Справа № 120/4144/18-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4144/18-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Томчук Андрій Валерійович

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

18 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

представника відповідача: Довбенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року (проголошено в м. Вінниці, повний текст складено 08.02.2019) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, в якому просить визнати протиправним і скасування наказ про накладення на нього дисциплінарного стягнення, визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його постановленим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем не було вчинено дій, які є несумісними з проходженням служби в поліції та суперечать змісту присяги працівника Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських. На дату прийняття оскаржуваних наказів провина позивача у вчиненні дисциплінарних проступків не доведена, тому вказаний наказ є протиправним.

Дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Так, судом встановлено, що 18.10.2018 начальником УКЗ полковником поліції Ковальчуком В.Ф. складено та направлено на електронну адресу Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України генералу поліції третього рангу ОСОБА_2 інформаційну довідку №3324/12/01-2018 про складання адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП відносно начальника сектору агентурно-оперативної роботи УКР ГУНП у Вінницькій області майора поліції Сологуба А.Б., у якій зазначено, що 17.10.2018 о 21:50 год. поліцейськими управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП НП України (автопатруль Юнкер-0108) по вул. Батозька, 19, м. Вінниці за порушення ПДР України (рух без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби) було зупинено автомобіль марки «Volkswagen Passat» під керуванням начальника сектору агентурно-оперативної роботи управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_1 , який перебував поза службою. Під час спілкування з поліцейськими в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, що виражалось в хиткій ході, почервонінні обличчя, тремтінні пальців рук та різкому запаху алкоголю з ротової порожнини.

Крім цього, ОСОБА_1 під час розмови поводив себе зухвало, відмовлявся пред`являти документи на право керування транспортним засобом. Поліцейськими відносно позивача складено адміністративні матеріали за ч.2 ст.122 та за ч.1 ст.130 КУпАП.

Наказом начальника ГУНП у Вінницькій області Педоса Ю.В. від 18.10.2018 №1340 призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію.

18.10.2018 начальником ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , затверджено висновок за результатами порушення службової дисципліни начальником сектору агентурно-оперативної роботи управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області майором поліції Сологубом А.Б.

Патрульними УПП у Вінницькій області у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд у встановленому порядку для визначення ступеня сп`яніння, на що останній, посилаючись на свої конституційні права, відмовився. Після чого ОСОБА_1 почав тікати з місця події та вчинив при цьому опір поліцейським УПП у Вінницькій області ДПП НП України.

На зауваження щодо припинення протиправної поведінки ОСОБА_1 не реагував та висловлювався в бік патрульних нецензурною лайкою. Під час вчинення опору позивач вдарив інспектора роти № З БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 кулаком в обличчя та поліцейського роти №3 БУПП у Вінницькій області капрала поліції ОСОБА_5 коліном в область черевної порожнини. З метою припинення правопорушення до майора поліції ОСОБА_1 поліцейськими, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», було застосовано спецзасоби «кайданки» та засіб споряджений речовиною сльозогінної та дратівливої дії.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2539 від 17.10.2018, який проводився 17.10.2018 о 23:17 год. в приміщенні КЗ ВОНД «Соціотерапія», ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду.

В подальшому відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол серії БР № 053661 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову серія НК №353828 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпА.

18.10.2018 року начальником ГУ Нацполіції у Вінницькій області Педосом Ю.В. винесено наказ №1648 про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських УКР ГУНП у Вінницькій області, зокрема, за порушення службової дисципліни, вимоги ч.1, п.1,3,6, 7 ч.3 ст.1 Закону України "Про дисциплінарний статут Національної поліції України", п.1 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", п.3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, недотримання професійно-етичних норм поведінки поліцейських, що призвело до вчинку, який несумісний з подальшим проходженням служби в поліції, керуючись статтями 11, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосовано до начальника сектору агентурно-оперативної роботи УКР ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

18.10.2018 начальником ГУНП у Вінницькій області винесено наказ № 174 о/с про звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 ., начальника сектору агентурно-оперативної роботи управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Вінницькій області відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію".

Не погоджуючись з вказаними наказами в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення та звільнення, позивач оскаржив їх до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач дотримався порядку та процедури проведення службового розслідування, оскільки вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена в ході службового розслідування.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII.

Частина 1 статті 8 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію»: поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Пункти 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію»: поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частини 1 та 2 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію»: у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частина 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію»: особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Пункт 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»: поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Пунктом 9 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 23 грудня 2015 року № 901-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію» законодавець поширив на поліцейських дію Дисциплінарного статуту до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції». Закон України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII Про Дисциплінарний статут Національної поліції України набрав чинності 7 жовтня 2018 року.

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Статтею 3 Закону №2337-VIII передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", покладає на поліцейського і додаткові зобов`язання:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Виходячи з правового регулювання спірних правовідносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати вчинків, що ганьблять звання працівника Поліції або підривають авторитет Поліції, уникати вчинків та відносин, які носять корисливий або протиправний характер, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

У п.1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 року № 1179, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за № 1576/29706 (далі - Правила №1179) вказано, що ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Відповідно до п.5 розділу І Правил №1179 поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

Згідно з п.1 розділу ІІ Правил №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; <…> поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати <…>.

Відповідно до п.3 розділу IV Правил №1179 за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Згідно з п.6.2.2 пункту 6.2 розділу VI Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказ МВС України від 12.03.2013р. №230, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №541/23073 (далі - Інструкція №230): факт відмови від надання пояснень відображається у висновку, що складається за результатами проведеного службового розслідування <…>.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд встановив, що фактичною підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало порушення ним статей 130, 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правил етичної поведінки поліцейських.

Під час службового розслідування дисциплінарна комісія встановила, що 17.10.2018 о 21:50 год. поліцейськими управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП НП України (автопатруль Юнкер-0108) по вул. Батозька, 19, Вінниці за порушення ПДР України (рух без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби) було зупинено автомобіль марки «Volkswagen Passat» під керуванням начальника сектору агентурно-оперативної роботи управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_1 , який перебував поза службою. Під час спілкування з поліцейськими в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, що виражалось в хиткій ході, почервонінні обличчя, тремтінні пальців рук та різкому запаху алкоголю з ротової порожнини.

Крім цього, ОСОБА_1 , під час розмови поводив себе зухвало, назвався іншим іменем та відмовлявся пред`являти документи на право керування транспортним засобом. Поліцейськими відносно позивача складено адміністративні матеріали за ч.2 ст.122 та за ч.1 ст.130 КУпАП.

Колегія суддів зазначає, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Колегія суддів зазначає, що підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стали обставини порушення ним службової дисципліни, тобто судом в межах розгляду цієї справи не досліджувалось питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, а надавалась правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку. При цьому, наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення особи рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

Частиною 6 ст.78 КАС України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.11.2018 (справа №127/27112/18) провадження в адміністративній справі відносно позивача за частиною першою статті 130 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в діях правопорушника ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Однак, колегія суддів зазначає, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності не у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, а також звертає увагу, що адміністративний суд під час розгляду справи на підставі встановлених ним обставин, у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин, повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що в ході проведення службового розслідування опитано начальника управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_6 , зібрані характеризуючі дані позивача.

Окрім того, обставини дослідженні під час службового розслідування в повній мірі підтверджено копією запису відеореєстраторів працівників патрульної поліції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 , всупереч п.2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від виконання законних вимог поліцейського, що безсумнівно, принижує високе звання поліцейського, яке мав апелянт, викликає сумнів у високих моральних якостях і самосвідомості його як поліцейського. Суд вважає, що з точки зору стороннього розсудливого спостерігача наведені обставини можуть свідчити про недодержання вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час та бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

Зазначене свідчить про дискредитацію звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Отже, позивачем недодержано приписів ст. 1 Дисциплінарного статуту, Правил етичної поведінки поліцейських, і, відповідно, передбачених п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язань в частині неухильного дотримання нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що матеріалами службового розслідування доведено факт порушення позивачем службової дисципліни, тому при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та в спосіб, встановлений законом.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судом першої інстанції були порушені норми матеріального або процесуального права.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанцій щодо відмови в задоволенні позовних вимог є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 липня 2019 року.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.