Справа № 140/2722/18
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2722/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання Савчук О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Товариства з обмеженою відповідальністю Комо Україна про застосування арешту коштів на рахунках відкритих у банках, обслуговуючих платника податків,

ВСТАНОВИВ:

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Комо Україна про застосування арешту коштів на рахунках відкритих у банках, обслуговуючих платника податків.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що згідно з наказом Офісу великих платників податків ДФС від 10.12.2018 №2306 на підставі підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та на підставі наказу Державної фіскальної служби України від 05.12.2018 №807 призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ Комо Україна з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток, податку на додану вартість за період з 01.04.2016 по 31.12.2017 по взаємовідносинах з ТОВ «Ин Оіл Трейд», ТОВ «Лідер Тім Юа», ТОВ «Прометей Голд» і ТОВ «Манімейкер».

11.12.2018 посадовими особами позивача здійснено вихід на ТОВ Комо Україна за фактичною адресою: м. Луцьк, вул. Лідавська, 2. При прибутті на ТОВ Комо Україна менеджером по роботі з віп-клієнтами ТОВ Комо Україна Кудриком Віктором повідомлено, що посадові особи ТОВ Комо Україна відсутні та надано наказ ТОВ Комо Україна від 06.12.2018 № 247 за підписом директора Вакульчук М.С. «Про службове відрядження» терміном на 5 днів з 10.12.2018 по 14.12.2018 директора та головного бухгалтера.

17.12.2018 посадовими особами, для проведення перевірки, здійснено вихід на ТОВ Комо Україна за фактичною адресою: м. Луцьк, вул. Лідавська, 2, однак головним бухгалтером ТОВ Комо Україна повідомлено про недопуск працівників Луцького відділу податкового супроводження підприємств Львівського управління Офісу великих платників податків до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, у зв`язку з тим, що період вказаний в наказі вже перевірявся.

17.12.2018 року посадовими особами Офісу великих платників податків ДФС складений акт №302 не допуску до проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Комо Україна та акт № 305 відмови від ознайомлення з направленням на перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю Комо Україна № 280 від 14.12.2018 року та №281 від 14.12.2018 року.

Позивач зазначає, що згідно п.п.16.1.13 ст.16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані допускати посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів.

Отже, наказ Офісу великих платників податків ДФС від 10.12.18 №2306 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» відповідає вищевказаним вимогам про призначення позапланової документальної перевірки, оскільки в тексті наказу відображено мету, вид перевірки, підстави для проведення перевірки, дата початку та тривалість перевірки.

Згідно із вимогами п.94.1 ст.94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Однією з обставин, яка є підставою для застосування адміністративного арешту майна згідно із приписами п.п.94.2.3 п.94 ст.94 Податкового кодексу України, є відмова платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п.94.6 ст.94 Податкового кодексу України, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду, у зв`язку з чим представник Офісу великих платників податків ДФС просив суд задовольнити позов шляхом застосування арешту коштів на рахунках відкритих у банках, обслуговуючих платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю Комо Україна

Відповідач позов не визнав. 9.01.2019 року подав суду відзив на позовну заяву в якому заперечив позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві зазначив, що позивачем не забезпечено своєчасного вручення наказу від 10.12.2018 року №2306 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Комо Україна».

Відповідно до п.81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових ('службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Таким чином, з огляду на відсутність факту своєчасного вручення позивачем наказу від 10.12.2018 року №2306 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Комо Україна», що є однією з умов для проведення документальної позапланової перевірки, позивач не мав правових підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки з 11 грудня 2018 року тривалістю 9 робочих днів.

Крім того, в наказі від 10.12.2018 року №2306 зазначено, що на підставі підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та на підставі наказу Державної фіскальної служби України від 05.12.2018 №807 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Комо Україна» прийнято рішення провести працівниками Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Комо Україна».

Згідно підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, коли контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акту перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Однак, в наказі від 10.12.2018 року №2306 не вказано на підставі чого прийнято рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Комо України», не зазначено які питання не з`ясовано чи з`ясовано неповно.

