Справа № 216/4114/17
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2019 року Справа № 216/4114/17
(провадження №231СП/160/4417/19)
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В, розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -
30.08.2017 до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Криворізького центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, у якому позивач просив суд:
- зобов`язати Криворізьке центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити та виплачувати позивачеві з 05.05.2017 року пенсію на пільгових умовах з врахуванням пільгового стажу роботи по Списку № 2 у Криворізькому ремонтно-будівельному управлінні № 1 Дніпропетровської області Облрембудтресту: з 11.04.1984 року по 10.11.1987 року покрівельником 4 розряду дільниці № 3; з 11.11.1987 року по 23.03.1988 року малярем 3 розряду дільниці № 3; з 24.03.1988 року по 31.01.1993 року малярем 3 розряду дільниці № 4; з 28.04.1995 року по 01.03.1999 року ланковим малярем 4 розряду дільниці № 2; з 16.02.2000 року по 29.10.2004 року муляром 4 розряду дільниці №2.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне:
- ОСОБА_1 бажає вийти на пенсію на пільгових умовах за списком №2 з урахуванням ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- окрім загального стажу роботи, позивач працював в Криворізькому ремонтно-будівельному управлінні №1 Дніпропетровської області Облрембудтресту: з 11.04.1984 по 10.11.1987 - покрівельником 4 розряду дільниці №3; з 11.11.1987 по 23.03.1988 - малярем 3 розряду дільниці №3; з 24.03.1988 по 31.01.1993 - малярем 3 розряду дільниці №4; з 28.04.1995 по 01.03.1999 - ланковим малярем 4 розряду дільниці №2; з 16.02.2000 по 29.10.2004 - муляром 4 розряду дільниці №2;
- враховуючи, що позивач досяг встановленого законом пенсійного віку, набув достатній загальний стаж та стаж роботи за Списком №2, він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, додавши до заяви відповідні документи, але отримав відповідь, у якій відповідач зазначив, що комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення не підтверджено пільговий стаж ОСОБА_1 ;
- з вказаною відмовою позивач не погоджується, оскільки відповідно до долучених ним документів, архівних довідок, відомостей з трудової книжки, відповідач не зарахував періоди роботи за Списком №2 для призначення пенсії.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.09.2017 у справі №216/4114/17 (провадження №2-а/216/168/17) відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 .
Ухвалами Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.03.2018 задоволено клопотання представника відповідача та допущено процесуальне правонаступництво первинного відповідача у справі його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, а також ухвалено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

Розпорядженням керівника апарату Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28.11.2018 №1455 у зв`язку з тривалою відпусткою головуючого судді Сидорак В.В. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, яким справу №216/4114/17 було передано на розгляд головуючому судді Бондарєвій О.І.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.11.2018 адміністративну справу №216/4114/17 прийнято до провадження суддею Бондарєвою О.І.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.04.2019 адміністративну справу передано за підсудністю на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 адміністративну справу №216/4114/17 прийнято до свого провадження, встановлено, справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); розгляд справи буде розпочато з 04.06.2019; встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 та встановлено строк для надання витребуваних доказів до 04.06.2019.

Копію вищевказаної ухвали отримано представником Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 23.05.2019, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою.

04.06.2019 засобами телекомунікаційного зв`язку на офіційну електронну адресу суду від відповідача надійшла заява від 04.06.2019 №1578/08-04, у якій заявник просить суд: не проводити розгляд справи по суті 04.06.2019; надати час для надання відзиву на позов та копії пенсійної справи до 08.06.2019.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.06.2019 вищевказану заяву відповідача задоволено частково, а саме: продовжено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області строк на подання витребуваних в ухвали від 20.05.2019 доказів; встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області строк на подання протягом 3 днів з дня отримання копії ухвали суду; у задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.

12.06.2019 засобами поштового зв`язку від відповідача надійшов відзив на позов, у якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні, заначивши таке:

- згідно з наданими документами загальний стаж Позивача складає 31 р. 04 міс. 15 дн. стаж зараховано по 31.03.2017. Стаж на пільгових умовах за Списком №2 відсутній, у зв`язку з чим на даний час відсутні підстави для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2;

- 10.07.2017 року Комісія при Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло рішення, що для підтвердження періоду роботи з 11.04.1984 по 31.01.1993, з 28.04.1995 по 01.03.1999, з 16.02.2000 по 08.01.2004 для зарахування до пільгового стажу за Списком №2 немає підстав;

- з 11.04.1984 року по 31.12.1991 чинні Списки зазначені в постанові Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 11 73, згідно яких посада Позивача не відноситься до списків;

