Справа № 200/13847/18-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2019 року справа №200/13847/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Сіваченка І.В., секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участю позивача особисто, представника відповідача Кисіля Д.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року (у повному обсязі виготовлено 28 березня 2019 року у м. Слов`янськ) у справі № 200/13847/18-а (головуючий I інстанції суддя Кошкош О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, анулювання запису, визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 06.12.2018 року звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2018 року № 1018 «Про результати службового розслідування за фактом втрати бланку суворої звітності»; анулювати запис в його службовій картці щодо накладення дисциплінарного стягнення наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2018 року № 1018 «Про результати службового розслідування за фактом втрати бланку суворої звітності»; визнати протиправними дії відповідача щодо незаконного зменшення премії в частині грошового забезпечення, зобов`язати відповідача скасувати наказ (внести зміни до наказу) командира військової частини НОМЕР_1 «Про преміювання військовослужбовців частини за листопад 2018 року» - в частині невиплати йому як начальнику стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 премії за листопад 2018 року в повному обсязі; зобов`язати відповідача провести йому відповідні виплати премії за листопад 2018 року (а.с. 44-51).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 14.11.2018 № 1018 «Про результати службового розслідування за фактом втрати бланку суворої звітності», що стосується капітана ОСОБА_1 .

Анульовано запис в службовій картці ОСОБА_1 щодо накладення дисциплінарного стягнення наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 14.11.2018 № 1018 «Про результати службового розслідування за фактом втрати бланку суворої звітності».

Визнано протиправними дії командира Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо зменшення ОСОБА_1 премії в частині грошового забезпечення на підставі наказу від 14.11.2018 № 1018 «Про результати службового розслідування за фактом втрати бланку суворої звітності».

Скасовано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 04.12.2018 № 1069 «Про преміювання військовослужбовців частини за листопад 2018 року» в частині невиплати начальнику стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_1 премії за листопад 2018 року в повному обсязі.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) провести відповідну виплату премії начальнику стройової частини капітану ОСОБА_1 за листопад 2018 року.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено (т. 1 а.с. 165-167).

Представник відповідача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що в результаті службового розслідування призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2018 року № 979 встановлено, що начальник стройової частини відділення персоналу штабу частини капітан ОСОБА_1 діючи з необережності, передбачаючи можливість настання негативних правових наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення втратив бланк суворої звітності, а саме: грошовий атестат № 153560 колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 , який 30.08.2018 року отримав від провідного бухгалтера фінансово-економічної служби частини молодшого сержанта ОСОБА_3 .. Таким чином, позивач порушив вимоги пп. 1.12.7, 1.12.8 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України; ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту ЗС України та ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Апелянт вказує на те, що правовідносини щодо порядку видачі грошових атестатів урегульовано Правилами організації фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій ЗС України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 22 травня 2017 року.

У запереченні на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи в межах апеляційної скарги, надані заперечення, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України на посаді начальника стройової частини відділення персоналу штабу за контрактом.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 05.11.2018 № 979 проведено службове розслідування за фактом втрати бланку суворої звітності з метою уточнення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню обов`язків військової служби начальником стройової частини відділення персонал штабу Військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_1 , чиї дії стали причиною втрати бланку суворої звітності, а саме: грошового атестату №153560 молодшого сержанта ОСОБА_2 , а також ступеня вини військовослужбовця.

За результатами службового розслідування 14.11.2018 складено акт проведення службового розслідування, яким запропоновано за порушення вимог статей 1, 2, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у частині бездоганного та неухильного додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині обов`язкового виконання службових обов`язків, що визначають обсяг виконання завдань доручених йому за посадою, статті 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо обов`язку звернення зі службових питань до свого безпосереднього начальника, пунктів 1.12.7, 1.12.8 Інструкції з діловодства у Збройних Сил України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124 в частині недопущення порушень, що можуть призвести до втрати службових документів, а також негайної доповіді безпосередньому командиру (керівнику) про втрату або нестачу службових документів та як наслідок втрату грошового атестату № 153560 молодшого сержанта ОСОБА_2 , накласти дисциплінарне стягнення і оголосити догану ОСОБА_1 (т. 1 а.с.97-103).

Проведеним службовим розслідуванням вказано на те, що капітан ОСОБА_1 30.08.2018 отримав від провідного бухгалтера фінансово-економічної служби частини молодшого сержанта ОСОБА_3 бланк суворої звітності грошовий атестат № 153560 з метою формування особової справи колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 , про що поставив особистий підпис у реєстрі № 4 на видачу грошових атестатів військовослужбовцям частини.

Свідками особистого отримання вказаного атестату зазначено помічника командира з фінансово-економічної роботи начальника фінансово-економічної служби частини капітана ОСОБА_4 , бухгалтера фінансово-економічної служби частини працівника ЗСЦ ОСОБА_5 , позивач відмовився надавати пояснення.

В подальшому на підставі вказаного акту командиром Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України видано наказ «Про результати службового розслідування за фактом втрати бланку суворої звітності» від 14.11.2018 № 1018, зокрема, пунктом 2 якого за порушення вимог статей 1,2, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у частині бездоганного та неухильного додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині обов`язкового виконання службових обов`язків, що визначають обсяг виконання завдань доручених йому за посадою, статті 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо обов`язку звернення зі службових питань до свого безпосереднього начальника, пунктів 1.12.7, 1.12.8 Інструкції з діловодства у Збройних Сил України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124 у частині недопущення порушень, що можуть призвести до втрати службових документів, а також негайної доповіді безпосередньому командиру (керівнику) про втрату або нестачу службових документів та як наслідок втрату грошового атестату № 153560 молодшого сержанта ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення: оголошено догану ОСОБА_1 (т. 1 а.с.87-89).

4 грудня 2018 року наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України прийнято наказ «Про виплату військовослужбовцям частини премії за листопад 2018», згідно якого начальнику стройової частини капітану ОСОБА_6 виплачено премію за листопад 2018 року у розмірі 90,9%, підставою для зменшення вказано Наказ від 14.11.2018 №1015, вчинене правопорушення догана (т. 1 с. 137).

Спірним у справі є правомірність дій відповідача щодо прийняття наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2018 року № 1018 «Про результати службового розслідування за фактом втрати бланку суворої звітності»; зменшення премії в частині грошового забезпечення.

При вирішення справи суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII(далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV(далі Дисциплінарний Статут).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі (ст. 2 Дисциплінарного Статуту).

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків (ст. 4 Дисциплінарного Статуту).

Згідно з частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.

Пунктом б статті 68 Дисциплінарного статуту визначено, що на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, як догана.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на військовослужбовців визначено статтями 83 - 84 Дисциплінарного статуту, згідно яких на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до ст. 85 вказаного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (ст. 86 Дисциплінарного Статуту).

Таким чином, накладенню дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування, прийняття рішення про необхідність його проведення належить до дискреційних повноважень посадової особи, уповноваженої приймати рішення про притягнення відповідного військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Інструкція з діловодства у Збройних Сил України, затверджена наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124, встановлює загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах (установах) Збройних Сил України, штабах угруповань військ, (далі військові частини, установи), включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням.

Згідно п. 1.12.7 Інструкції № 124 весь особовий склад військової частини (установи), який працює зі службовими документами, зобов`язаний:

беззаперечно виконувати вимоги законодавства та інших нормативно-правових актів України з питань діловодства та цієї Інструкції;

не допускати порушень, що можуть призвести до розголошення відомостей службового характеру або втрати службових документів. Попереджувати дії (бездіяльність) інших осіб, які можуть призвести до таких наслідків;

передавати службові документи з одного підрозділу військової частини до іншого тільки через діловодство;

негайно доповідати безпосередньому командиру (керівнику) про втрату або нестачу службових документів, посвідчень, перепусток, ключів від приміщень, сховищ, сейфів, в яких зберігаються службові документи, особистих печаток, штампів, а також про виявлення необлікованих службових документів та видань;

у разі відпустки, відрядження, звільнення, вибуття на лікування, навчання, до нового місця служби передати іншому виконавцю всі невиконані документи за рішенням свого безпосереднього командира (керівника);

своєчасно здавати в службу діловодства службові документи та видання, необхідність у яких минула;

надавати всі службові документи та видання, які обліковані за ним, працівникам служби діловодства на їх вимогу.

Увесь особовий склад військової частини (установи), який працює з документами, зобов`язаний виконувати вимоги, встановлені цією Інструкцією, не допускати порушень, що можуть призвести до розголошення відомостей службового характеру або втрати службових документів, а також попереджувати дії (бездіяльність) інших осіб, які можуть призвести до таких наслідків. З вимогами цієї Інструкції особовий склад ознайомлюється під особистий підпис.

Особовому складу військових частин, який працює з документами, забороняється:

повідомляти усно або письмово службові відомості щодо робіт, які виконуються ним, заходів, які проводяться військовою частиною (установою), дійсні найменування та пункти дислокації військових частин (установ) особам, які не мають відношення до цих відомостей;

викладати особисті прохання на бланках з найменуванням військової частини (установи);

самовільно провозити та пересилати за кордон службові документи (видання), які не підлягають опублікуванню;

вести розмови щодо змісту документів у присутності сторонніх осіб.

За порушення порядку обліку, зберігання і виконання документів та інших носіїв інформації, які містять службову інформацію, військовослужбовці та працівники Збройних Сил України притягуються до відповідальності згідно з законодавством (п. 1.12.18 Інструкції № 124).

Порядок видачі і застосування грошового атестата військовослужбовця Збройних Сил України визначено п. 11 наказу Міністерства оборони України від 22 травня 2017 року № 280.

Відповідно до п. 11.3 Наказу № 280 грошовий атестат виписується на кожного військовослужбовця окремо (друкованим способом, чорнилом або кульковою ручкою), підписується командиром військової частини і начальником фінансового органу і засвідчується особистим підписом власника грошового атестата та відтиском гербової печатки з найменуванням частини, зазначеної в атестаті.

Грошовий атестат видається під підпис у картці особового рахунку військовослужбовця, в якій зазначається дата видачі, серія та номер виданого атестата.

Після прибуття військовослужбовця до місця служби і зарахування його до списків військової частини фінансовим органом, в якому військовослужбовець перебуває на грошовому забезпеченні, у п`ятиденний строк надсилається до військової частини, яка видала грошовий атестат, підтвердження до грошового атестату. Підписане командиром і начальником фінансового органу і засвідчене відтиском гербової печатки військової частини.

Начальник фінансового органу, який видав атестат, отримавши підтвердження, робить відмітку про його одержання в картці особового рахунку військовослужбовця. Отримання підтвердження зберігаються у справах фінансової служби.

Військовослужбовцям, які звільняються з військової служби, грошові атестати видаються під підпис у картках особових рахунків військовослужбовців, в яких зазначаються дати видачі, серії та номери виданих грошових атестатів.

У районному (міському) військовому комісаріаті грошові атестати звільнених військовослужбовців реєструються в алфавітній книзі із зазначенням у ній військового звання, прізвища, імені та по батькові військовослужбовця, серії і номера грошового атестата. Після реєстрації грошові атестати військовослужбовців, які мають право на пенсійне забезпечення чи на одержання протягом року з дня звільнення окладу за військовим званням долучаються до документів, що подаються до обласного військового комісаріату для призначення пенсії чи виплати окладу за військовим званням, а грошові атестати інших військовослужбовців - до їх особових справ.

Після остаточного розрахунку з цими особами їхні грошові атестати повертаються до районного (міського) військового комісаріату для долучення до особових справ.

Якщо під час прийняття на військовий облік звільненого військовослужбовця виявиться, що грошового атестата немає, військовий комісаріат витребує з військової частини за останнім місцем служби військовослужбовця дублікат грошового атестата.

Таким чином, грошовий атестат видається військовослужбовцю, який звільняється, особисто під підпис у картках особових рахунків військовослужбовців. Військовослужбовець повинен засвідчити грошовий атестат особистим підписом.

Згідно витягу з Наказу від 20.08.2018 № 238 молодшого сержанта ОСОБА_2 звільнено в запас з 20 серпня 2018 року (т. 1 а.с.136).

Апелянтом не заперечується, що ОСОБА_2 не знаходився у військовій частині під час звільнення та не засвідчував грошовий атестат особистим підписом.

В реєстрі № 4 на видачу грошових атестатів військовослужбовцям В/ч НОМЕР_1 , наданому до суду, відсутній запис про видачу грошового атестату на таке прізвище.

Запис, на який посилається відповідач, здійснений із зазначенням прізвища « ОСОБА_7 », в цей же строчці поставлено підпис без визначення особи, якій він належить (прізвища, ім`я, по батькові) та дати отримання грошового атестату.

Також з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.08.2018 року № 249 вбачається, що позивач прибув та приступив до виконання службових обов`язків 30 серпня 2018 року. Тобто, на момент звільнення ОСОБА_2 з лав ЗС України 20.08.2018 року з військової служби за контрактом у запас позивач був відсутній (т. 1 а.с. 20).

Суд першої інстанції критично поставився до показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та не прийняв їх до уваги, оскільки свідки є підлеглими працівниками відповідача, зацікавлені у позитивному вирішенні спору та показання даних свідків спростовуються іншим доказом у справі, зокрема, Реєстром № 4 на видачу грошових атестатів військовослужбовцям В/ч НОМЕР_1 .

Крім того, з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2017 року № 1161 вбачається, що відповідальність за зберігання облікових регістрів та службових справ фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 покладено на бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 працівника Збройних Сил України ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 91-95).

Суд апеляційної інстанції погоджується з такою оцінку пояснень свідків.

Позивач категорично заперечував, що, згідно посадових обов`язків, він мав відношення до грошових атестатів.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2019 року було витребувано від Військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії посадової інструкції ОСОБА_1 , начальника стройової частини відділення персоналу штабу, а також доручення щодо отримання ОСОБА_1 на отримання бланків грошових атестатів або довідки про відсутність такого доручення.

Відповідачем у листі на виконання ухвали від 12 червня 2019 року зазначено, що окремого доручення на отримання позивачем бланків грошових атестатів військової частиною не надавалось, оскільки позивач отримував відповідні документи фінансового характеру у фінансово-економічній службі Військової частини НОМЕР_1 для комплектування особових справи військовослужбовців, які звільняються з лав ЗС України, на підставі відповідних витягів з наказів командира частини (по стройовій частині), а також у тому числі на підставі окремого розпорядження начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_3 від 15.08.2018 року № 2740.

Посадову інструкцію позивача відповідачем також не надано. Хоча при апеляційному розгляді представник апелянта підтвердив, що до посадової інструкції ОСОБА_1 немає обов`язку щодо отримання бланків грошових атестатів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що під час розгляду справи не знайшло підтвердження те, що саме позивачем було отримано грошовий атестат серії ЗУ номер 153560.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про те, що службове розслідування, результатом якого стало прийняття оскаржуваного наказу, проведено необ`єктивно, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що пункт 2 наказу від 14.11.2018 № 1018 «Про результати службового розслідування за фактом втрати бланку суворої звітності», що стосується позивача, виданий необґрунтовано з правової точки зору і без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; а відтак пункт 2 цього наказу підлягає скасуванню. Пункти 1, 3, 4, 5 вказаного наказу не підлягають скасуванню, оскільки вони не стосуються позивача.

Вимоги про анулювання запису в службовій картці щодо накладення дисциплінарного стягнення наказом від 14.11.2018 № 1018, визнання протиправними дій щодо незаконного зменшення премії в частині грошового забезпечення на підставі наказу від 14.11.2018 № 1018 «Про результати службового розслідування за фактом втрати бланку суворої звітності»; скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про преміювання військовослужбовців частини за листопад 2018 року» в частині невиплати начальнику стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_1 премії за листопад 2018 року в повному обсязі, зобов`язання військову частину НОМЕР_1 провести відповідні виплати начальнику стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_1 премії за листопад 2018 року є похідними вимогами від скасування пункту 2 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2018 №1018 «Про результати службового розслідування за фактом втрати бланку суворої звітності», що стосується капітана ОСОБА_1 , і тому суд першої інстанції правомірно вирішив спір про їх задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року у справі № 200/13847/18-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 1 липня 2019 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко