Справа № 209/900/19 (2-а/209/37/19)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2019 року м. Дніпросправа № 209/900/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Буднікова Кирила Всеволодовича

на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 квітня 2019 року (суддя Шендрик К.Л.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Буднікова Кирила Всеволодовича

про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Буднікова Кирила Всеволодовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу 03 березня 2019 року та визнати протиправною і скасувати постанову серії ДП18 № 464915 від 03.03.2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, провадження у справі закрити.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 квітня 2019 року позов задоволено частково. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення ДП18 № 464915 від 03 березня 2019 року, винесену Інспектором роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Будніковим Кирилом Всеволодовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що позивачем не спростовано належними доказами факт встановленого правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Інспектором роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Будніковим Кирилом Всеволодовичем 03 березня 2019 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 464915, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. у зв`язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, керування транспортним засобом з тріщинами на вітровомі склі в зоні роботи склоочисників, що є порушенням п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 та п. 31.1 ПДР України.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого, зокрема, зазначив, що ПДР України не порушував, тріщина на вітровому склі була відсутня, натомість під час руху автомобіля від удару каменю, який відлетів від зустрічного автомобіля, на вітровому склі в зоні роботи склоочисників виникла подряпина. Вказані пояснення були надані патрульному на місці зупинки транспортного засобу Scania, номерний знак НОМЕР_1 , проте останні не були взяті інспектором до уваги.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 № 1306, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

За приписами п. 31.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством:

а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху;

б) якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю);

в) якщо номерні знаки не відповідають вимогам відповідних стандартів;

г) у разі порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв.

Пунктом 31.4 ПДР встановлено заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: у гальмовій системі, рульовому керуванні, зовнішніх світлових приладах, склоочисників і склообмивачів вітрового скла, колесах і шинах, двигуні, інших елементах конструкції (серед переліку яких відсутнє пошкодження вітрового скла).

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що наявність тріщини у зоні роботи склоочисників транспортного засобу не є забороною для продовження його експлуатації, а тому в даному випадку відсутні підстави для притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що пунктом 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» дійсно визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Відповідність вказаній вимозі перевіряється візуально (п. 7.8.1 ДСТУ).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що нормами ДСТУ також не встановлено заборону на експлуатацію КТЗ за наявності сколу чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Також суд першої інстанції, задовольняючи позов, вірно зазначив, що відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови серії ДП18 № 464915 від 03.03.2019 у зв`язку з ненаданням до суду належних та допустимих доказів виявленого правопорушення.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи не містять будь-якого належного та допустимого доказу вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху.

Суд апеляційної інстанції додатково звертає увагу на загальні вимоги розділу 5 ДСТУ 3649:2010, яким встановлено, що технічний стан КТЗ повинен відповідати вимогам законодавства, чинних нормативних документів щодо безпеки дорожнього руху й охорони навколишнього середовища та вимогам підприємства-виробника. Ідентифікаційні дані КТЗ, характеристики використовуваного обладнання, умови та

результати контролювання заносять до протоколу контролювання, рекомендовану форму якого наведено у додатку В.

Відповідачем протокол контролювання не складався, що є неналежним способом здійснення контролю безпечності технічного статну колісного транспортного засобу та доводить відсутність належного доказу виявленого правопорушення.

Доводи апелянта, що відсутність скоєння правопорушення має бути доведена самим позивачем, суд апеляційної інстанції не знаходить обґрунтованими, адже частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність відповідачем обґрунтованості та правомірності оскаржуваної постанови. Докази у спростування вказаного висновку суду не надані апелянтом й до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджуються з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, суд ухвали рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 316, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Буднікова Кирила Всеволодовича залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 квітня 2019 року в адміністративній справі № 209/900/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 02 липня 2019 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров