Справа № 754/15841/18
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/5/19
РІШЕННЯ

Іменем України

05 червня 2019 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі - Дмитрієвій А.

за участю: позивача - ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні у м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 6 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Шовкового Ігоря Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до поліцейського взводу 6 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Шовкового Ігоря Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним.

01 листопада 2018 року поліцейським взводу 6 роти №44700 НП в Чернігівській області Шовковим Ігорем Олександровичем було винесено постанову №378510 про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Відповідно до змісту постанови, він керував транспортним засобом,а саме Рено Дастер держ. номер НОМЕР_1 ,у якого не працювала лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав.

Зазначає, що він працює на підприємстві ТОВ «Укрграндпостач» менеджером із закупівлі. 01 листопада 2018 року перебував у відрядженні у Чернігівській області. О сьомій годині ранку виїхав з Києва в селище Сосниця Чернігівської області по справах на вищевказаному службовому автомобілі. Вертаючись з відрядження, проїхавши Чернігів. увімкнув ближнє світло і в цю мить згоріла ліва лампа ближнього світла. На 115 км траси був зупинений поліцейським взводу 6 роти №44700 НП в Чернігівській області Шовковим Ігорем Олександровичем. На його пояснення що вона згоріла 30 хвилин тому, він почав писати постанову і сказав що він має замінити лампу а потім пересуватись.

Позивач вказує, що по-перше, щоб поміняти лампу в Рено Дастер треба знімати фару. По-друге, в цієї моделі коли вмикається двигун вмикається підфарник, тобто габарити, авто все одно видно і коли фара ближнього світла не горить. По-третє, в нього з собою такої лампи не було і ключів теж. Всі їхні машини вчасно обслуговуються на СТО Рено в Києві, тому ключів вони з собою не возять.

Зазначає, що він про все це розповів працівнику поліції, але він йому сказав «Ну ночуйте тоді на дорозі, а пересуватись на транспортному засобі в такому стані в темну пору доби ви не маєте права». Позивач йому сказав, що я має право доїхати до своєї СТО, але йому було байдуже, він склав постанову і поїхав собі далі. Вважає це порушенням прав людини. Чому він повинен ночувати в холодну пору року в автомобілі.

Вказав, що окрім того своїми діями, поліцейський Шовковий І.О., грубо порушив вимоги ст.ст.278.279 КУпАП що до розгляду справи і його пояснень.

Посилаючись на викладені обставини справи, позивач просить суд: скасувати постанову поліцейського взводу 6 роти№44700 НП в Чернігівській області Шовкового Ігоря Олександровича №378510 від 01.11.2018 року про притягнення, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15 січня 2019 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 6 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Шовкового Ігоря Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Призначено справу до розгляду в позовному провадженні (а.с.16).

14 лютого 2019 року в порядку ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)Відповідач - поліцейський взводу 6 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Шовковий Ігор Олександрович надіслав на адресу Деснянського районного суду м. Києва Відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 25 лютого 2019 року (вх. №10440) (а.с.20-24).

Згідно Відзиву, Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Так, 01 листопада 2018 року о 16 год. 47 хв. на 115 км. автомобільної дороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Рено, державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого не працювала лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив вимоги п.п 31.4.3 в) Правил дорожнього руху.

Вказав, що згідно п.п. 31.1. Правил дорожнього руху технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам (п.п. 31.4 ПДР): зовнішні світлові прилади, зокрема, не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла (п.п. 31.4.3.в) ПДР)

Оскільки сила світла ламп габаритних ліхтарів більше ніж у 20 разів менша сили світла фар ближнього (дальнього) світла, то в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості габарити транспортного засобу, що рухається в зустрічному напрямку, визначається по розташуванню ввімкнених фар ближнього або дальнього світла. Тому для попередження зіткнення зустрічних транспортних засобів у таких умовах і правильної оцінки дорожньої ситуації ліва фара, яка розташована ближче до зустрічного потоку транспортних засобів, повинна горіти обов`язково. У разі перегорання лампочки в лівій фарі, як виняток, дозволяється замінити її лампочкою з правої фари.

Зазначає, що своїми діями ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Вказав, що він Шовковий Ігор Олександрович є уповноваженим працівником підрозділу патрульної поліції Національної поліції, проходить службу на посаді поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП, має спеціальне звання капрал, а отже, у відповідності до ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення передбачені, зокрема, ч.1 ст. 121 КУпАП.

Тому, за порушення Правил дорожнього руху поліцейським взводу №2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області ДПП Шовковим І.О. відносно ОСОБА_1 . винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії НК № 378510 від 01.11.2018 року, якою позивача притягнено до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Вказав, що на відеозаписі з бодікамери поліцейського зафіксовано, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухається в темну пору доби, при цьому, не горить ліва фара в режимі ближнього світла, а також зафіксовано пояснення, надані водієм ОСОБА_1 під час притягнення його до адміністративної відповідальності, які згідно ст. 251 КУпАП є доказами по справі. Так, із усних пояснень вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем із несправностями зовнішніх світлових приладів, а саме: ліва фара ближнього світла. Водій знав про несправність, однак, не вчинив жодних дій для її усунення. Таким чином, ОСОБА_1 не дотримався відповідних вимог Правил дорожнього руху, що призвело до їх порушення та притягнення його до адміністративної відповідальності.

Зазначив, що він розглянув дану справу в порядку, передбаченому ст. 258 КУпАП, яка визначає, що постанови у справах про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху, передбачені, зокрема, ч.1 ст. 121 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративною правопорушення. А оскільки, постанова не виноситься без розгляду справи, тому і розгляд справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності проводиться на місці вчинення порушення.

Відповідач вказав, що він правомірно розглянув справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення у присутності позивача ОСОБА_1 та виніс постанову у відповідності до ст. 283 КупАП.

Зазначив, що зауваження, викладені в позові не знаходять свого підтвердження, а позивачеві необхідно дотримуватись Правил дорожнього руху і згідно п.п. 2.3 ПДР бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування автомобілем у дорозі. Він, поліцейський взводу №2 роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП під час винесення постанови серії НК №378510 від 01.11.2018р. та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, при цьому, жодним чином не порушив права позивача.

Посилаючись на викладені доводи, Відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові і просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач - поліцейський взводу 6 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Шовковий Ігор Олександрович до судового засідання по розгляду адміністративного позову не з`явився, в поданому до суду Відзиву на позовну заяву просив проводити розгляд справи за його відсутності, у зв`язку з віддаленістю суду, та відмовити в задоволені позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши вступне слово позивача, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності та які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 01 листопада 2018 року

поліцейським взводу 6 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Шовковим Ігорем Олександровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №378510.

Вказаною постановою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, , 01 листопада 2018 року о 16 год. 47 хв. на 115 км. автомобільної дороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 у темну пору доби, у якого не працювала лампа лівої фари в режимі ближнього світла, чим порушив вимоги п.п 31.4.3 в) Правил дорожнього руху.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо винесення постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, є протиправними, вважає це порушенням прав людини, окрім того грубо порушено ст.ст. 278, 279 КУпАП

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з наступного.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. 2ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Отже, аналіз діючих законодавчих норм дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст.121 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення та без складання протоколу.

Таким чином, інспектором патрульної поліції в межах правового кола і не порушуючи норм процесуального права було прийнято рішення стосовно винесення відносно позивача постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було (ст. 280 КУпАП).

Пунктом 4Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283,284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити відхилення інших доказів.

Відповідно до п.1ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Диспозицією 1 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідальність за порушення вказаних правил передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП тягне за собою накладання штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 340 гривень.

Згідно п.п. 31.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10 жовтня 2001, № 1306 "Про Правила дорожнього руху" технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п.п.31.4.3 розділу 31 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідачем надано диск з відеозаписом з бодікамери поліцейського DSJX300078_000078 від 01.11.2018 року, яким зафіксовано, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 рухався в темну пору доби, при цьому ліва фара в режимі ближнього світла не горіла.

Відеозапис містить підтвердження наявності на транспортному засобі «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 несправностей, які стали підставою для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Крім того, відеозаписом, зафіксовано роз`яснення Відповідачем прав Позивача передбачених ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також зафіксовано усні пояснення позивача та процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності.

Судом достовірно встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови порушень відповідачем ст.245, 251-252 КУпАП судом не встановлено, оскільки відповідач оцінив докази в їх сукупності.

Пункт 31.5 ПДР України зобов`язує у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідно до п.31.6.б ПДР забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Даних вимог Позивачем виконано не було.

За даних обставин доводи, наведені позивачем без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією відповідача, які в своїй сукупності є свідченням доведеності наявності в діях позивача інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП. Сумнівів щодо доведеності його вини, які б тлумачились на його користь, у суду немає.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку,що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою, у зв`язку з чим позовні вимоги слід залишити без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Керуючись статтями 1, 7,9, 121, 251, 252, 256, 283 КУпАП, Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10 жовтня 2001, № 1306 "Про Правила дорожнього руху", статтями 77, 243-246, 255, 257, 262,295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов (адміністративний) ОСОБА_1 до поліцейського взводу 6 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Шовкового Ігоря Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: