Справа № 489/854/19
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 489/854/19
Головуючий в 1 інстанції: Коваленко І.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 6 травня 2019р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції України в Миколаївській області, третя особа інспектор Управління патрульної поліції в Миколаївській області Білецький Володимир Петрович, про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2019р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до УПП в Миколаївській області, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №876668 від 28.01.2019р. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що вчинення ним правопорушення не підтверджено жодним доказом, зокрема не опитані свідки та до постанови не додано їх пояснень, не було надано фото або відеозапису вчинення правопорушення. Також позивач наполягав, що поліцейський не мав права приймати рішення (виносити постанову) за адміністративною справою на місці виявлення правопорушення, а зобов`язаний був призначити час та місце для розгляду справи за участю обраного адвоката чи іншого фахівця в галузі права.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 6 травня 2019р. у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти у справі нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КпАП, а оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28.01.2019р. інспектором УПП в Миколаївській області винесено постанову серії ЕАВ №876668 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340грн. за порушення ч.1 ст.121КУпАП.

Згідно зазначеної постанови, 28.01.2019р. о 4год. 45 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул.Московській в м.Миколаєві з непрацюючою у режимі ближнього світла лівою фарою в темну пору доби, чим порушив вимоги пп."в" п.31.4.3 ПДР України.

Перевіряючи правомірність оскаржуваної постанови, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує її незаконність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Правила дорожнього руху затверджені Постановою КМУ за №1306 від 10.10.2001р. зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України за №111 від 11.002.2013р. (надалі ПДР).

Підпунктом "в" п.31.4.3 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Положеннями ч.1 ст.121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи … зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або … , - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами ст.222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.1-3,5-6 ст.121, ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Положення ч.2 ст.258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно на ці правовідносини поширюється і положення ч.4 ст.258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

В межах розгляду даної справи, адміністративне правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, віднесено до компетенції Національної поліції, протокол в цьому випадку не складається і постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Враховуючи приписи вищенаведених положень чинного законодавства, які врегульовують спірні правовідносини, апеляційний суд вважає, що оскаржувана у даній справі постанова про адміністративне правопорушення прийнята відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як того вимагає ст.19 Конституції України.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Положеннями ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Як вбачається із відеозапису нагрудної камери поліцейського та (що не заперечується позивачем) в темну пору доби зафіксовано транспортний засіб з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення є обґрунтованою, складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, постанова складена на місці вчинення правопорушення, і підстав для її скасування судом не встановлено.

Судова колегія вважає безпідставними посилання в апеляційній скарзі на те, що наданий відповідачем відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень, виходячи з наступного.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.01.2019р. у справі №428/2769/17, від 31.01.2019р. у справі №464/2309/17, від 15.11.2018р. у справі №524/7184/16-а та від 22.03.2019 у справі №344/14543/16-а стосуються ч.3 ст.283 КупАП у редакції, що була чинна до 21.12.2017р..

ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів" за №2262-VIII від 21.12.2017 редакція ч.3 ст.283 КУпАП набула змін.

Так, згідно ч.3 ст.283 КУпАП (у редакції чинної на час вчинення позивачем адміністративного правопорушення) постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім іншого, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, але за умови, якщо такий запис здійснювався.

Отже, висновки Верховного Суду щодо застосування норм права (ч.3 ст.283 КУпАП) є відмінними від норм права, що застосовані судом при розгляді даної справи.

У даному випадку відсутність у постанові у справі про адміністративне правопорушення відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення не є безумовною підставою для скасування такої постанови при наявності об`єктивних причин, що свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення при дотриманні процедури притягнення її до відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246, 272, 315, 317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 6травня 2019р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М.Градовський

Судді: А.В.Крусян

О.В.Яковлєв