Справа № 460/1096/19
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
04 липня 2019 року м. Рівне №460/1096/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши позовну заяву
Міського голови м. Вараш Рівненської області Анощенка Сергія Івановича
доВараської міської ради Рівненської області
про визнання протиправним та скасування рішення,
До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся Керівник Вараської міської ради, міський голова Анощенко Сергій Іванович з позовною заявою до Вараської міської ради Рівненської області, у якій просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Вараської міської ради Рівненської області від 19.09.2018 № 1158 «Про обрання секретаря Вараської міської ради».
Ухвалою судді від 15.05.2019 позовну заяву залишено без руху як таку, що подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з наказом Рівненського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 № 56-в суддю Нор У.М. відряджено до м. Київ з 03 по 05 червня 2019 року, а згідно з наказами Рівненського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 № 133-від та від 23.05.2019 № 134-від суддя Нор У.М. перебувала у щорічній оплачуваній відпустці з 06 по 26 червня 2019 року та 27 червня 2019 року.
Підставою для залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення недоліків позовної заяви, поряд з іншим, стали висновки суду за результатом аналізу змісту позовних вимог про недотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду за відсутності відповідної заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду у порядку статті 123 КАС України.
З огляду на наведені обставини позивач просить суд поновити строк звернення до суду з позовом, зазначаючи, що незаконність спірного рішення вже встановлена постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 у справі № 857/2571/19.
Дослідивши матеріали позовної заяви та проаналізувавши наведені доводи та аргументи позивача у поданій заяві про поновлення строків звернення до суду суд зазначає таке.
У відповідності до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними) (пункт п`ятий).
Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватись лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.
Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
В ухвалі від 15.05.2019 про залишення позовної заяви без руху суд зазначав, що враховуючи, що позивач оспорює рішення органу місцевого самоврядування щодо обрання секретаря міської ради, спір у даній справі виник з приводу прийняття на публічну службу, отже для звернення до суду по даній категорії справ статтею 122 КАС України встановлено місячний строк.
Як у поданій до суду позовній заяві, так і у заяві про поновлення строків звернення до суду позивач наводить обставини, які перешкоджали, на думку позивача, зверненню до суду з даним позовом: 1) рішенням Вараської міської ради Рівненської області від 15.12.2017 № 981 «Про дострокове припинення повноважень Вараського міського голови Анощенка С.І.» повноваження позивача, як міського голови, були припинені і тільки із датою набрання законної сили постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2019 у справі № 857/1482/18, якою визнано протиправним та скасовано рішення Вараської міської ради Рівненської області сьомого скликання від 15.12.2017 за № 981, він поновився на посаді та у своїх повноваженнях міського голови; та 2) перебування на розгляді у Рівненському окружному адміністративному суді позову ОСОБА_1 про скасування рішення Вараської міської ради Рівненської області від 19.09.2018 № 1158 «Про обрання секретаря Вараської міської ради» (справа № 460/2733/18). При цьому зазначає, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 у справі № 460/2733/18 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю та визнано протиправним та скасовано рішення Вараської міської ради про обрання секретаря ради, що є предметом спору у даній справі. Проте, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 у справі № 857/2571/19 рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 у справі № 460/2733/18 скасовано та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 . Позивач вважає перебування позову ОСОБА_1 на розгляді у суді із аналогічною вимогою тією обставиною, яка не зумовлювала необхідності звернення до суду із даним позовом.
Суд враховує викладені позивачем обставини та з приводу наведених аргументів та доводів зазначає таке.
За змістом частини третьої статті 122 КАС України строк звернення до адміністративного суд обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Дана норма означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.
У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.
У справі «Пономарьов проти України» Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
У постанові від 03.04.2019 у справі № 9901/896/18 (провадження № 11-33заі19) Великою Палатою Верховного Суду висловлено, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
В контексті положень статті 122 КАС України, які пов`язують виникнення права на позов також із моментом коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, та виходячи з наведених тлумачень норм Конвенції Європейським судом з прав людини, суд враховує предмет спору та дійсні обставини, які слугували підставою для звернення до суду, якими є саме прийняття відповідачем - Вараською міською радою Рівненської області спірного рішення - «Про обрання секретаря Вараської міської ради» від 19.09.2018 № 1158. Таким чином, саме обізнаність позивача із даним рішенням зумовлює початок перебігу строку на звернення до суду. При цьому, у разі пропуску такого строку, суд надає оцінку підставності причин його пропуску.
Отже, суд не вважає обрунтованими доводи позивача, що саме від часу поновлення його на посаді міського голови з 21.01.2019 як дати набрання законної сили постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2019 у справі № 857/1482/18, якою визнано протиправним та скасовано рішення Вараської міської ради Рівненської області сьомого скликання від 15.12.2017 за № 981, йому стало відомо про існування оспорюваного у даній справі рішення Вараської міської ради Рівненської області від 19.09.2018 № 1158 «Про обрання секретаря Вараської міської ради», позаяк, зазначаючи, що 30.10.2018 депутат Вараської міської ради Рівненської області сьомого скликання Анощенко Т.Б. звернулась з відповідним позовом до суду про визнання протиправним та скасування рішення від 19.09.2018 № 1158, позивач у поданій заяві про поновлення строків звернення до суду визнає, що був представником позивача у даній справі у суді.
Вказане нівелює доводи позивача про його необізнаність до 21.01.2019 про існування спірного рішення. Водночас, стаття 122 КАС України пов`язує виникнення права на позов саме з моментом, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, як вже йшлося вище, враховується момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення, а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
Окрім того, не є поважною підставою пропуску строку на звернення до суду перебування спору з аналогічним предметом на розгляді у суді справа за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення від 19.09.2018 № 1158 «Про обрання секретаря Вараської міської ради», що є предметом спору у даній справі. Вказані обставини жодним чином не створюють об`єктивних перешкод для звернення позивача до суду, як і не спростовують обізнаність позивача про прийняття відповідачем спірного рішення про обрання секретаря міськради.
Таким чином, аналізуючи доводи заяви про поновлення строків звернення до суду в контексті дотримання строку на судове оскарження спірного рішення Вараської міської ради Рівненської області від 19.09.2018 № 1158 «Про обрання секретаря Вараської міської ради» з урахуванням наведених вище обставин, суд доходить висновку, що позивач був обізнаний зі спірним рішенням ще під час представництва Аношенко Т.Б. у суді по справі № 460/2733/18, а тому право на звернення до суду із даним позовом виникло у позивача щонайпізніше з 21.01.2019 дати набрання законної сили судовим рішенням про поновлення позивача на посаді Вараського міського голови. Саме у такому статусі позивач звернувся до суду з даним позовом.
Будь-яких реальних обставин, які б слугували об`єктивними перепонами чи створювали труднощі для звернення до суду з даним позовом у межах встановленого у КАС України строку позивачем не наведено, а судом не встановлено.
За таких обставин, наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом не можна визнати поважними.
Згідно пункту дев`ятого частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Так, відповідно до частини другої статті 123 КАС України, якщо заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою у протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом та будь-яких обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем не наведено та не доведено, суд дійшов висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для повернення позовної заяви у відповідності до вимог статті 123 КАС України.
При цьому слід звернути увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.
Така ж позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 у справі № П/9901/823/18 (провадження № 11-1483заі18).
Крім того, відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись статтями 123, 169, 171, 248, 256, 293-295 КАС України, суд, -
Позовну заяву повернути позивачу.
Копію ухвали про повернення позовної заяви не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати позивачеві разом із позовною заявою та доданими до неї документами.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повну ухвалу суду складено 04 липня 2019 року

Суддя Нор У.М.