Справа № 460/3097/18
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

04 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/6655/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Глушка І. В.
суддів -Большакової О. О.
Макарика В. Я.

перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області, Державної фіскальної служби України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 460/3097/18 за адміністративним позовом Приватного підприємства "Захід-Центр-Агро" до Головного управління ДФС у Рівненській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року адміністративний позов Приватного підприємства "Захід-Центр-Агро" до Головного управління ДФС у Рівненській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій задоволено частково .

Не погодившись із прийнятим рішенням, Головне управління ДФС у Рівненській області та Державна фіскальна служба України подали апеляційну скаргу.

Однак, вказана апеляційна скарга не відповідає вимогам, встановленим пунктом 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки до апеляційної скарги не додано документів про сплату судового збору у розмірі, встановленому законом.

При цьому, скаржниками в апеляційній скарзі, покликаючись на ч.1 ст.133 КАС України та ст.8 Закону України "Про судовий збір", заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 460/3097/18 до ухвалення судового рішення апеляційним судом. Вимоги заявленого клопотання обґрунтовані тим, що Головне управління у Рівненській області позбавлене можливості сплатити судовий збір при поданні апеляційної скарги через заблокування його рахунків за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні видатки» у зв`язку із здійсненням Головним управлінням ДКС України у Рівненсткій області безспірного списання коштів на виконання судових рішень.

Надаючи правову оцінку заявленому скаржниками клопотанню, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Статтею 296 КАС України передбачено обов`язок особи, яка подає апеляційну скаргу, щодо одночасного надання документу про сплату судового збору.

Таким чином, виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору, покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для цього.

Статтею 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічні приписи передбачені ст.8 Закону України "Про судовий збір", відповідно до ч.1 якої (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

В контексті вказаних правових норм слід зазначити, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, згідно з положеннями Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Колегія суддів приходить до висновку, що заявлені доводи скаржників є необґрунтованими, а надані докази не підтверджують того, що їх майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Зокрема, із змісту наданих скаржниками на підтвердження обґрунтувань заявленого клопотання доказів (листів Головного управління ДКС України у Рівненській про безспірне списання коштів) слідує про непроведення Головному управлінню ДФС у Рівненській області платежів Головним управлінням ДКС України у Рівненській області, крім платежів, зазначених у п.25 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845.

Слід зазначити, відповідно до п.25 Порядку №845 безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку. На час здійснення безспірного списання коштів проводяться платежі боржника, зокрема, із сплати податків і зборів, у тому числі судового збору.

Водночас, доказів на підтвердження неможливості сплатити судовий збір у визначеному Законом України «Про судовий збір» порядку та розмірі Державною фіскальною службою України на розгляд суду не надано.

Колегія суддів зауважує, що на розгляд суду також не надано жодних доказів, які б підтверджували вжиття скаржниками сукупності послідовних та регулярних дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору у даній справі фінансування з Державного бюджету України.

Крім того, відстрочення державним органам сплати судового збору не узгоджується з пунктом 2 частини третьої статті 129 Конституції України, яким передбачено, що однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Ця норма Конституції України знайшла своє закріплення також і в Законі України "Про судоустрій і статус суддів" та у процесуальних кодексах України.

Рівність учасників судового процесу, зокрема, перед законом є похідною від інших норм Конституції України, які визначають рівність конституційних прав і свобод громадян та рівність їх перед законом (стаття 24), а також компетенцію органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19).

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом передбачає єдиний правовий режим судочинства, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав, тобто є конкретизацією загального принципу рівності громадян перед законом і судом стосовно сфери здійснення судової влади і судочинства.

Тому, відстрочення сплати судового збору відповідним органам як сторонам в окремих категоріях справ може розцінюватися як надання їм певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу, зокрема юридичними та фізичними особами, які, безперечно, зобов`язані сплачувати відповідний збір у визначеному процесуальним законом порядку.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заявленого скаржниками клопотання про відстрочення слати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 460/3097/18 до ухвалення судового рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 N 3674-VI.

Із позовної заяви та постанови суду першої інстанції слідує, що у даному адміністративному позові об`єднано три вимоги немайнового характеру.

Кожним із скаржників оскаржується рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог (дві вимоги немайнового характеру).

Згідно із ч.1 ст.4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 Закону N 3674-VI визначено ставки судового збору, відповідно до якої за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Даною нормою також визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абз.2 ч.3 ст. 6 Закону №3674-VI)

Відповідно до ч.4 ст.6 Закону №3674-VI якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Згідно із статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01 січня 2018 року становить 1762 грн.

Звідси ставка, що підлягала до сплати при поданні позовної заяви, становить 3524,00 грн (1762,00 грн * 2).

Таким чином, розмір судового збору, що підлягає сплаті кожним із скаржників за подання до адміністративного суду апеляційної скарги, становить 5286,00 грн (3524,00 грн *1,5).

Вказані недоліки апеляційної скарги повинні бути усунені шляхом надіслання до Восьмого апеляційного адміністративного суду кожним із скаржників окремим платіжним документом:

- оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 5286 грн 00 коп. за наступними реквізитами "Отримувач коштів - УК у Галицькому районі м.Львова; код отримувача за ЄДРПОУ - 38007573; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО - 899998; рахунок отримувача - 1057; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу - *;101; код платника; судовий збір; № справи; Восьмий апеляційний адміністративний суд".

За таких обставин, відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків.

Також слід роз`яснити особам, які подали апеляційну скаргу, що у разі неусунення недоліків апеляційної скарги у встановлений строк, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України така буде їм повернута.

Керуючись статтями 296, 298, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Рівненській області, Державної фіскальної служби України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 460/3097/18 до ухвалення судового рішення апеляційним судом - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області, Державної фіскальної служби України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 460/3097/18 - залишити без руху.

Встановити Головному управлінню ДФС у Рівненській області, Державній фіскальній службі України десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Глушко
судді О. О. Большакова
В. Я. Макарик