Справа № 440/1789/19
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1789/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Харківського Національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат,

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2019 року Харківський Національний університет внутрішніх справ (надалі - ХНУВС, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у розмірі 117899,98 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідач проходив службу в органах внутрішніх справ та Національній поліції України з 30 серпня 2010 року по 18 грудня 2018 року. Наказом ХНУВС від 10 серпня 2010 року №403 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ. 01 вересня 2010 року між ХНУВС, МВС України в Полтавській області та відповідачем укладено договір на підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. 01 вересня 2016 року між відповідачем, ХНУВС та ГУНП України в Полтавській області укладено тристоронній договір (контракт) про здобуття освіти у ВНЗ із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських. Наказом ГУНП України в Полтавській області від 18 грудня 2018 №622 о/с відповідача звільнено згідно Закону України "Про національну поліцію" за п.7 ч.1 статті 77 (за власним бажанням). Позивач зазначає, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору, відповідач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Загальна сума витрат згідно із затвердженим розрахунком становить 117899,98 грн. До теперішнього часу відповідачем не погашена заборгованість, у зв`язку з чим завдано шкоду державному бюджету. Отже, способом захисту та поновлення порушеного права держави є відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у вищому навчальному закладі, позивачем шляхом звернення до суду з позовною заявою.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/1789/19, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного провадження з викликом учасників справи.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Частиною першою статті 130 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 130 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач викликаний в суд через оголошення, яке розміщене на офіційному веб-порталі судової влади України

Відтак, вважається, що відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначене, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, а також зважаючи на неприбуття осіб, які беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Наказом ХНУВС від 10 серпня 2010 року №403 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 30 серпня 2010 року та присвоєно звання "рядовий міліції" (а.с.7).

01 вересня 2010 року між ХНУВС, МВС України в Полтавській області та відповідачем укладено договір на підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України (а.с.19-20).

Пунктом 2.3.6. Договору від 01 вересня 2010 року передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору, відповідач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Відповідно до п. 3.1 договору дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у винному навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість.

Наказом ХНУВС від 30 серпня 2011 року №443 відповідача переведено на 2-й навчальний курс (а.с.8-9).

Наказом ХНУВС від 28 серпня 2012 року №414 відповідача переведено на 3-й навчальний курс (а.с.10-11).

Наказом ХНУВС від 26 серпня 2013 року №379 відповідача переведено на 4-й навчальний курс (а.с.12-13).

Наказом ХНУВС від 28 лютого 2014 року №34 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до УМВС України в Полтавській області для подальшого проходження служби (а.с.14).

Наказом ХНУВС від 24 липня 2015 року №307 о/с відповідача зараховано слухачем магістратури денної форми навчання з 01 вересня 2015 року (а.с.15).

01 вересня 2016 року між відповідачем, ХНУВС та ГУНП України в Полтавській області укладено тристоронній Контракт (договір) №76 про здобуття освіти у ВНЗ із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (а.с.21-22).

Пунктом 2.3.6. Контракту передбачено, що у разі дострокового розірвання контракту (договору) чи звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання за підставами, передбаченими пунктом 3 Контракту (договору), у місячний термін відшкодувати ВНЗ витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженою довідкою-розрахунком.

Згідно пункту 3.1 Контракту (договору) дострокове розірвання Контракту (договору) з будь-яких підставі, крім підстав, передбачених п.5 Контракту (договору).

Згідно пункту 3.2 Контракту (договору) звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчального закладу з будь-яких підстав, крім підстав, передбачених п. 5 Контракту (договору).

Наказом ХНУВС від 16 лютого 2017 року №41 о/с відповідача відкомандирували зі слухачів магістратури до ГУНП України в Полтавській області для подальшого проходження служби з 18 лютого 2017 року (а.с.16).

Наказом ГУНП України в Полтавській області від 18 грудня 2018 №622 о/с відповідача звільнено згідно Закону України "Про національну поліцію" за п.7 ч.1 статті 77 (за власним бажанням) (а.с.17).

Листом від 18.12.2018 №2269/115/02-2018 ГУНП у Полтавській області повідомило відповідача, що згідно п.4 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" та контракту від 01.09.2016 відповідачу необхідно протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі (а.с.18).

