Справа № 520/4057/19
Суддя: Мінаєва К.В.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 червня 2019 р. № 520/4057/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Мінаєвої К.В.,

за участю секретаря судового засідання Остропільця Є.Є.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Зеленохатова І.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м.Харків, 61057, ) про скасування податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області, в якому просить суд:

- скасувати податкову вимогу №13194-56 від 03.12.2018 року Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області про наявність у платника податків ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , податкового боргу зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені станом на 31.10.2018 р. у сумі 13147,29 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної адвокатської діяльності та отримання доходу від такої діяльності. При цьому, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю лише посвідчує право адвоката на здійснення професійної діяльності, однак не є підставою та доказом здійснення адвокатської діяльності. З 01.11.2017 року, згідно наказу № 15-К від 10.11.2017 року, ОСОБА_1 , як адвокату Адвокатського об`єднання «Шевердін і партнери» нараховується заробітна плата, утримується податок на дохід та ЄСВ. Діяльність ОСОБА_1 як адвоката - самозайнятої особи зупинена з 01.11.2017 року. На підставі наведеного просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 25.04.2019 року прийнято до розгляду адміністративну справу №520/4057/19 та призначено проведення підготовчого засідання на 13.05.2019 року 10:30 год. 13.05.2019 року проведення підготовчого засідання відкладено на 27.05.2019 р. о 12:15 год., у зв`язку з клопотанням представника відповідача про відкладення для надання останнім відзиву на позовну заяву. Протокольною ухвалою суду від 27.05.2019 р. підготовче засідання по справі відкладено на 11.06.2019 р. за клопотанням представника позивача. 11.06.2019 року протокольною ухвалою суду відкладено проведення підготовчого засідання за клопотанням представника позивача на 24.06.2019 р. Протокольною ухвалою суду від 24.06.2019 року закрито підготовче провадження по справі та справа призначена до розгляду по суті.

21.05.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п. 1 частини другої ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальне обов`язкове соціальне страхування» № 2464). Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята ст. 9 Закону № 2464). Отже, законодавством визначено єдині умови щодо сплати єдиного внеску у розмірі, не меншому за розмір мінімального страхового внеску, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску. Мінімальна сума єдиного внеску для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність в 2017 р. становила 704,00 грн. на місяць (8448 грн. на рік), а у 2018 р. - 819,06 грн. на місяць. Вказує, що з 01.01.2017 після набрання чинності змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», позивач як самозайнята особа (адвокат) зобов`язаний своєчасно та повному обсязі сплачувати єдиний внесок, навіть якщо ним не отримано дохід (прибуток) у звітному році. Просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, дослідивши надані докази, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач протоколом засідання Ради партнерів адвокатського об`єднання «Шевердін і партнери» від 01.11.2017 року був включений до складу учасників адвокатського об`єднання «Шевердін і партнери». (а.с.44)

Відповідно довідки Адвокатського об`єднання «Шевердін і партнери» від 30.05.2019 року, ОСОБА_1 працює в адвокатському об`єднанні «Шевердін і партнери» з 01.11.2017 року по теперішній час. Дохід за період з 01.11.2017 року по 30.04.2019 року склав 68598,75 грн. Також з довідки слідує, що з нарахованої заробітної плати 68598,75 грн. сплачений податок з доходів у сумі 13376,78 грн. та єдиний внесок, сплачений застрахованою особою, в сумі 15091,71 грн. (а.с.45)

Відповідно до даних карти платника податку відповідачем позивачу нараховано суми єдиного внеску за 2017 р. - 8448 грн. та за 2018 р.: 19.07.2018 - 2457, 18 грн. за II квартал 2018 року; 19.10.2018 - 2457, 18 грн. за III квартал 2018 року.

Станом на 31.10.2018 року заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску складала 13147,29 грн., у зв`язку з чим, контролюючим органом було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.12.2018 №Ф-13194-56 (а.с.8). Зазначена вимога була отримана позивачем 01.02.2019 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія конверту разом із підписом ОСОБА_1 (а.с.9)

Позивач, не погодившись з вимогою, подав до Головного управління ДФС у Харківській області скаргу від 11.02.2019 року про скасування податкової вимоги від 03.12.2018 р. №13194-56. Зазначена скарга була відправлена позивачем до контролюючого органу 12.02.2019 року, про що свідчить штамп Укрпошти та накладна (а.с.10-11). За результатами розгляду скарги ОСОБА_1 , відповідачем складено лист про направлення скарги від 15.02.2019 р. №4175/ФОП/20-40-10-01-11, в якому контролюючий орган зазначив, що ОСОБА_1 має право звернутись зі скаргою про перегляд вимоги до контролюючого органу вищого рівня - Державної фіскальної служби України, або з урахуванням строків давності до суду. Даний лист позивач отримав 05.03.2019 року (а.с.12-13).

Враховуючи лист відповідача, ОСОБА_1 подано скаргу про скасування податкової вимоги від 03.12.2018 року №Ф-13194-56 до Державної фіскальної служби України (а.с.14-15). За результатами розгляду скарги позивача Державною фіскальною службою України прийнято рішення про залишення скарги без розгляду від 08.04.2019 року №16436/6/88-88-11-05-01-15, в якому зазначено, що ОСОБА_1 порушено 10-денний строк для подання скарги. Позивач отримав дане рішення 11.04.2019 року, про що свідчить його підпис на поштовому конверті. (а.с.16-17)

Не погоджуючись з податковою вимогою від 03.12.2018 року №Ф-13194-56 зі сплати єдиного внеску у сумі 13147,29 грн., ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (Закон 2464).

Відповідно до статті 1 вищевказаного Закону, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому, недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є, зокрема, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску встановлено положеннями Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", згідно з частинами 2 та 3 статті 9 якого, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до частини 8 вказаної статті періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону, платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, у тому числі адвокатську. У статті 7 зазначено, що для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

З викладеного слідує, що якщо платником єдиного внеску-особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої законом № 2464. та сплачувати єдиний внесок.

При розгляді справи встановлено та не заперечується відповідачем, що за період січень жовтень 2017 року позивач не отримував доходу, однак враховуючи викладене вище, позивач зобов`язаний був визначити базу нарахування та сплатити суму єдиного внеску у розмірі не меншому за розмір мінімального страхового внеску за цей період.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність боргу та правомірність прийняття податкової вимоги та відмову в задоволенні позову в цій частині.

Щодо позовних вимог про скасування податкової вимоги №13194-56 від 03.12.2018 року в частині податкового боргу за період листопад 2017 р. 2018 рік., суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ст. 4 закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, які використовують найману працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами.

Як встановлено з матеріалів справи, з 01.11.2017 року, згідно наказу № 15-К від 10.11.2017 року, ОСОБА_1 , як адвокату Адвокатського об`єднання «Шевердін і партнери'' нараховується заробітна плата, з якої утримується податок на дохід та ЄСВ. Дохід за період з 01.11.2017 року по 30.04.2019 року склав 68598,75 грн. З довідки від 30.05.2019 року слідує, що з нарахованої заробітної плати 68598,75 грн. сплачений податок з доходів у сумі 13376,78 грн. та єдиний внесок, сплачений застрахованою особою, в сумі 15091,71 грн. Отже, адвокатське об`єднання «Шевердін і партнери'' з 01.11.017 року є податковим агентом ОСОБА_1 , та здійснює сплату єдиного внеску відповідно до п. 1 ч.1 ст. 4 Закону № 2464.

Тобто, як свідчить наведене, позивач скористався своїм правом, передбаченим Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» щодо форми здійснення адвокатської діяльності, вступивши до адвокатського об`єднання та відповідно зупинивши індивідуальну адвокатську діяльність. Вказані обставини фактично не заперечуються відповідачем та відображено в ідентифікаційних даних платника ОСОБА_1 (а.с. 33). Згідно з витягом з Єдиного реєстру адвокатів України адвокатська діяльність Бартошем Р. Г. здійснюється у складі адвокатського об`єднання «Шевердін і партнери'' (а.с. 46).

Враховуючи викладене, позивач не повинен сплачувати єдиний соціальний внесок як самозайнята особа, оскільки здійснює діяльність у формі адвокатського об`єднання.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що позивач в порушення вимог положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 №1162, не дотримався відповідної процедури зняття з обліку в контролюючому органі у разі припинення незалежної професійної діяльності, оскільки вказані нормативні акти законодавства регулюють порядок зняття з обліку платника податків саме у разі припинення незалежної професійної діяльності. Оскільки позивач не припинив здійснювати незалежну професійну діяльність, а змінив форму здійснення такої діяльності, тому посилання відповідача на необхідність дотримання позивачем вказаних норм права у разі зупинення своєї професійної діяльності є помилковими, внаслідок чого допущено порушення норм чинного законодавства.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач безпідставно нарахував позивачу єдиний внесок за період листопад 2017 рік 3 квартали 2018 в розмірі в сумі 6107,29 грн. (13147, 29 (10*704)), і, як наслідок, оскаржувана вимога №13194-56 від 03.12.2018 року є протиправною та підлягає скасуванню в цій частині. Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Документально підтвердженими судовими витратами в даній справі є витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 768, 40 гривень, згідно квитанції №5966 від 19.04.2019 р. Враховуючи часткове задоволення позову, пропорційно на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 357 грн. із бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 242-246, 250, 255, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (вул. Пушкінська, буд.46, м.Харків, 61057, ) про скасування податкової вимоги задовольнити частково.

Скасувати податкову вимогу №13194-56 від 03.12.2018 року Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області про наявність у платника податків ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , податкового боргу зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені станом на 31.10.2018 р. в частині вимоги про сплату недоїмки в сумі 6322,36 грн..

Стягнути на користь ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 369 (триста шістдесят де`вять) грн. 52 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області ().

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення підписано 04 липня 2019 року.

Суддя Мінаєва К.В.