- крім того, ніяких документальних доказів які б підтверджували, що позивач був зайнятий на роботах із застосуванням шкідливих - речовин не нижче 3 класу небезпеки та працював з нітрофарбами та був зайнятий на будівництві нових промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту та зв`язку, жилих та культурно-побутових споруд ОСОБА_1 не надавав;

- ніяких документальних доказів які б підтверджували, що позивач був зайнятий па роботах із застосуванням шкідливих - речовин не нижче 3 класу небезпеки не надавав;

- з наявних у відповідача документів незрозуміло ким працював з 1996 по 1999 роки Позивач чи малярем чи муляром, що не є тотожними професіями та мають окремі вимогами які необхідні для зарахування їх до відповідного Списку;

- у трудовій книжці та інших наданих документах позивача відсутні відомості про роботу позивача у складі комплексних, спеціалізованих бригад та ланок мулярів;

- згідно наказу комунального підрядного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства №1 від 28.04.2001 №75 «Про заходи по результатам проведення атестації робочих місць на підприємстві» робочі місця мулярів, які постійно працюють в бригаді мулярів і в спеціалізованій ланці мулярів комплексної бригади атестовані за Списком №2, а наданими документами не підтверджено, що Позивач працював в бригадах мулярів і в спеціалізованій ланці мулярів комплексної бригади (наказ 1996 року про створення бригади мулярів не відповідає періоду роботи Позивача на посаді муляра).

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

05.05.2017 ОСОБА_1 звернувся до Криворізького центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком.

Листом Криворізького центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 16.08.2017 №12586/05-24 «Про призначення пенсії на пільгових умовах» позивачеві було повідомлено, що 10.07.2017 Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області прийнято рішення, відповідно до якого для підтвердження періодів роботи з 11.04.1984 по 31.01.1993, з 28.04.1995 по 01.03.1999, з 16.02.2000 по 08.01.2004, для зарахування до пільгового стажу за Списком №2 немає підстав. Крім цього, зазначено, що у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивач не має права на призначення пенсії станом на день надання відповіді.

Не погоджуючись із відмовою в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Пунктом 2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №41/26486, Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

За приписами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 16 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV; тут і далі в редакції, яка діяла на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах - 05.05.2017).

Відповідно до пункту б) статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ; тут і далі в редакції, яка діяла на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (461-2016-п), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до частини 2 статті 44 Закону №1058-IVзаява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 виповнилось 55 років 17.05.2017, тобто звернувшись із заявою про призначення пенсії до управління Пенсійного фонду 05.05.2017 позивач діяв у відповідності до положень частини 2 статті 44 Закону №1058-IV.

За положеннями статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 було затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637; тут і далі в редакції, яка діяла на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Із записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 судом встановлено, що позивач працював, зокрема, Криворізькому рембудуправлінні №1 Дніпропетровського Облрембудтресту, яке згодом перетворене у комунальне підприємство «Комунальне підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство №1:

- 11.04.1984 - прийнятий покрівельником 4 розряду (наказ №47 від 10.04.1984);

- 20.01.1988 - у зв`язку з переходом на нові умови праці присвоєний 3 розряд маляра-стропальника (наказ №217 від 31.12.1987);

- 01.02.1993 - переведений трактористом 4 розряду (наказ №11 від 01.02.1993);

- 28.04.1995 - призначений ланковим малярем на дільниці №2 (наказ №68 від 28.04.1995);

- 01.03.1999 - звільнений згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України (наказ №67 від 24.02.1999);

- 16.02.2000 - прийнятий мулярем 4 розряду по переводу зі Шляхового РБП (наказ №2 від 16.02.2000);

- 08.01.2004 - згідно рішення т/к комісії присвоєно 5 розряд муляра (наказ №1 від 08.01.1004);

- 29.10.2004 - звільнений за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України (наказ №71 від 29.10.2004).

В той же час, відповідно до архівної довідки виконкому Криворізької міської ради від 09.03.2017 №304: «в особових картках звільнених працівників Криворізького ремонтно-будівельного управління №1 Дніпропетровського Облрембудтресту (12.1987 р. - Криворізьке підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне управління №1 Двіпропетровського Облрембудтресту; 02.1994 р. - Державне комунальне підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємства №1; 04.2000 р. - Комунальне підрядне спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство №1) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться «кровельщиком 4 разряда участка №3» з 11 квітня 1984 року (наказ №47 від 10.04.1984);

- переведений «маляр 3 разряда участка №3» з 11 листопада 1987 року (наказ №159 від 27.11.1987); -

- переведений «маляр 3 разряда участка №4» з 24 березня 1988 року (наказ №47 від 21.03.1988);

- переведений «тракторист 4 разряда участка №2» з 01 лютого 1993 року (наказ №11 від 01.02.1993);

- ланковий малярів 4 розряду дільниці №2 з 28 квітня 1995 року (наказ №68 від 28.04.1995);

- звільнений «по переводу в КПСД РСУ» 01 березня 1999 року (наказ №07 від 24.02.1999);

- прийнятий «каменщик 4 разряда участка №2» з 16 лютого 2000 року (наказ №02 від 16.02.2000):

- звільнений 29 жовтня 2004 року (наказ №71 від 29.10.2004).

В наказах з кадрових питань (особового складу) відсутні накази про переведення на іншу роботу, про роботу з неповним робочим днем, відомості про надання відпустки без збереження заробітної плати.

Ксерокопії наказів про прийом, переведення, звільнення, наказу «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», «Про заходи атестації робочих місць», переліку робочих місць, карт умов праці, особових карток звільненого (форма №Т-2) додаються.».

Крім того, пунктом 18 Порядку №637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальне підприємство Комунальне підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне підприємство () припинено, про що внесений запис від 10.05.2006 №1003568.

Суд зазначає, що 26.06.2018 під час розгляду справи Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу була допитана як свідок ОСОБА_4 , яка працювала майстром в Криворізькому РСУ №1. Згідно з свідченнями ОСОБА_4 позивач працював покрівельником, мулярем та каменярем з 1984 р. по 2004 р. - до ліквідації підприємства. Всі професії на підприємстві були пільгові, відпустку додаткові надавали. Позивач працював у бригаді малярів, муляром працював приблизно з 1996 р., чому в трудовій книжці відсутні записи - свідкові ОСОБА_4 не відомо.

Крім того, 26.06.2018 як свідок була допитана ОСОБА_5 (працювала в РСУ №1 муляром-фасадником), відповідно до свідчень якої вона працювала разом з ОСОБА_1 у період з 1984 р. по 2004 р. Крім того, ОСОБА_5 повідомила, що позивач працював у бригаді на посаді муляра, був і покрівельником, і фасадчиком, проте які саме посади він займав свідкові не відомо.

Також, 26.06.2018 судом була допитана як свідок ОСОБА_6 (працівник відділу кадрів). ОСОБА_6 зазначила, що позивач прийшов працювати в Криворізьке РСУ №1 на посаду покрівельника, пропрацював приблизно рік, потім перейшов в муляри, потім малярем фасадів, а в 2004 р. він був звільнений. Приблизно в 90-х роках ОСОБА_1 пішов на іншу роботу, проте потім повернувся. Поряд із цим, відповідно до свідчень ОСОБА_6 вона робила записи в трудові книжки як працівник відділу кадрів, проте не пам`ятає що саме писали в книжки. На підприємстві проводилась атестація, є накази щодо її проведення, перелік професій, які підлягають атестації по Списку 2, був затверджений обласним управлінням та директором підприємства. Записи про атестацію в трудову книжку не вносили.

Як свідок 26.06.2018 судом також була допитана ОСОБА_7 - бухгалтер підприємства. ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_1 працював з 1984 р. по 2004 р. муляром, малярем фасадів і покрівельником повний робочий день. Працівникам надавалась додаткова відпустка за працю в шкідливих умовах. Крім того, позивач працював з небезпечними речовинами вище 3-го ступеню, на висоті та на парапетах. Про небезпечність матеріалів ОСОБА_7 відомо, оскільки всі документи проходили через бухгалтерію та інших матеріалів на підприємстві не було. Крім того, свідок зазначила, що атестація маляра обов`язково проводилась, проте їй невідомо коли.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі - Порядок №383) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за №1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 11.04.1984 по 10.11.1987 позивач працював на посаді покрівельника.

На час роботи позивача покрівельником був чинний Список №2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, яким ця посада не була передбачена.

Посада «покрівельники по рулонним покриттям і по покрівлях з штучних матеріалів, зайняті на роботах із застосуванням мастик і ґрунтовок» була включена до Списку №2, затвердженим постановою від Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, який набув чинності з 01.01.1992, тобто коли позивач вже не працював покрівельником.

Конституційний Суд України в пункті 2 мотивувальної частини Рішення від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) вказав, що загальновизнаний принцип права про дію нормативно-правових актів у часі закріплено в частині першій статті 58 Конституції України. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. При цьому Конституційний Суд України роз`яснив, що положення частини першої статті 58 Основного Закону України про дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що «вона починається з моменту набрання актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце».

Враховуючи вищевикладене, дія нормативно-правового акта - Списка №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, яким вперше віднесено до посад та робіт, які дають право на призначення працівникам пенсії за віком на пільгових умовах, професію покрівельника, не може поширюватися на правовідносини, пов`язані з виконанням трудових функцій на цій посаді позивачем, які мали місце до набрання цим Списком чинності.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 07.05.2012 у справі №21-429а11.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність у позивача права на зарахування періоду роботи з 11.04.1984 року по 10.11.1987 року на посаді покрівельника 4 розряду дільниці №3 у Криворізькому ремонтно-будівельному управлінні №1 Дніпропетровської області Облрембудтресту до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2.

Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_1 у періоди з 11.11.1987 по 23.03.1988 працював малярем 3 розряду дільниці №3, з 24.03.1988 по 31.01.1993- малярем 3 розряду дільниці №4, з 28.04.1995 по 01.03.1999 - ланковим малярем 4 розряду дільниці №2.

Відповідно до розділу ХХХІІІ «Загальні професії» Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (зі змінами, внесеними постановою КМУ від 15.11.1994 №773), право на пенсію за віком на пільгових умовах мають маляри, зайняті на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки 450).

Факт роботи ОСОБА_1 малярем із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки підтверджено під час судового розгляду свідченнями свідків на підставі пунктом 18 Порядку №637.

Таким чином, оскільки позивач працював у періоди з 11.11.1987 по 31.01.1993 та з 28.04.1995 по 01.03.1999 на посаді маляра, зайнятого на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно відмовляє позивачеві у зарахуванні йому до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, періодів роботи з 11.11.1987 по 23.03.1988 - малярем 3 розряду дільниці №3, з 24.03.1988 по 31.01.1993 - малярем 3 розряду дільниці №4, з 28.04.1995 по 01.03.1999 - ланковим малярем 4 розряду дільниці № 2 у Криворізькому ремонтно-будівельному управлінні № 1 Дніпропетровської області Облрембудтресту.

Крім того, у період з 16.02.2000 по 29.10.2004 позивач працював у Криворізькому ремонтно-будівельному управлінні № 1 Дніпропетровської області Облрембудтресту муляром 4 розряду дільниці №2.

Відповідно до розділу ХХVІІ «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об`єктів» Списку №2, затвердженого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 та від 16.01.2003 №36, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають муляри, які постійно працюють в бригадах мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад (2290000а-12680).

З матеріалів справи вбачається, що наказом Криворізького підрядного спеціалізованого ремонтно-будівельного управління №1 від 20.10.1995 №191 «Про створення бригади мулярів на дільниці №2» на дільниці №2 створено бригаду мулярів, до якої входив і ОСОБА_1 .

Крім цього, факт роботи позивача у період з 16.02.2000 по 29.10.2004 в бригаді мулярів підтверджено під час судового розгляду свідченнями свідків на підставі пунктом 18 Порядку №637.

За положеннями пунктів 3, 4 Порядку №383 до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92. Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442 (442-92-п) (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку №383 Зазначена постанова (442-92-п) набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії наказу комунального підрядного спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства №1 від 28.04.2001 №75 «Про заходи по результатам проведення атестації робочих місць на підприємстві» робочі місця мулярів, які постійно працюють в бригаді мулярів і в спеціалізованій ланці мулярів комплексної бригади атестовані за Списком №2.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, періоду роботи з 16.02.2000 по 29.10.2004 - муляром 4 розряду дільниці №2 у Криворізькому ремонтно-будівельному управлінні № 1 Дніпропетровської області Облрембудтресту.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, періодів роботи періодів роботи з 11.11.1987 по 23.03.1988 - малярем 3 розряду дільниці №3, з 24.03.1988 по 31.01.1993 - малярем 3 розряду дільниці №4, з 28.04.1995 по 01.03.1999 - ланковим малярем 4 розряду дільниці № 2 та з 16.02.2000 по 29.10.2004 - муляром 4 розряду дільниці №2 у Криворізькому ремонтно-будівельному управлінні № 1 Дніпропетровської області Облрембудтресту.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01.07.2003 №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 3 статті 139 КАС України, згідно з якими при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, судовий збір у розмірі 480,00 грн, сплачений ОСОБА_1 при поданні адміністративного позову до суду відповідно до квитанції від 30.08.2017 №0.0.838350912.1, підлягає стягненню з Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 73-77, 86, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає прав на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, періодів роботи з 11.11.1987 по 23.03.1988 - малярем 3 розряду дільниці №3, з 24.03.1988 по 31.01.1993 - малярем 3 розряду дільниці №4, з 28.04.1995 по 01.03.1999 - ланковим малярем 4 розряду дільниці № 2 та з 16.02.2000 по 29.10.2004 - муляром 4 розряду дільниці №2 у Криворізькому ремонтно-будівельному управлінні № 1 Дніпропетровської області Облрембудтресту.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 480,00 грн (чотириста вісімдесят гривань нулькопійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя І.В. Юхно