортного засобу NISSAN, державний номер НОМЕР_1 згідно договору суборенди автотранспортного засобу, укладеного з ТОВ «ДЕМЕТРА ЛТД» від 01.11.2015 року.

Жодного первинного документу на підтвердження як укладання вказаного договору суборенди, так і на підтвердження правомірності включення вартості використаного палива до витрат, Позивачем до суду не надано.

Так, Позивач надав до суду договори та видаткові накладні на придбання ним паливно-мастильних матеріалів, проте, під час розгляду цього порушення не постає питання стосовно доведеності їх походження, в той час як підстав правомірності включення вартості використаного палива під час ведення господарської діяльності до витрат Позивачем жодним чином не підтверджено.

Стосовно встановлених порушень реєстрації (відсутності реєстрації) податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН та/або щодо виявлення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкових накладних.

Згідно пояснень представника Відповідача та даних акту перевірки, за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року встановлено відсутність реєстрації податкових накладних по нарахованих сумах податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

Перевіркою встановлено відсутність складання та не реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму нарахованих податкових зобов`язань у відповідності до п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України на загальну суму 45 504 грн.

Позивачем не надано до суду жодного пояснення, первинного документу, або іншого спростування встановленого в акті перевірки порушення, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про підтвердження висновків Відповідача в цій частині.

У судовому засіданні 07.06.2019 року під присягу допитано у якості свідка директора ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП» ОСОБА_3 .

За результатом допиту було встановлено, що ОСОБА_3 , як директор підприємства, не орієнтується в порядку здійснення господарських операцій, які були предметом розгляду справи, його пояснення носять абстрактний характер та не дають можливості впевнитись в тому, що директор розуміє порядок придбання насіння, зокрема: не може пояснити яким чином підприємство користувалось базою в м. Синельникове, де згідно його пояснень зберігалось насіння, не може дати відповідь щодо того, яким чином здійснювались вантажно-розвантажувальні роботи, не пам`ятає назви підприємств, у яких придбавалось насіння, на одні й ті ж самі питання дає різні відповіді, крім того, посилається на наявність первинних та інших документів, які до суду не надавались, хто є власником використовуваного під час здійснення господарської діяльності автомобіля NISSAN назвати не може.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до ст.1 цього Закону, первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: відомості про господарську операцію і підтвердження її реального (фактичного) здійснення.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і, власне, її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, договір свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до вищенаведеного, вчинення господарської операції визначається не підписанням договору, а фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, згідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Разом з тим, відповідно до принципу змагальності, суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Позивач належним чином не скористався наданим йому ст.77 КАСУ правом та обов`язком належним чином довести обґрунтованість своїх вимог, зокрема, не надав первинних документів, які б надали суду змогу впевнитись у протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

У цей же час, за даними наданими представником Відповідача до суду встановлено відсутність можливості у перелічених вище контрагентів Позивача постачати товари, виконувати роботи, надавати послуги, з огляду на відсутність у них відповідних трудових ресурсів, основних фондів, виробничих активів, транспортних засобів, офісних, складських та виробничих приміщень тощо, а реальність здійснення господарських операцій належним чином складеними первинним документами попри зазначене Позивачем жодним чином не доведена.

Наведені факти свідчать про відсутність у Позивача та його контрагентів-постачальників наміру отримання доходу, та здійснення лише документального оформлення господарських операцій, які не здійснювались.

Відсутність відомостей про повний зміст і обсяг господарських операцій за проаналізованими вище договорами та частково наданих первинних документах, які б розкривали це питання, в своїй сукупності не дають можливості стверджувати, що ці господарські операції є реальними.

При цьому, будь-які документи, в тому числі договори, накладні тощо, мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції.

Решта доводів та пояснень висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Суд вважає за необхідне послатися на постанову Верховного Суду від 08.05.2018 р., в якій зазначено, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість та, відповідно, формування податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належними і допустимими первинними документами, які відображають реальність господарських операцій позивача з суб`єктами господарювання, і є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

У відповідності до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з вимогами ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд враховує, чи прийняті вони з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь яким несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, за сукупності вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «АВАНТІТРАНС ГРУП» задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 90, 241-246, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантітранс Груп" (пр. О. Поля, 97К, м. Дніпро, 49064, ) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17А, м. Дніпро, 49600, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04 липня 2019 року.

Суддя Р.З. Голобутовський