Справа № 160/8539/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2019 року м. Дніпросправа № 160/8539/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року (суддя Жукова Є.О.) у справі №160/8539/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05.10.2018р. про відмову у призначенні пенсії за вислугою років згідно Закону України «Про прокуратуру»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати з 12.09.2018р. пенсію за вислугу років згідно ст..86 Закону України «Про прокуратуру».

В обгрунтуванні заявлених вимог посилалась на те, що маючи загальний стаж роботи 25 років 11 місяців 27 днів, із них стаж роботи на прокурорських посадах 23 роки 6 місяців 22 дні, 12.09.2018р. звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії на підставі ст..86 Закону України «Про прокуратуру». Рішенням від 05.10.2018р. відповідач відмовив у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного стажу роботи на посадах прокурорів. При цьому, відповідач, до вказаного стажу роботи, відмовився зарахувати її роботу на посадах стажистах на посаді помічника, помічника прокурора, посилаючись на відсутність цих посад в статті 15 Закону № 1697-VII. Вважаючи відмову у призначенні пенсії неправомірною позивачка звернулася із позовом до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено. Вирішуючи спірні відносини між сторонами, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачка звернулась до пенсійного органу 12.09.2018 року, то на неї розповсюджуються положення Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII та відповідно для призначення пенсії необхідним є наявність не тільки стажу роботи, визначеного ч.1 ст. 86 вказаного Закону, а саме 23 роки 6 місяців, а й стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців, в той час, як позивачка має стаж роботи на посадах прокурорів 6 років 2 місяці 3 дні при загальному стажі роботи 25 років 11 місяців 27 днів та стажу роботи по вислузі років - 23 роки 6 місяців 22 дні. При цьому суд вказав на те, що до стажу роботи на посадах прокурорів зараховується лише час роботи на посадах, які визначені ст.15 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачка звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та

процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що під час вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для зарахування періодів роботи на посадах стажиста на посаді помічника, помічника прокурора, старшого помічника прокурора, до прокурорського стажу, належить застосовувати норми законодавства, які були чинні на час її роботи на цих посадах. З цих підстав позивачка вказує на те, що періоди її роботи на посадах стажиста на посаді помічника, помічника прокурора, повинні бути зараховані до прокурорського стажу на підставі Закону України №1789 - ХІІ «Про прокуратуру», який був чинним на час її роботи і, відповідно, мають бути зараховані до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

У відзиві на апеляційну відповідач просить залишити рішення суду без змін з огляду на його законність і обґрунтованість. Фактично позиція відповідача полягає у тому, що на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії за вислугу років, Закон України «Про прокуратуру» визначав вичерпний перелік посад, які відносяться до посади прокурора, і таких посад, які обіймала позивачка, Закон не передбачав, у зв`язку з чим були відсутні підстави для призначення пенсії. До заперечень відповідачем надано Лист ПФУ, яким роз`яснено питання щодо призначення пенсій відповідно до ст..86 Закону України «Про прокуратуру». При цьому з вказаного Листа вбачається, що Пенсійний Фонд України визнає можливість зарахування до стажу роботи на посадах прокурора період роботи на посадах помічника (старшого помічника) прокурора до 20.05.2012р. (до внесення змін до статті 56 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789).

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що відповідно до відомостей, зазначених в трудовій книжці позивачки НОМЕР_1 , долученої до матеріалів справи №160/8539/18, в 11.07.1997 р. ОСОБА_1 призначена на посаду стажиста помічника прокурора Жовтневого району м.Кривого Рогу; 18.06.1998 р. - призначена помічником прокурора відповідного району; 05.03.2001 р. - призначена на посаду помічника прокурора Криворізького району; 10.07.2001 р. - призначена на посаду помічника прокурора Криворізького району; 08.02.2011 р. - призначена на посаду помічника прокурора Криворізького району; 08.06.2012р. - призначена старшим прокурором прокуратури Криворізького району; 05.11.2012 р. - призначена старшим прокурором відділу організації участі у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції у м.Кривий Ріг; 07.07.2014 р. призначена прокурором Інгулецького району м.Кривий Ріг; 11.09.2014 р. призначена прокурором відділу організації участі у кримінальному провадженні в судді апеляційної інстанції у м.Кривий Ріг управління організацій участі прокурорів у кримінальному провадженні в судді прокуратури Дніпропетровської області; 12.11.2014 р. - призначена старшим прокурором відділу організації участі у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції у м.Кривий Ріг управління організації участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді прокуратури Дніпропетровської області; 12.11.2014 р. - призначена старшим прокурором відділу організації участі у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції у м.Кривий Ріг участі прокурорів у кримінальному провадженні в суді прокуратури Дніпропетровської області; 27.07.2015 р. - у зв`язку зі змінами у штатному розписі прокуратури Дніпропетровської області відповідно до наказу Генерального прокурора України №64 від 15.07.2015 р., призначена прокурором відділу організацій участі у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції у м.Кривий Ріг; 26.01.2016 р. - у зв`язку з перейменуванням відділу, вважати проурором відділу організації підтримання державного обвинувачення в суді у місцевих прокуратурах та участі прокурорів у перегляді судових рішень апеляційним судом у м.Кривому Розі управління підтримання державного обвинувачення в суді прокуратури Дніпропетровської області; 21.04.2016 р. - у зв`язку з прийомом скасування відділу вважати прокурором відділу забезпечення підтримання державного обвинувачення у регіоні та апеляційному суді у м.Кривому Розі управління підтримання державного обвинувачення в суді прокуратури Дніпропетровської області.

01.08.2017 р. ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом «Щодо призначення пенсії» від 10.08.2017 р. було відмовлено у призначені пенсії ОСОБА_1

12.09.2018 р. ОСОБА_1 повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії, відповідно до ЗУ «Про прокуратуру».

Рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05.10.2018р., яке оформлено протоколом, відмовлено у призначенні пенсії.

Підставою для відмови у призначенні пенсії за вислугою років стало те, що за позицією відповідача, у позивача недостатньо стажу роботи на посадах прокурорів: відповідно до Закону необхідно - не менше 13 років 6 місяців, фактично - 6 років 2 місяці 3 дні.

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії, позивачка звернулася із позовом до суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так фактично спірні відносини між сторонами виникли з приводу можливості зарахування до стажу роботи на посадах прокурора, з метою призначення пенсії на підставі ст. 86 Закону №1697-VII, періоду роботи позивача в органах прокуратури на посадах, які не визначаються Законом №1697-VII (ст..15 Закону), як посади прокурора.

На час звернення позивача за призначенням пенсії набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

Статтею 86 Закону № 1697-VII визначено підстави та порядок призначення пенсії за вислугу років.

Так, відповідно до частини 1 статті 86 Закону № 1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців.

Згідно з частиною 6 вказаної статті до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Статтею 15 Закону № 1697-VII передбачено, що прокурором органу прокуратури є: 1) Генеральний прокурор; 2) перший заступник Генерального прокурора; 3) заступник Генерального прокурора; 4) заступник Генерального прокурора - Головний військовий прокурор; 4-1) заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; 5) керівник підрозділу Генеральної прокуратури України (у тому числі перший заступник та заступник Головного військового прокурора, керівник підрозділу Головної військової прокуратури на правах структурного підрозділу Генеральної прокуратури України); 6) заступник керівника підрозділу Генеральної прокуратури України (у тому числі Головної військової прокуратури та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України); 7) прокурор Генеральної прокуратури України (у тому числі Головної військової прокуратури та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України); 8) керівник регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); 9) перший заступник керівника регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); 10) заступник керівника регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); 11) керівник підрозділу регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); 12) заступник керівника підрозділу регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); 13) прокурор регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); 14) керівник місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); 15) перший заступник керівника місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); 16) заступник керівника місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); 17) керівник підрозділу місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); 18) заступник керівника підрозділу місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); 19) прокурор місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що законодавство розрізняє поняття «вислуги років, що дає право на пенсію» і «стажу роботи на прокурорських посадах». При цьому посади, період роботи на яких зараховується до стажу роботи на прокурорських посадах і до вислуги років, що дає право на пенсію, є відмінними. В той же час до вислуги років, що дає право на пенсію, включається весь стаж роботи на прокурорських посадах.

Тобто, за вищенаведених положень Закону № 1697-VII, посади помічників прокурорів, старших помічників прокурорів зараховуються саме до вислуги років, що дає право на пенсію, натомість не відносяться до спеціального стажу - стажу роботи на прокурорських посадах, оскільки не визначені статтею 15 цього Закону.

Проте, суд вважає, що під час вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для зарахування періодів роботи на таких посадах до прокурорського стажу, належить застосовувати норми законодавства, чинні на час роботи особи на відповідних посадах.

Так, позивачка у період з 18 червня 1998 року по 04 березня 2001 року працювала на посаді помічника прокурора Жовтневого району м.Кривого Рогу; з 05.03.2001р. по 07.06.2012р. працювала на посаді помічника прокурора Криворізького району.

Вказаний період роботи становить 13 років 11 місяців 11 днів.

Під час роботи позивачки на цих посадах чинними були положення Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 5 листопада 1991 року, статтею 56 якого було надано роз`яснення поняття «прокурор», а саме: під поняттям «прокурор» у статті 8, частині четвертій статті 9, частинах першій, другій, третій статті 12, частині першій статті 20, статтях 34, 35, 36, 44, 45, частинах першій, четвертій і шостій статті 46, частині першій статті 46-1, частині першій статті 47, статтях 48, 49, 50, 50-1, частині п`ятій статті 52 і статті 55 цього Закону слід розуміти: Генеральний прокурор України та його заступники, підпорядковані прокурори та їх заступники, старші помічники і помічники прокурора, начальники управлінь і відділів, їх заступники, старші прокурори і прокурори управлінь і відділів, які діють у межах своєї компетенції.

Отже, зазначені періоди роботи позивача на посаді помічника прокурора належить зарахувати до прокурорського стажу на підставі Закону № 1789-ХІІ, який був чинним на час роботи позивача.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22.11.2018р. (справа №428/11348/16-а).

Крім цього, можливість зарахування до стажу роботи на посадах прокурорів, необхідного для призначення пенсії за вислугу років на підставі ст.86 Закону України «Про прокуратуру», періодів роботи на посадах помічників прокурора (під час дії Закону №1789), не заперечується і Пенсійним Фондом України, що підтверджено його Листом, який долучено відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу.

Таким чином, станом на момент звернення із заявою про призначення пенсії загальний і спеціальний стаж позивачки були достатніми для призначення пенсії відповідно до ст..86 Закону України «Про прокуратуру».

Вказані обставини свідчать про неправомірність рішення відповідача від 05.10.2018р. про відмову у призначенні пенсії, що є підставою для його скасування.

Враховуючи те, що інших підстав для відмови у призначенні пенсії, окрім недостатність спеціального стажу, відповідачем визначено не було та враховуючи те, що такі підстави визнані судом неправомірними, суд апеляційної інстанції вважає можливим визначити належним способом захисту порушеного права зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду та прийняття нової постанови про задоволення позову.

Крім цього, у зв`язку із задоволення позову, у відповідності із ст..139 КАС України, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляду судового збору у розмірі 1762,0грн. (704,80грн. - за подання позову, 1057,20 - за подання апеляційної скарги).

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року у справі № 160/8539/18 - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05.10.2018р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугою років згідно Закону України «Про прокуратуру»

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 12.09.2018р. пенсію за вислугу років згідно ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1762,0грн.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 05.07.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк