Справа № 2а-655/10/0408
Суддя: Валуєва В. Г.
Дата ухвалення: 2010-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2а-655/10/0408
Провадження № б/н
П О С Т А Н О В А

іменем України

"11" листопада 2010 р.

Дзержинський райооний суд м. Кривого Рогу у складі : головуючого судді Валуєвої В.Г.

при секретарі Севанян М.Б.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, визнання неправомірною бездіяльності відповідача, зобов`язання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії як дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2010 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу, в якому зазначив, що він згідно ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 зазначеного Закону з 1 січня 2006 року йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, але не зважаючи на вимоги Закону України «Про соціальний захист дітей війни» йому така соціальна допомога не виплачувалась в повному обсязі. Вважає, що положення Законів України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», «Про Державний бюджет України на 2007 рік», "Про Державний бюджет на 2008 рік" в частині зупинення дії статті 6 «Про соціальний захист дітей війни» є неконституційними і тому не можуть застосовуватись, у 2009, 2010 роках ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була чинною. У зв`язку з тим, що Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу не виплачувало йому у повному обсязі державну соціальну допомогу як дитині війни за 2007-2010 роки, просив поновити строк для звернення до суду з даним позовом, також визнати неправомірною бездіяльність відповідача в частині невиплати йому як дитині війни державної соціальної допомоги - підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком в період часу з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року; з 22 травня 2008 року по 30 вересня 2010 року та зобов`язати Управління ПФУ в Дзержинському районі м. Кривого Рогу нарахувати та виплатити на його користь державну соціальну допомогу-підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за вказаний період..

В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні свого позову в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але 25.10.2010 року надіслав на адресу суду свої заперечення проти позову (а.с. 22-23), з яких вбачається, що УПФУ в Дзержинському районі м. Кривого Рогу заперечує проти задоволення позовних вимог, просить відмовити в задоволенні позову, а також звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 має правовий статус «дитина війни», що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 (а.с.7).

Як вбачається із роз`яснення відповідача по справі (а.с. 8-10) в 2006, 2007 роках ОСОБА_2 не виплачувалось підвищення до пенсії як дитині війни, а з 2008 року виплачувалось в слідуючих розмірах: з 01 січня 2008 року по 31 березня 2008 року - в розмірі 47 грн 00 коп. щомісячно, з 01 квітня 2008 року по 30 червня 2008 року - в розмірі 48грн 10 коп щомісячно, з 01 липня 2008 року по ЗО вересня 2008 року - в розмірі 48 грн 20 коп щомісячно, з 01 жовтня 2008 року по 30 вересня 2010 року - в розмірі - 49 грн 80 коп щомісячно.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року, що набрав чинності з 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених зазначеним Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 рік відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» № 3235 від 20 грудня 2005 року і Конституційним Судом України не розглядалося питання щодо конституційності зазначеного зупинення, а тому у позивача не було права на отримання підвищення до пенсії в 2006 році.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік була зупинена, а згідно ст. 111 було встановлено, що в 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року положення ст.ст. 71, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними.

Відповідно до п.28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» від 28 грудня 2007 року внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зокрема, статтею 6 вказаного закону після внесення змін передбачалось, що дітям війни до пенсії ^ або щомісячного довічного грошового утримання, державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008/ від 22 травня 2008 року положення пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані неконституційними.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковими до виконання на території України, остаточними, не можуть бути оскаржені та мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв`язку з правовідносинами , які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами;

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірах лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Оскільки розмір соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком, а не мінімальної заробітної плати, суд вважає, що нарахування та виплата у 2009 році підвищення до пенсії як дитині війни повинне здійснюватись відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зокрема, ст. 6 зазначеного Закону, яка була чинною протягом 2009 року - у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком

Статею 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» встановлено, що розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, тому нарахування та виплата підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, у 2010 році також повинні здійснюватись відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" - у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню - суд вважає за необхідне поновити строк для звернення до суду з даним позовом, визнати неправомірною бездіяльність відповідача стосовно невиплати позивачу підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період часу з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року

по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 1 січня 2010 року по 30 вересня 2010 року підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та зобов`язати його нарахувати та сплатити на користь позивача недоплачені суми підвищення до пенсії за зазначений період часу з урахуванням фактично отриманих сум.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі ст.ст. З, 19, 92 Конституції України, ст.ст. 6,7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону Україні «Про Державний бюджет України на 2006 рік», Закону Україні «Про державний бюджет України на 2007 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», Закону Україні «Про державний бюджет України на 2009 рік», Закону Україні «Про Державний бюджет України на 2010 рік», Рішення Конституційного Суду України № № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, керуючись ст.ст. 71, 94, 99,102, 160-163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі..

Поновити ОСОБА_2 строк для звернення до суду з даним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу відносно невиплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком в період часу з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 1 січня 2010 року по 30 вересня 2010 року.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період часу з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 1 січня 2010 року по ЗО вересня 2010 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в в Дзержинському районі м. Кривого Рогу на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 03 грн. 40 коп.

Допустити постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Копію постанови не пізніше наступного дня надіслати сторонам рекомендованим листом із повідомленням.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, протягом десяти днів з дня отримання її копії. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано.

Суддя: В. Г. Валуєва