Листом від 19.12.2018 №2277/115/12/01-2018 ГУНП у Полтавській області повідомило позивача про звільнення відповідача зі служби в Національній поліції України за п.7 ч.1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) (а.с.34).

Відповідно до копії довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у ХНУВС від 12.02.2014 №4/143д, загальна сума визначених до відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 за період з 30.08.2010 по 28.02.2014 становить 44334,40 грн (а.с.23). З вказаною довідкою відповідач ознайомлений 17.02.2014.

Відповідно до копії довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у ХНУВС від 14.02.2017 №4/8д, загальна сума визначених до відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 за період з 01.09.2015 по 18.02.2017 становить 73565,58 грн (а.с.30). З вказаною довідкою відповідач ознайомлений 15.02.2017.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодував витрати пов`язані з його утриманням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України (стаття 1 Закону України "Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України").

Підстави, порядок та механізм відшкодування Міністерству внутрішніх справ України витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі, визначено нормами Закону України "Про міліцію" (який діяв станом на час укладання договору про підготовку у вищому навчальному закладі МВС України), Закону України "Про Національну поліцію", нормами Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 (надалі - Порядок).

Згідно із статтею Закону України Про міліцію (який діяв станом на час укладання договору про підготовку у вищому навчальному закладі МВС України, призначення та звільнення відповідача з посади), на курсантів, слухачів, ад`юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, поширюються права і обов`язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про міліцію", підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідна норма міститься і в Законі України Про Національну поліцію.

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (стаття 74 Закону України "Про Національну поліцію").

Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання (п. 3,4 Порядку).

Пунктом 2.3.6. Договору від 01 вересня 2014 року передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору, відповідач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Пунктом 2.3.6. Контракту від 01.09.2016 №76 передбачено, що у разі дострокового розірвання контракту (договору) чи звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання за підставами, передбаченими пунктом 3 Контракту (договору), у місячний термін відшкодувати ВНЗ витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженою довідкою-розрахунком.

Згідно копії наказу ГУНП України в Полтавській області від 18 грудня 2018 №622 о/с відповідача звільнено згідно Закону України "Про національну поліцію" за п.7 ч.1 статті 77 (за власним бажанням) (а.с.17).

З наданої позивачем копії довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у ХНУВС від 12.02.2014 №4/143д, загальна сума визначених до відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 за період з 30.08.2010 по 28.02.2014 становить 44334,40 грн.

З наданої позивачем копії довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у ХНУВС від 14.02.2017 №4/8д, загальна сума визначених до відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 за період з 01.09.2015 по 18.02.2017 становить 73565,58 грн.

Отже, загальна сума фактичних витрат становить 117899,98 грн.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази щодо відшкодування зазначених витрат на навчання ОСОБА_1 , що є підставою для примусового стягнення такої заборгованості.

Крім того, з наявних у матеріалах справи письмових пояснень відповідача слідує, що останній відмовляється виконувати умови договору щодо відшкодування понесених витрат пов`язаних з його утриманням (а.с.35).

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи, що станом на час розгляду справи витрати, пов`язані з утриманням його у вищому навчальному закладі, у сумі 117899,98 грн відповідачем не відшкодовані, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки суб`єктом владних повноважень понесено судові витрати виключно у вигляді сплати судового збору, то за приписами вказаної норми права вони відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов Харківського Національного університету внутрішніх справ (проспект Льва Ландау, 27, м. Харків, 61080, ) до ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , видний Кобеляцьким РВ ГУМВС України в Полтавській області 24.06.2009, рнокпп НОМЕР_3 ) про стягнення витрат задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , видний Кобеляцьким РВ ГУМВС України в Полтавській області 24.06.2009, рнокпп НОМЕР_3 ) на користь Харківського Національного університету внутрішніх справ (, банк одержувача: Державне казначейство України м.Київ, р/р 5066, МФО: 820172, код банку одержувача: 25010100, юридична адреса: пр-т Льва Ландау, 27, м.Харків) витрати, пов`язані з утримання, а саме, грошові кошти у розмірі 117899,98 (сто сімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять гривень дев`яносто вісім копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко