Справа № 140/1525/19
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1525/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Транспортно-експедиторський центр" до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Транспортно-експедиторський центр" (далі - ПП "Транспортно-експедиторський центр", позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 25.10.2018 №3802 "Про проведення документальної невиїзної перевірки ПП "Транспортно-експедиторський центр".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем 29.10.2018 отримано повідомлення ГУ ДФС у Волинській області №18701/10/03-20-14-08-14 від 25.10.2018, з якого вбачається що у відповідності до статті 351 Митного кодексу України та згідно з наказом №3802 від 25.10.2018 буде проведена документальна невиїзна перевірка ПП "Транспортно-експедиторський центр" щодо достовірності нарахування та сплати митних платежів. Однак, копію оскаржуваного наказу позивач отримав 26.11.2018, лише після звернення до податкового органу.

З оскаржуваним наказом позивач не згідний, та зазначає, що право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду такої. Реалізація такого права за відсутності обов`язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.

Зазначає, що незважаючи на проголошену частиною 5 статті 351 МК України необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з з приписами статті 24 МК України.

Разом з тим, у повідомленні ГУ ДФС у Волинській області №18701/10/03-20-14-08-14 від 25.10.2018 відсутня інформація про дату початку проведення документальної невиїзної перевірки перевірки ПП "Транспортно-експедиторський центр".

З огляду на вказані порушення при винесенні оскаржуваного наказу та проведенні перевірки, позивач вважає наказ від 25.10.2018 №3802 "Про проведення документальної невиїзної перевірки ПП "Транспортно-експедиторський центр" протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У поданому до суду відзиві на позов від 31.05.2019 (а.с.20-21) представник відповідача позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні з тих підстав, що на час прийняття оскаржуваного наказу у контролюючого органу були наявні та обґрунтовані підстави для проведення документальної невиїзної перевірки ПП "Транспортно-експедиторський центр", передбачені статтею 351 МК України. На адресу ГУ ДФС у Волинській області надійшов лист Київської міської митниці ДФС від 13.07.2108 №2387/7/26-70-20-05 про те, що Київською міською митницею ДФС опрацьовано матеріали отримані від митних органів Республіки Польща та Литовської республіки щодо ввезення товарів на адресу ПП "Транспортно-експедиторський центр". Під час проведення перевірки встановлено розбіжності щодо вартості товарів в документах, поданих ПП "Транспортно-експедиторський центр" для митного оформлення товарів в Україні, та в матеріалах отриманих від іноземних митних органів. Таким чином, в результаті опрацювання та співставлення даних встановлено що при митному оформленні товарів їх вартісні показники були задекларовані недостовірно.

На виконання вимог частини 4 статті 351 МК України, ПП "Транспортно-експедиторський центр" 26.10.2018 було надіслано повідомлення про початок перевірки №18701/10/03-20-14-08-14 від 25.10.2018, яке отримане позивачем 29.10.2018. Тобто, платнику податків з 29.10.2018 було відомо про проведення контролюючого заходу. Крім того, на запит позивача від 07.11.2018 №0711-01 про надання наказу, а також інформації, що стала підставою для проведення перевірки, відповідачем листом від 14.11.2018 надано відповідь на запит, з роз`ясненням підстави перевірки та надіслано оскаржуваний наказ. Представник відповідача наголошує, що нормами МК України не передбачений обов`язок контролюючого органу ознайомлення платника податків з наказом про проведення документальної невиїзної перевірки. Таким чином, з боку контролюючого органу забезпечено можливість реалізації усіх прав платника податків.

Зазначає, що відповідно до частини 5 статті 351 МУК України присутність уповноважених посадових осіб підприємства або громадянина, що перевіряється, під час проведення невиїзної документальної перевірки необов`язкова.

Враховуючи вищевикладене, просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15.05.2019 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.06.2019 у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на адресу ГУ ДФС у Волинській області надійшов лист Київської міської митниці ДФС від 13.07.2108 №2387/7/26-70-20-05 про те, що Київською міською митницею ДФС опрацьовано матеріали отримані від митних органів Республіки Польща та Литовської республіки щодо ввезення товарів на адресу ПП "Транспортно-експедиторський центр". Під час проведення перевірки встановлено розбіжності щодо вартості товарів в документах, поданих ПП "Транспортно-експедиторський центр" для митного оформлення товарів в Україні, та в матеріалах отриманих від іноземних митних органів. Враховуючи вищевикладене, Київська міська митниця ДФС направляє матеріали надіслані митними органами Республіки Польща та Литовської республіки, разом з документами, які було подано для митного оформлення товарів в Україні для вжиття відповідних заходів та інформування за результатами прийнятого рішення (а.с.23-26).

25.10.2018 начальником управління аудиту ГУ ДФС у Волинській області за №306/03-20-14-08-16 складено доповідну записку про те, що під час опрацювання отриманих матеріалів проведено аналіз та порівняння відомостей документів митних органів Республіки Польща і Литовської республіки та документів, які були підставою для митного оформлення товарів на Київській міській митниці ДФС, ввезених на адресу ПП "Транспортно-експедиторський центр" за митними деклараціями №100270001/2016/267747 від 31.08.2016, №100270001/2016/271031 від 28.09.2016, №100270001/2016/274397 від 31.10.2016. В результаті співставлення даних встановлено, що при митному оформленні товарів їх вартісні показники були задекларовані недостовірно. Орієнтовна сума недоборів митних платежів по ПП "Транспортно-експедиторський центр" становить 2 704,5 тис. грн.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 351 МК України та підпункту 2.3.2 пункту 2.3 Методичних рекомендацій, затверджених наказом ДФС України від 12.10.2016 №856 начальник управління аудиту просив прийняти рішення про проведення працівниками відділу митного аудиту управління аудиту документальної невиїзної перевірки ПП "Транспортно-експедиторський центр" (а.с.22).

