Справа № 320/5293/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 червня 2019 року № 320/5293/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДержавного реєстратора Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області Іванюти Інни Вікторівни
третя особаОСОБА_2
про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора Києво - Святошинської районної державної адміністрації Київської області Іванюти Інни Вікторівни, третя особа - ОСОБА_2 , в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Києво - Святошинської районної державної адміністрації Київської області Іванюти Інни Вікторівни за №9005098 від 07 травня 2018 року щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах - зміна керівника юридичної особи Голови правління Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай».

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що оскаржуване рішення №9005098 від 07 травня 2018 року щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах - зміна керівника юридичної особи голови правління Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай», прийняте державним реєстратором всупереч ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 вересня 2016 року про заборону державному реєстратору вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записи про зміну голови кооперативу.

Крім того, позивач зазначив, що у судовому рішенні Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2017 року, яке залишено без змін за результатами перегляду його в апеляційному порядку, питання щодо поновлення ОСОБА_2 на посаді голови правління кооперативу не вирішувалось. Водночас, протоколом загальних зборів Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай» від 31 березня 2018 року підтверджено повноваження позивача як голови правління даного кооперативу. Додатково позивач повідомив, що загальні збори кооперативу проходять щорічно і або обирається новий голова правління, або продовжуються повноваження попереднього, відповідно рішення загальних зборів за попередні періоди в частині обрання голови правління кооперативу діють тільки до дати проведення нових загальних зборів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року адміністративна справа № 320/5293/18 передана на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У відзиві на адміністративний позов державний реєстратор Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області Іванюта Інна Вікторівна зазначила, що оскаржуване рішення є правомірним, оскільки прийняте на виконання постанови апеляційного суду Київської області від 19 квітня 2018 року у справі №369/5662/17, яка набрала законної сили. Крім того, у зв`язку із набранням законної сили рішенням застосовані ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 липня 2016 року заходи забезпечення позову щодо заборони державному реєстратору юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записи про зміну голови обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай» втратили свою дію.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З наявних матеріалів справи, зокрема з протоколу загальних зборів Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай» від 10 вересня 2016 року вбачається, що за результатами голосування (підтверджених підписами членів кооперативу) збори прийняли рішення:

- визнано позачергові збори «Садівничого товариства «Ратай» про призначення голови правління ОСОБА_2 нелегітимним;

- звільнити голову правління ОСОБА_2 та призначити головою правління ОСОБА_1 ;

- підтвердити роботу правління «Садівничого товариства «Ратай» за 2014-2016 роки і роботу голови правління задовільною;

- підтвердити повноваження та подовжити термін роботи голови правління Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай» ОСОБА_1 терміном на 1 (один) рік до наступних загальних зборів членів кооперативу, які відбудуться в вересні 2017 року.

В подальшому, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2017 року у справі №369/5662/17 позов ОСОБА_2 задоволено повністю, а саме: визнано чергові загальні збори обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай» від 10 вересня 2016 року недійсними та скасовано рішення, які були прийняті на чергових загальних зборах 10 вересня 2016 року; зобов`язано ОСОБА_1 передати обслуговуючому кооперативу «Садівниче товариство «Ратай» в особі його голови правління ОСОБА_2 оригінал статуту обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай», свідоцтва про державну реєстрацію обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай», печатку та штамп обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай», фінансові звіти обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай» за 2014-2016 роки, ключі від приміщень та фінансово-правову документацію обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай».

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції послався на те, що порушення порядку скликання та проведення чергових загальних зборів обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай», які відбулися 10 вересня 2016 року, встановлені рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай», третя особа - ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень позачергових загальних зборів та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 про визнання загальних зборів такими, що не відбулися, визнання недійсними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 19 квітня 2018 року рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2017 року залишено без змін.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що на підставі вказаного судового рішення державним реєстратором Києво - Святошинської районної державної адміністрації Київської області Іванютою Інною Вікторівною 07 травня 2018 року вчинено реєстраційну дію за №9005098 щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах - зміна керівника юридичної особи Голови правління Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай».

Незгода позивача із вказаним рішенням державного реєстратора зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року №755-IV (далі - Закон України від 15 травня 2003 року №755-IV, в редакції станом на дату прийняття оскаржуваного рішення про вчинення реєстраційної дії).

Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України від 15 травня 2003 року №755-IV визначено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року №755-IV передбачено, що державна реєстрація базується на таких основних принципах, зокрема, обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону.

Згідно статті 2 Закону України «Про кооперацію» від 10 липня 2003 року №1087-IV кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України від 15 травня 2003 року №755-IV в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи; відомості про членів керівних органів: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, посада, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку - для громадського формування.

Пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України від 15 травня 2003 року №755-IV визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу.

Як уже зазначалось вище, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2017 року у справі №369/5662/17 позов ОСОБА_2 задоволено повністю, а саме: визнано чергові загальні збори обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай» від 10 вересня 2016 року недійсними та скасовано рішення, які були прийняті на чергових загальних зборах 10 вересня 2016 року, зокрема і рішення щодо визнання позачергових зборів обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай» про призначення голови правління ОСОБА_2 нелегітимним, а також звільнення голови правління ОСОБА_2 та призначення головою правління ОСОБА_1 .

Вказане рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2017 року набрало законної сили 19 квітня 2018 року, тобто станом на дату вчинення оскаржуваної реєстраційної дії підлягало виконанню у спосіб, визначений вимогами пункту 2 частини 1 статті 25 Закону України від 15 травня 2003 року №755-IV.

В частині тверджень позивача про те, що судовим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2017 року не вирішувалось питання поновлення ОСОБА_2 на посаді голови правління обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай», а протоколом загальних зборів членів кооперативу від 31 березня 2018 року підтверджено повноваження ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Так, вказаним рішенням дійсно не вирішувалось питання поновлення ОСОБА_2 на посаді голови правління обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай», однак визнання чергових загальних зборів обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай» від 10 вересня 2016 року недійсними та скасування всіх прийнятих на них рішень, в т.ч. і стосовно звільнення голови правління ОСОБА_2, призводить до повернення правовідносин до первинного стану.

Стосовно доводів позивача про підтвердження протоколом загальних зборів членів обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай» від 31 березня 2018 року повноваження ОСОБА_1 як голови правління кооперативу, суд зазначає, що судовим рішенням, яке набрало законної сили станом на дату вчинення оскаржуваної реєстраційної дії, скасовано призначення головою правління ОСОБА_1 . Відтак, за умови скасування призначення позивача на посаду голови правління як такого, що здійснено з порушенням законодавчо встановленої процедури, подальше його перебування на такій посаді, як і підтвердження повноважень не може вважатись правомірним.

Щодо посилання позивача на існування станом на дату вчинення оскаржуваної реєстраційної дії заборони державному реєстратору юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записи про зміну голови кооперативу обслуговуючого кооперативу «садівниче товариство «Ратай», суд зазначає наступне.

Так, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 вересня 2016 року у справі №369/6868/16-ц вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони державному реєстратору юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записи про зміну голови кооперативу обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай» до закінчення розгляду даної справи.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року у справі №369/6868/16-ц у позові ОСОБА_4 до обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Ратай», третя особа - ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень позачергових загальних зборів та у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання загальних зборів такими, що не відбулися, визнання недійсними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 березня 2017 року у справі №369/6868/16-ц апеляційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року повернуто апелянту.

Частиною 1 статті 231 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції до 15 грудня 2017 року) визначено, що рішення суду, якщо воно не було оскаржене, набирає чинності після закінчення строку на апеляційне оскарження або на апеляційне подання. У разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 3 статті 155 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції до 15 грудня 2017 року) якщо в позові буде відмовлено, вжиті заходи по забезпеченню позову зберігаються до набрання рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з постановленням рішення або після цього постановити ухвалу про скасування забезпечення позову.

З огляду на те, рішення у справі №369/6868/16-ц набрало законної сили 24 березня 2017 року, у суду наявні підстави для висновку, що станом на дату вчинення оскаржуваної реєстраційної дії заборона державному реєстратору юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записи про зміну голови кооперативу обслуговуючого кооперативу «садівниче товариство «Ратай» не діяла з огляду на закінчення розгляду вказаної справи.

З урахуванням наведеного вище в сукупності, суд приходить до висновку, що при вчиненні оскаржуваної реєстраційної дії відповідач діяла на підставі та у межах повноважень, наданих чинним законодавством України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування правомірності вчинення оскаржуваної реєстраційної дії №9005098 від 07 травня 2018 року з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вимоги статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для здійснення розподілу судових витрат - відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, --

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко