Справа № 810/4417/16
Суддя: Літвіна Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4417/16 Суддя першої інстанції: Василенко Г.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Коротких А.Ю.

Федотова І.В.

при секретарі Білоус А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 року у справі за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання в адміністративній справі за позовом Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Києво - Святошинська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області звернулась з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 25000 грн 00 коп.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року у справі №810/4417/16 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 11 вересня 2018 року, апеляційну скаргу Києво - Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - задоволено: постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов Києво - Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України податковий борг з транспортного податку за 2015 рік у сумі 25000 грн 00 коп.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 року у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Київській області про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання в адміністративній справі № 810/4417/16 за позовом Києво - Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою Головне управління ДФС у Київській області, звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом вимог процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу. Скаржник зазначає, що фактично з жовтня 2017 року по жовтень 2018 року справа знаходилась у Верховному Суді, що унеможливлювало розгляд клопотань сторін по суті в суді першої інстанції та видачу виконавчого листа по справі. Також скаржник зазначає, що виконавчий лист Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області не було видано у тримісячний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Прийнявши ухвалу про відмову у задоволенні заяви Головного управління ДФС у Київській області про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання в адміністративній справі № 810/4417/16 суд першої інстанції виходив з того, що Головним управлінням ДФС у Київській області не було наведено поважних обставин, що стали перешкодою в отриманні виконавчого листа в суді до 08 вересня 2017 року, тобто до закінчення строку пред`явлення його до виконання.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 КАС України (в редакції чинній на момент набрання рішенням у справі законної сили) за судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно та яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Нормами ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом (ч. 2 ст. 11 Закону № 1404-VIII) .

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону №1404-VІІІ виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України № 1404 строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно з ч. 6 ст.12 Закону № 1404-VIII передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Аналогічні вимоги містить ч. 1 ст. 376 КАС України, яка передбачає, що стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску. Такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судове рішення, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Київського апеляційного адміністративного суду набрала законної сили 07 червня 2017 року. Строком пред`явлення виконавчого документа до виконання в адмінстративній справі № 810/4417/16 встановлено до 08 вересня 2017 року.

Проте, Головним управлінням ДФС у Київській області заяву про видачу виконавчого листа до Київського окружного адміністративного суду подано лише 11 жовтня 2018 року, тобто більш ніж через рік після набрання нею законної сили.

Матеріали даної справи не містять будь - яких доказів поважності причин пропуску заявником строку пред`явлення до примусового виконання виконавчого документа (виконавчого листа) по виконанню постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року у справі №810/4417/16.

Колегія суддів наголошує, що сторони по даній справі не заперечують факт того, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року у справі №810/4417/16 є такою, що набрала законної сили у 2017 році.

Колегія суддів зазначає, що заявник вказує, що факт тривалого перебування на розгляді в суді спору щодо законності рішень про стягнення з відповідача податкового боргу є підставою для його звернення до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Однак, вищевказані підстави не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року у справі №810/4417/16 набрала законної сили з дня її прийняття та була обов`язковою до виконання, а тому у заявника не було перешкод для своєчасного отримання виконавчого документа (виконавчого листа) та пред`явлення до його виконання.

Як вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній скаржником ухвалі, видача виконавчого листа саме за заявою стягувача (позивача) була передбачана ст. 258 КАС України, в редакції, яка була чинною станом на дату набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції, тобто 07 червня 2017 року. Відповідно, станом на час прийняття постанови суду особа, на користь якої було постановлено судове рішення зобов`язана була звертатись до суду з відповідною заявою про видачу виконавчого листа.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що навіть після задоволення 16 листопада 2018 року Київським окружним адміністративним судом заяви про заміну сторони виконавчого провадження в адністративній справі № 810/4417/16, заяву про видачу виконавчого листа Головним управлінням ДФС у Київській області було подано лише 20 грудня 2018 року.

Вказані вище обставини свідчать про невжиття заявником дій з метою своєчасного виконання судового рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що заявник, в даному випадку - Головне управління ДФС у Київській області, пропустив строк пред`явлення листа до виконання з причин, які не можуть бути визнані поважними, а тому судом першої інстанції було правомірно відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

З огляду на зазначені обставини та вказані правові норми, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції від 01 березня 2019 року, є законною і обґрунтованою, а підстави для її скасування відповідно до поданої Головним управлінням ДФС у Київській області апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді А.Ю. Коротких

І.В. Федотов

Повний текст постанови виготовлено 01 липня 2019 року.