25.10.2018 ГУ ДФС у Волинській області керуючись частиною 2 статті 351 МК України та на підставі доповідної записки начальника управління аудиту ГУ ДФС у Волинській області 25.10.2018 №306/03-20-14-08-16, видало наказ №3802 «Про проведення документальної невиїзної перевірки ПП "Транспортно-експедиторський центр" (ЄДРПОУ- 38272913) з питань перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при здійсненні митного оформлення товарів за окремими митними деклараціями згідно з додатком (а.с.14).

25.10.2018 за №18701/10/03-20-14-08-14 ГУ ДФС у Волинській області направлено керівнику ПП "Транспортно-експедиторський центр" повідомлення про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при здійсненні митного оформлення товарів за окремими митними деклараціями ПП "Транспортно-експедиторський центр" в якому зазначено предмет, підставу перевірки, місце її проведення (а.с.6).

29.10.2018 позивач отримав вказане повідомлення, що підтверджується викладеним у позовній заяві.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 7 статті 336 МК України митний контроль здійснюється посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Згідно зі статтею 345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться органами доходів і зборів з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України.

Органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо:

1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування;

3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;

4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі;

5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Пункт 1 частини 2 статті 351 МК України передбачає, що предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:

1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу органу доходів і зборів.

Відповідно до частини 4 статті 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу доходів і зборів в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки. Присутність уповноважених посадових осіб підприємства або громадянина, що перевіряється, під час проведення невиїзної документальної перевірки не обов`язкова.

Таким чином, статтею 351 МК України не передбачено обов`язку податкового органу надіслання на адресу суб`єкта господарювання, щодо якого призначено перевірку, або вручення йому під розписку копії наказу про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки. Вказаною нормою передбачено лише надіслання або вручення підприємству повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.10.2018 ГУ ДФС у Волинській області керуючись частиною 2 статті 351 МК України та на підставі доповідної записки начальника управління аудиту ГУ ДФС у Волинській області 25.10.2018 №306/03-20-14-08-16 видало наказ №3802 «Про проведення документальної невиїзної перевірки ПП "Транспортно-експедиторський центр" (ЄДРПОУ- 38272913) дотримання законодавства України з питань державної митної справи.

Про проведення вказаної перевірки, відповідач повідомив позивача шляхом надсилання йому повідомлення від 25.10.2018 №18701/10/03-20-14-08-14 із зазначенням предмета, підстав перевірки та місця її проведення. Вказане повідомлення надіслано позивачу та отримане ним 29.10.2018, що визнається позивачем.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач виконав вимоги статті 351 МК України щодо направлення позивачу письмового повідомлення про проведення перевірки ПП "Транспортно-експедиторський центр".

Доводи позивача щодо необхідності вручення йому копії наказу ГУ ДФС у Волинській області від 25.10.2018 №3802 "Про проведення документальної невиїзної перевірки" ПП "Транспортно-експедиторський центр" суд відхиляє, виходячи з наступних підстав.

У спірних правовідносинах призначена документальна невиїзна перевірка ПП "Транспортно-експедиторський центр" з метою перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митними деклараціями. Порядок та підстави проведення вказаної перевірки регламентовані положеннями Митного Кодексу України, зокрема, статтею 351 МК України, яка не передбачає обов`язку контролюючого органу направляти юридичній або фізичній особі копії наказу про проведення перевірки.

Суд звертає увагу на те, що у спірних правовідносинах не підлягають застосуванню приписи пункту 79.2 статті 79 ПК України, які визначають особливості проведення документальної невиїзної перевірки та, зокрема, вказують на необхідність надсилання підприємству копії наказу про проведення перевірки, оскільки ці норми регламентують порядок проведення перевірок з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів; разом з тим, у спірних правовідносинах предметом перевірки є дотримання позивачем вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, така перевірка є однією з форм митного контролю, тому порядок проведення такої перевірки визначається нормами МК України.

Таким чином, нормами МК України не передбачено обов`язок контролюючого органу ознайомлення платника податків з наказом про проведення документальної невиїзної перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №813/3149/17 від 19.06.2018.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, суд вважає за доцільне зазначити, що на запит ПП "Транспортно-експедиторський центр" від 07.11.2018 №0711-01 про надання наказу, а також інформації, що стала підставою для проведення перевірки, відповідач листом від 14.11.2018 надав позивачу відповідь на запит з роз`ясненням підстав перевірки та надіслав оскаржуваний наказ, а тому, з боку контролюючого органу забезпечено можливість реалізації прав позивача як платника податків.

Необгрунтованим також є посилання позивача на ту обставину, що він був позбавлений права надання документів, оскільки, у додатку до повідомлення від 25.10.2018 №18701/10/03-20-14-08-14 про проведення перевірки зазначено перелік митних декларацій відносно яких буде здійснено контрольний захід. Однак, ні під час перевірки, ні після неї позивач не скористався своїм правом та не надав документи, які могли б бути врахованими при визначенні фінансових зобов`язань.

Згідно зі статтею статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства суд дійшов висновку, що наказ ГУ ДФС у Волинській області від 25.10.2018 №3802 "Про проведення документальної невиїзної перевірки" прийнятий на підставах, передбачених чинним законодавством та в межах наданих відповідачу повноважень, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 243-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Транспортно-експедиторський центр" до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу від 25.10.2018 №3802 "Про проведення документальної невиїзної перевірки", відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук