Справа № 160/4250/19
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2019 року м. Дніпросправа № 160/4250/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідач Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2019 року у справі № 160/4250/19 (суддя І інстанції - Барановський Р.А.)

за позовом ОСОБА_1 до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати Новопавлівську сільську раду Межівського району Дніпропетровської області розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства громадянину України ОСОБА_1 на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області;

- визнати протиправним та скасувати рішення сорок шостої сесії сьомого скликання Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року №1186-46/VI "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі її у власність громадянці ОСОБА_2 ".

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі за цим позовом на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що спір є публічно-правовим та належить до розгляду в порядку адміністративного судочинства, відтак підстави для відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

30 серпня 2018 року Новопавлівською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області було прийнято рішення № 872-35/VII про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства громадянці ОСОБА_1 (а.с. 65).

Відповідно до цього рішення, позивач замовив у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Земельне право» відповідний проект землеустрою.

Зазначений проект було розроблено, сформовано запитувану земельну ділянку та присвоєно їй кадастровий номер - НОМЕР_2 (а.с. 56-67, 77).

16 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про затвердження вказаного проекту, проте заяву розглянуто не було.

24 квітня 2019 року Новопавлівською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області було прийнято рішення № 1186-46/VII, згідно якого громадянці ОСОБА_2 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж тієї ж самої земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 для ведення особистого селянського господарства розміром 2,00 га. за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту яка знаходиться на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с. 10).

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що не є публічно-правовим спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) та суб`єктом приватного права - фізичною особою чи юридичною особою, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права. З огляду на вказане суд дійшов висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

До справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

З матеріалів справи вбачається, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, а отже, не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю прийняття відповідного рішення. Проект землеустрою не визначений законом як підстава набуття права власності на земельну ділянку і не є документом, спрямованим на набуття, зміну або припинення прав та обов`язків сторін у земельних правовідносинах.

Така правова позиція сформульована Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 536/233/16-ц, від 16 січня 2019 року у справі № 361/2562/16-а, від 23 січня 2019 року у справі № 308/10112/16-а та від 27 березня 2019 року у справі № 206/4712/17.

Велика Палата Верховного Суду в цих справах також вказала, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі не є правовстановлюючим актом. Відтак правовідносини, пов`язані з прийняттям та реалізацією такого рішення, не підпадають під визначення приватноправових, оскільки не породжують особистих майнових прав та зобов`язань осіб.

Якщо особа звертається до відповідного органу з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Відмовляючи у відкритті адміністративного провадження, суд першої інстанції не взяв до уваги, що прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки, а так само і безпосередньо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не підтверджують наявність у особи права власності на таку земельну ділянку, а лише створюють передумови для подальшого передання цієї ділянки у власність. Тому апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції про порушення цивільного права позивача та доходить висновку, що спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Отже, спір у справі, що розглядається, є публічно-правовим і має вирішуватися за правилами адміністративного судочинства.

Судом першої інстанції порушені норми процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню. Справа підлягає направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 243, 310, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2019 року у справі № 160/4250/19 скасувати.

Справу № 160/4250/19 направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко