Справа № 826/9754/17
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 липня 2019 року № 826/9754/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Березанський комбікормовий завод» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Березанський комбікормовий завод» (07543, Київська область, м. Березань, вул.Маяковського,12 ) із позовом до Головного управління ДФС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-а, ), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.05.2017 року про нарахування ПрАТ «Березанський комбікормовий завод» грошових зобов`язань з земельного податку в сумі 282 526,90 грн та штрафних санкцій в сумі 141263,45 грн, винесене в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Київській області.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що винесене податкове повідомлення-рішення від 17.05.2017 року є протиправним та підлягає скасуванню. Вважає, що проведена камеральна перевірка є незаконною, оскільки проведена неуповноваженою на те особою. Згідно з п.19-1.1 ст.19, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України повноваження на здійснення перевірок належать контролюючому органу, до яких належать контролюючі органи обласного та центрального рівня, відповідно, компетентним органом для проведення перевірки є Головне управління ДФС у Київській області. Висновки акту вважає безпідставними та такими, що суперечать нормам законодавства і фактичним обставинам справи.

Відповідач із поданою позовною заявою не погоджується, надав заперечення на позовну заяву, в яких вказує, що для задоволення позову не має підстав, оскільки позивачем при розрахунку податкового зобов`язання з плати за землю невірно застосовано ставку податку у розмірі 1%, в зв`язку із чим занижено земельний податок за лютий 2017 року . При самостійному нарахуванні грошового зобов`язання з податку на землю позивач не врахував рішення Березанської міської ради від 23.06.2016 року № 136-15-VII, яким встановлено ставку земельного податку на земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання, у розмірі 12% від їх нормативно-грошової оцінки.

Ухвалою суду від 07.08.2017 року відкрито провадження у справі.

01.02.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив про необґрунтованість доводів відповідача у відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні 08.02.2018 року, за згодою представників сторін, суд перейшов до письмового провадження по справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Представником ГУ ДФС у Київській області, на підставі п.п. 20.1.4 п.20.1 та п. 75.1 ст. 75, ст. 76 Податкового Кодексу України, проведена камеральна перевірка своєчасності подання податкової звітності, повноти нарахування, своєчасності сплати суми податкового зобов`язання з земельного податку ПрАТ «Березанський комбікормовий завод», яку було проведено в приміщенні Барищівсько-Березанського відділення Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області головним держаним інспектором відділення податків та зборів з юридичних осіб Березко Н.В.

За результатами камеральної перевірки було складено Акт від 20.04.2017 року № 728/12-03/04529944, в якому зазначено про заниження податкового зобов`язання із земельного податку за лютий 2017 року на суму 282 526,90 грн. та нараховано штрафну санкцію у розмірі 141 263,45 грн. На підставі зазначеного акту перевірки, контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 17.05.2017 року.

26.05.2017 року позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення від 17.05.2017 року в адміністративному порядку, відповідно до п. 56.1-56.3 ст. 56 Податкового Кодексу України до контролюючого органу вищого рівня - Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України «про результати розгляду скарги» від 18.07.2017 року № 15481/6/99-99-11-03-01-25 в задоволенні скарги позивача відмовлено, а податкове повідомлення-рішення від 17.05.2017 року залишено без змін.

Вважаючи винесене податкове повідомлення-рішення від 17.05.2017 року та рішення про результати розгляду скарги на нього незаконними, позивач звернувся до суду із позовом, для захисту своїх порушених прав та інтересів.

У позовній заяві позивач зазначає про проведення камеральної перевірки неналежним органом, оскільки відповідно до п.19-1.1 ст.19, п. 20.1.4 ст. 20.1 Податкового Кодексу України, повноваження на здійснення перевірок належить контролюючому органу, до яких належать контролюючі органі обласного та центрального рівнів.

Аналіз наданих суду письмових доказів свідчить про необґрунтованість доводів позивача у цій частині.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки-цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктом 76.1. ст.76 Податкового кодексу України встановлено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

У даному випадку камеральна перевірка ПрАТ "Березанський комбікормовий завод" з питань повноти нарахування узгодженої суми податкового зобов`язання з земельного податку проведена Головним управлінням ДФС у Київській області саме на цих, передбачених законодавством підставах, про що складено акт камеральної перевірки від 20.04.2017. Зокрема, перевірці підлягали дані, зазначені у податковій декларації платника земельного податку за лютий 2017 року, що відповідає пп. 75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України.

Податковий кодекс України не містить обмежень щодо можливості проведення камеральних перевірок податкової звітності з земельного податку. В даному випадку предметом перевірки була повнота нарахування узгодженої суми податкового зобов`язання з земельного податку, за результатами якої відповідач дійшов висновку про заниження задекларованої суми податку, що також відповідає вказаному положенню Податкового кодексу України.

Згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. Підпунктом 19-1.1.1 п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Щодо особи перевіряючого, то відповідно до наказу Головного управління ДФС у Київській області від 18.01.2017 №45 "Про прикомандирування працівників ОДПІ" головний державний інспектор відділу податків та зборів з юридичних осіб Баришівсько-Березанського відділення Броварської ОДПІ ОСОБА_1 була прикомандирована до Головного управління ДФС у Київській області та проводила камеральну перевірку.

За таких обставин суд не вважає обґрунтованими доводи позивача про проведення перевірки неуповноваженим органом.

Щодо висновків акту перевірки та оскаржуваного повідомлення-рішення по суті суд зазначає наступне.

Відповідно до п.269.1 ст.269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), та землекористувачі.

Згідно з п.271.1 ст.271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом, та площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Пунктом 271.2 статті 271 Податкового кодексу України передбачено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Отже, власники (користувачі) земельних ділянок зобов`язані сплачувати земельний податок, розрахований згідно із нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки, отриманої в установленому порядку. Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Пунктом 286.2 ст.286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п. 286.2. ст. 286 Податкового кодексу України, платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов`язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Судом встановлено, що позивач має в постійному користуванні земельну ділянку згідно з державним актом від 29.12.2001 КВ №001003. Наведена обставина сторонами визнана.

До податкового органу ПрАТ "Березанський комбікормовий завод" подано звітну податкову декларацію з плати за землю за лютий 2017 року від 14.03.2017 зареєстровану за номером із зазначенням ставки земельного податку у розмірі 1%.

Ставки земельного податку визначаються рішеннями органів місцевого самоврядування, оскільки з 01.01.2015 плату за землю віднесено до місцевих податків як одну із складових податку на майно.

Відповідно до п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України (в редакції станом на 01.01.16) сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Згідно з пп.12.3.1 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 12.3.2. п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України встановлено, що при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

За змістом пп.12.3.3. п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України передбачено, копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів.

Відповідно до пп.12.3.4. пп.12.3. ст.12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно зі ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (з наступними змінами та доповненнями): акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію (ч.5); акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" (ч. 11); акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" (ч. 12).

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" від 11.09.2003 №1160-IV регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

До позову додано рішення Березанської міської ради від 23.06.2016 №136-15-VІІ, яким встановлено ставку податку за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної власності) - у розмірі 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки.

Представник відповідач пояснив, що вказане рішення Березанської міської ради від 23.06.2016 №136-15-VІІ оприлюднене на офіційному сайті Березанської міської ради (berezan.org.ua), проте будь-яких доказів такого оприлюднення не надав.

Представник відповідача зазначив, що позивач повинен спростувати доводи про оприлюднення рішення 23.06.2016 №136-15-VІІ в разі його заперечення.

На спростування вказаної інформації позивачем надав суду копії друкованих засобів масової інформації, що були видані в м. Березань за період з 23.06.2016 року (дата прийняття рішення Радою) по 15.07.2017 року - останній день, встановлений Податковим Кодексом України для оприлюднення рішення.

Згідно пояснень представника позивача, «Березанська громада» є єдиним місцевим друкованим виданням, в якому можливо здійснити друк нормативно-правового акту Березанської міської ради.

До матеріалів справи долучені наступні копії випусків газети «Березанська громада»: №24 від 01 липня 2016 року, № 25 від 08 липня 2016 року, № 26 від 15 липня 2016 року. Як встановлено судом, в жодному із цих видань, рішення Березанської міської ради №136-15-VІІ не опубліковувалось.

Позивач не погоджується із думкою відповідача про те, що оприлюднення вказаного рішення на сайті Березанської міської ради є офіційним оприлюдненням нормативного акту регулюючого характеру.

Суд із такими доводами позивача погоджується і зазначає наступне.

В силу вимог ч.12 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб органів місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановлену Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами або посадовими особами, не пізніше, як у 10 денний строк після їх прийняття та підписання (ч.5 ст. 12 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності»).

Аналіз наведених законодавчих приписів свідчить на користь висновку про те, що чинним законодавством передбачено єдиний спосіб офіційного оприлюднення регуляторних актів органів місцевого самоврядування, а саме через друковані засоби масової інформації.

Будь-яких доказів оприлюднення вказаного рішення у друкованих засобах масової інформації в передбачений статтею 12 Податкового кодексу України строк суду не надано.

Суд вважає, що перевірити оприлюднення рішення Березанської міської ради від 23.06.2016 р. №136-15-VІІ мав відповідач перед його застосуванням для перевірки правильності нарахування місцевих податків і зборів платником податків.

Оскільки відсутні докази оприлюднення рішення Березанської міської ради від 23.06.2016 №136-15-VІІ в друкованих засобах масової інформації, яким затверджено ставку податку за земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання, то відповідне рішення органу місцевого самоврядування може застосовуватись не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом, відповідно до пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України, тобто не раніше 01.01.2018 року.

Судом встановлено, що відповідно до висновку відповідача в акті перевірки від 20.04.2017 року , платником податку занижене грошове зобов`язання по земельному податку на суму 282 526,90 грн. Однак, штрафна санкція в акті перевірки не зазначена.

Штрафні санкції за вказане правопорушення були відображені в податковому повідомленні-рішенні на суму 141 263,45 грн. При цьому відповідач керувався абз. 3-4 п.123.1 ст.123 Податкового Кодексу України, а саме застосував штраф у розмірі 50% від суми нарахованого податкового зобов`язання, з цим позивач не погоджується.

Стосовно застосування до позивача 50% штрафних санкцій, суд зазначає, що відповідно до п.123.1 ст.123 Податкового кодексу Україниу разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах,визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

В акті перевірки від 20.04.2017 р. № 728/12-03/04529944 відсутнє будь-яке посилання на наявність повторності порушення податкового зобов`язання по земельному податку. Відповідно, висновок відповідача про застосування 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання є необґрунтованим, оскільки не доведено наявність повторності порушення податкового зобов`язання з земельного податку.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що висновки камеральної перевірки , зазначені в акті від 20.04.2017 року про заниження податкового зобов`язання з податку на землю є неправомірними, а визначені суми збільшення грошових зобов`язань та штрафних санкцій є необґрунтованими, податкове повідомлення-рішення № від 17.05.2017 року підлягає скасуванню, як незаконне.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Приватого акціонерного товариства «Березанський комбікормовий завод» (07543, Київська область, м. Березань, вул.Маяковського,12 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 17.05.2017 року про нарахування ПрАТ «Березанський комбікормовий завод» грошових зобов`язань із земельного податку в сумі 282 526,90 грн та штрафних санкцій в сумі 141 263,45 грн, винесене в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Київській області;

3. Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Березанський комбікормовий завод" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 6356,86 (шість тисяч триста п`ятдесят шість грн. 86 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Н.Г. Вєкуа