Також, не вказано чи розпочато службове розслідування або повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку. Підстави та межі перевірки в наказі №2306 від 10.12.2018 року чітко не зазначені.

Крім того, ТОВ «Комо Україна» оскаржено в судовому порядку наказ від 10.12.2018 року №2306 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Комо Україна», а відтак та з урахуванням зазначених вище обставин у посадових осіб ТОВ «Комо Україна» були всі підстави для відмови у допуску посадових осіб позивача до проведення перевірки на підставі наказу від 10.12.2018 року №2306. У зв`язку з чим дії посадових осіб ТОВ «Комо Україна» щодо недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки відповідають вимогам Податкового кодексу України, а відтак і відсутні підстави для застосування арешту коштів на рахунках відкритих у банках, обслуговуючих платника податків.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.12.2018 відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та викликом сторін.

Ухвалою суду від 22.01.2019 провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №140/2685/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комо Україна" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу "Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "Комо Україна" від 10.12.2018 року №2306.

Ухвалою суду від 18.06.2019 року провадження у справі було поновлене. Розгляд справи призначений на 04.07.2019 року.

24.06.2019 на адресу суду від представника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 25.06.2019 року у задоволенні клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції в адміністративній справі за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Товариства з обмеженою відповідальністю Комо Україна про застосування арешту коштів на рахунках відкритих у банках, обслуговуючих платника податків, відмовлено.

В судове засідання призначене на 04.07.2019 року представники сторін не з`явились. Позивач про причини неприбуття свого представника в судове засідання не повідомляв.

03.07.2019 року від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення та клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Згідно із ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.5 ст.205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи ту обставину, що у суду відсутні підстави вважати неявку представника позивача в судове засідання такою, що перешкоджає розгляду справи, а також враховуючи вимоги ч.9 ст.205 КАС України, судом розглянуто справу в письмовому провадженні.

З`ясувавши обставини справи, характер та зміст правовідносин, що виникли між учасниками справи, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, судом встановлено наступне.

05.12.2018 Державною Фіскальною службою України винесений наказ №807 Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ КОМО Україна, відповідно до якого з метою виконання вимог підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України, у зв`язку з проведенням службового розслідування стосовно посадових осіб Офісу великих платників податків ДФС, які здійснювали перевірку, відповідно до наказу Офісу ВПП від 12.11.2018 №2093 Про проведення службового розслідування наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ КОМО Україна () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток, податку на додану вартість за період з 01.04.2016 по 31.12.2017 по взаємовідносинах з ТОВ ИН ОИЛ ТРЕЙД, ТОВ ЛІДЕР ТІМ ЮА, ТОВ ПРОМЕТЕЙ ГОЛД і ТОВ МАНІМЕЙКЕР. (а.с.14)

10.12.2018 Офісом великих платників податків ДФС України на виконання наказу ДФС України видано наказ №2306 Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ КОМО Україна.(а.с.15)

11.12.2018 начальником Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС України винесені направлення на перевірку №275, 276, 277 для проведення з 11.12.2019 документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ КОМО Україна тривалістю 9 робочих днів. (а.с.16-18)

14.12.2018 начальником Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС України винесене направлення на перевірку №280 для проведення з 17.12.2019 документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ КОМО Україна тривалістю 5 робочих днів.(а.с.19)

Як вбачається з матеріалів справи, 17.12.2018 головними державними ревізорам - інспекторами Луцького відділу податкового супроводження підприємств Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС Пінкевич О.М. та Грисюк О.В. здійснено вихід на ТОВ КОМО Україна за фактичною адресою: м. Луцьк, вул. Лідавська, 2. Однак, головним бухгалтером ТОВ КОМО Україна повідомлено про недопуск працівників Луцького відділу податкового супроводження підприємств Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, у зв`язку з тим, що період вказаний в наказі обревізований.

Зазначені обставини зафіксовані в акті №302 недопуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Комо Україна» від 17.12.2018 року та в акті від 17.12.2018 року №305 відмови від ознайомлення з направленнями на перевірку №280 від 14.12.2018 року та №281 від 14.12.2018 року.(а.с.21-22)

18.12.2018 року заступником начальника управління начальником відділу аудиту Львівського управління офісу ВПП ДФС Т.І.Іванишиним скеровано звернення до начальника Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Багмет Н.Т. про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Комо Україна» у зв`язку з недопуском посадових осіб податкового органу до перевірки ТОВ «Комо Україна».(а.с.26)

Рішенням від 19.12.2018 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків вирішено застосувати умовний адміністративний арешт майна ТОВ «Комо Україна», що перебуває за адресою: м. Луцьк, вул. Лідавська, 2.(а.с.27)

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, а саме правовим підставам застосування арешту коштів на рахунках відкритих у банках, обслуговуючих платника податків, суд зазначає про наступне.

Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (абзац другий пункт 78.4 статті 78 цього Кодексу).

Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що наказ 10.12.2018 року №2306 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Комо Україна» не відповідає вимогам чинного податкового законодавства, а посадовими особами Офісу великих платників податків ДФС допущені порушення порядку вручення (направлення) такого наказу, оскільки, зазначені обставини досліджувались судом в межах адміністративної справи у справі №140/2685/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комо Україна" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу "Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "Комо Україна" від 10.12.2018 року №2306.

Так, згідно наявної у матеріалах справи копії постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 року №857/3397/19 вбачається, що в межах даної справи Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України доведено правомірність як наказу від 10.12.2018 року №2306 так і поведінки суб`єкта владних повноважень щодо підстави винесення такого наказу.

У зв`язку з викладеним, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 року скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15.02.2019 року у справі №140/2685/18 та ухвалене нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ТОВ «Комо Україна» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним так скасування наказу від 10.12.2018 року №2306 відмовлено.(а.с.71-73)

Згідно ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином правомірність наказу від 10.12.2018 року №2306 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Комо Україна» встановлена рішенням суду і доказуванню в межах даної справи не підлягає.

В свою чергу суд приходить висновку, що в задоволенні адміністративного позову Офісу великих платників податків ДФС про застосування арешту коштів на рахунках відкритих у банках, обслуговуючих платника податків ТОВ «Комо Україна» слід відмовити з урахуванням наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковим кодексом України встановлений чіткій правовий порядок дій податкового органу у разі відмови платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Зокрема статтею 94 Податкового кодексу України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 Кодексу передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно п.94.3, п. 94.4, п.94.5, п.94.6 ст.94 ПК України: арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Відповідно до п.94.7 ст.94 ПК України рішення про накладення арешту на майно повинне бути прийняте до 24 години робочого дня, що настає за днем складення протоколу про тимчасове затримання майна, але коли відповідно до законодавства України контролюючий орган закінчує роботу раніше, то такий строк закінчується на час такого закінчення роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.12.2018 року заступником начальника управління начальником відділу аудиту Львівського управління офісу ВПП ДФС Т.І.Іванишиним скеровано звернення до начальника Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Багмет Н.Т. про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Комо Україна», у зв`язку з недопуском посадових осіб податкового органу до перевірки ТОВ «Комо Україна».(а.с.26)

Рішенням від 19.12.2018 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків вирішено застосувати умовний адміністративний арешт майна ТОВ «Комо Україна», що перебуває за адресою: м. Луцьк, вул. Лідавська, 2. Підставою для застосування такого рішення є відмова посадовою особою ТОВ «Комо Україна» у допуску посадових осіб до проведення документальної позапланової виїзної перевірки (а.с.27)

Відповідно до п.94.10 ст.94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Отже, законодавцем визначений чіткий алгоритм дій контролюючого органу у разі прийняття рішення про арешт майна платника податків.

Суд акцентує увагу на тому, що зі змісту рішення позивача від 19.12.2018 року вбачається, що керівником контролюючого органу вирішено застосувати саме умовний адміністративний арешт майна ТОВ «Комо Україна», що перебуває (розміщене, знаходиться) за адресою: м. Луцьк, вул. Лідавська, 2.

Згідно ч.2 п.94.5 ст.94 Податкового Кодексу України умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Враховуючи те, що рішенням від 19.12.2018 про застосування адміністративного арешту майна платника податків вирішено застосувати умовний адміністративний арешт майна ТОВ «Комо Україна», яке перебуває за адресою: м. Луцьк, вул. Лідавська, 2, тому обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно охоплюється тим майном яке знаходиться у власності ТОВ «Комо Україна» за адресою: м. Луцьк, вул. Лідавська, 2.

В цьому випадку, до спірних правовідносин застосовується положення п.94.10 ст.94 Податкового кодексу України, яка визначає, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Отже, з урахуванням ч.2 ст.19 Конституції України контролюючий орган повинен був дотримуватись саме порядку визначеному п.94.10 ст.94 Податкового кодексу України.

Крім того, згідно з вимогами ст.94 Податкового кодексу України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Відповідно до п.20.1.33 ст.20 Податкового кодексу України податкові органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

В той же час, для звернення з позовними вимогами щодо накладення арешту на кошти платника податків, що знаходяться в банку, з підстав не допуску перевіряючих до перевірки, не є передбаченою правовою підставою визначених положеннями податкового законодавства для накладання арешту на кошти, які перебувають на рахунках відповідача, відкритих в банківських установах.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного суду.

Так, Верховний суд у Постанові від 07.08.2018 року у справі №803/976/17 за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області до фізичної особі - підприємця ОСОБА_1 про арешт коштів на рахунках платника податку дійшов правового висновку, що положеннями підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Тобто, на законодавчому рівні, положеннями норм податкового законодавства розрізненні правові поняття щодо арешту майна та арешту на кошти, що знаходяться в банківських установах платника податків.

При чому, не зважаючи на те, що кошти є також складовою майна платника податків, що складає загальний об`єкт, в той же час має свої особливості та різницю виникнення підстав для вчинення відповідних дій пов`язаних із встановленням певного виду обмеження щодо такого майна (коштів), у вигляді арешту, а також можливим порядком його застосування. Обидва види арешту, розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів). В зв`язку з чим, має місце різна правова природа виникнення та регулювання цих предметів, які не можна вважати тотожними в межах спірних правовідносинах.

Крім того, частиною четвертою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Таким чином, з огляду на правовий зміст та аналіз наведених норм матеріального права у їх взаємному зв`язку Верховний Суд приходить до висновку, що законодавством чітко встановлена не тільки процесуальна можливість на звернення до суду з законодавчо визначеним предметом позову, що складає суть вимог, але ж і за наявністю підстав (умов), за яких існує правова можливість для задоволення таких вимог.

В даному випадку такими правовими підставами (умовами) є саме, або наявність податкового боргу, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

В той же час, для звернення з позовними вимогами щодо накладення арешту на кошти платника податків, що знаходяться в банку, з підстав не допуску перевіряючих до перевірки, не є передбаченою правовою підставою визначених положеннями податкового законодавства для накладання арешту на кошти, які перебувають на рахунках відповідача, відкритих в банківських установах.

Отже, враховуючи вимоги ч.5 ст.242 КАС України, а також враховуючи ту обставину, що Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Комо Україна про застосування арешту коштів на рахунках відкритих у банках, обслуговуючих платника податків саме з підстав недопуску посадових осіб позивача до перевірки, а також враховуючи те що доказів наявності податкового боргу у Товариства з обмеженою відповідальністю Комо Україна позивачем не надано і позивач не звертався в суд в порядку визначеному підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, тому у суду відсутні правові підстави для застосування арешту коштів на рахунках відкритих у банках, обслуговуючих платника податків ТОВ «Комо Україна».

На підставі викладеного суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Товариства з обмеженою відповідальністю Комо Україна про застосування арешту коштів на рахунках відкритих у банках, обслуговуючих платника податків.

Керуючись статтями 139, 205, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Товариства з обмеженою відповідальністю Комо Україна про застосування арешту коштів на рахунках відкритих у банках, обслуговуючих платника податків, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, , адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 Г.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Комо Україна, , адреса: 43000, м. Луцьк, вул. Лідавська, 2.

Суддя Ю.Ю. Сорока