Справа № 640/521/19
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/521/19 Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: не зазначена) у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, державного виконавця Дерев`янчука Сергія Володимировича Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної судової адміністрації України, державного виконавця Дерев`янчука Сергія Володимировича Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

05.04.2019 р. позивачем подано заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення до набрання законної сили судовим рішенням постанови державного виконавця Дерев`янчука С. В. Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 29.10.2018 р. № 57509816 та постанови Дерев`янчука С. В. Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 57509816.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідачами вчинено злочини відносно позивача при ініціюванні виконавчого провадження з пропуском строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання та визначення його боржником у такому провадженні.

Окремо апелянт зауважує, що оцінки посиланню заявником на доказ - конверт, у якому направлено ухвалу для примусового виконання стягувачем, суд першої інстанції жодним чином не надав. Вважає встановлення дати, що відображена на конверті, про прийняття поштового відправлення від ДСА України відділенням поштового зв`язку визначальним при вирішенні справи.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 10.06.2019 р. за вх. № 21085, в якому ДСА України надає заперечення проти задоволення позовних вимог по суті спору. Заперечень щодо доводів апелянта відзив не містить.

Судовим запитом від 04.07.2019 р. витребовано від судді-доповідача Кузьмишиної О. М. копію конверту, що міститься в матеріалах адміністративної справи № 640/521/19.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не заявлено позовних вимог зобов`язального характеру в частині оскарження ним постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно.

З огляду на це, підстави припускати утрудненість чи неможливість виконання рішення, яке не підлягатиме виконанню у випадку задоволення позовних вимог у вигляді, що існують на момент подання заяви про забезпечення позову, відсутні.

Щодо очевидного характеру протиправності оскаржуваного рішення колегія суддів зауважує, що процесуальне законодавство не містить критеріїв очевидності ознак протиправності рішень, дій чи бездіяльності.

Тому суд апеляційної інстанції, на власне переконання, вважає, що очевидною є така протиправність, яка прямо і відкрито суперечить нормі чинного закону, прийнятого з дотриманням принципів правової визначеності та верховенства права, чим демонструє неповагу до суспільних відносин та норм поведінки, що їх регулюють.

Очевидною протиправність буде у тому випадку, коли без розгляду справи по суті (оцінки доказів, перевірки доводів сторін) суд встановить у рішенні, дії чи бездіяльності настільки грубе, явне і безсумнівне порушення норм права, що цей факт зможе стати преюдицією для визнання протиправним такого рішення (дій чи бездіяльності) за результатами розгляду справи по суті без додаткових обґрунтувань.

Натомість, з матеріалів даної справи не вбачається, що накладення на позивача штрафу та відкриття у зв`язку з цим виконавчого провадження є очевидно протиправним, а тому доводи про таку протиправність мають бути перевірені судом першої інстанції під час розгляду справи по суті. Це стосується також обставин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, на чому наголошує позивач.

Щодо доводів апелянта про вчинення посадовими особами відповідачів та суддею ОСОБА_2 злочинів, відповідальність за які передбачена КК України, колегія суддів зауважує, що вказані обставини мають бути зафіксовані у встановленому законодавством порядку.

Зокрема, у відповідності до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

При цьому, в розумінні процесуального законодавства Шостий апеляційний адміністративний суд не є судом, встановленим законом, для розгляду матеріалів кримінальних проваджень та встановлення вини певних осіб у вчиненні кримінальних правопорушень.

Доказів рішень компетентних в цьому питанні судових органів копії матеріалів адміністративної справи та витребуваний доказ не містять, що позбавляє колегію суддів вважати доводи апелянта про явний злочинний характер дій та рішень певних осіб обґрунтованими.

Окремо колегія суддів звертає увагу на доводи апелянта про неможливість розпорядження ним своїм майном в умовах його арешту.

Перевіривши доводи апелянта, судом апеляційної інстанції не встановлено обставин впливу рішення про арешт майна на звичний спосіб життя позивача та звуження можливості у забезпеченні ним першочергових життєвих потреб.

За таких умов, певне обмеження у розпорядженні майном, навпаки, сприятиме збереженню існуючого становища до вирішення спору по суті позовних вимог, що становить першочергове завдання суду при вжитті заходів забезпечення позову.

Відтак колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з наведених апелянтом підстав.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 150, 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, державного виконавця Дерев`янчука Сергія Володимировича Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 04.07.2019 р.)