Справа № 580/524/19
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/524/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Мельничука В.П.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року (розглянута у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні, м. Черкаси, дата складання повного тексту рішення - 17 квітня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправним та скасування відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та зобов`язання прийняти рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2019 року, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправною відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 3,5300 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адмінмежах Безпечнівської сільської ради Жашківського району Черкаської області (лист від 19.01.2018 №348/0/95-18) та зобов`язати відповідача прийняти рішення за заявою ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою від 11.01.2018 вх. №М-168/0/94-1811.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що є спадкоємцем померлого ОСОБА_2 11.01.2018 ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою від 11.01.2018 вх. №М-168/0/94-1811 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 3,5300 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адмінмежах Безпечнівської сільської ради Жашківського району Черкаської області. Проте відповідач листом №348/0/95-18 від 19.01.2018 відмовив ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою з тієї підстави, що вказана земельна ділянка знаходиться в оренді у товариства з обмеженою відповідальністю «Кищенці». Позивач вважає вказану відмову протиправною.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 19.02.2016 ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Безпечанське» розміром 3,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

На підставі Наказу Головного управління Дежгеокадастру у Черкаській області від 30.01.2017 року №23-291/14-17-СГ Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3.5 га громадянину ОСОБА_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель державної власності (земель сільськогосподарського призначення) в адміністративних межах Безпечнівської сільської ради Жашківського району Черкаської області.

На звернення ОСОБА_2 (вх.№М-168/0/94-1811 від 11.01.2018) листом від 18.01.2018 №348/0/95-18 Головне управління відмовило у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3,5300 га для ведення товарного сільскогосподарського виробництва в адміністративних межах Безпечнівської сільської ради Жашківського району, Черкаської області.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.09.2018 спадкоємцем майна ОСОБА_2 є позивач - ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з права на земельну частку КСП «Безпечанське» с. Безпечна, Жашківського району, Черкаської області, яке перебуває у колективній власності КСП «Безпечанське», розміром 3,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного спадкодавцю на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 19.02.2016.

Вважаючи, що внаслідок відмови у затвердженні відповідачем ОСОБА_2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3,5300 га для ведення товарного сільскогосподарського виробництва в адміністративних межах Безпечнівської сільської ради Жашківського району, Черкаської області був позбавлений права власності на земельну ділянку як спадкоємець, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо вимоги позивача про скасування відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки від 18.01.2018 №348/0/95-18 ОСОБА_2 , колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ст. 1219 Цивільного кодексу України передбачає права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини. Так, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права.

Оскарження відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки є особистим майновим правом, яке належало померлому ОСОБА_2 , припинилось з його смертю і до складу спадщини не входить.

Колегія суддів зазначає, що відмова відповідача у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 3,5300 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адмінмежах Безпечнівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, оформлена листом від 19.01.2018 №348/0/95-18, здійснена за заявою померлого ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою від 11.01.2018 вх. №М-168/0/94-1811, отже, стосується права останнього на виділення в натурі земельної ділянки, право на яку належало йому на підставі сертифіката на земельну ділянку (пай).

Частиною 1 т. 2 КАС України закріплено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивач є спадкоємцем померлого, його право на виділення в натурі земельної ділянки (паю) виникло після оформлення спадщини, тобто після відмови померлому ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою на земельну ділянку.

НА підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваною відмовою у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки від 18.01.2018 №348/0/95-18 ОСОБА_2 права позивача не порушені, у зв`язку з чим вказана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача прийняти рішення за заявою ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою від 11.01.2018 вх. №М-168/0/94-1811, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.16 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Згідно п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Законом України «Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок (паїв)» №899 від 05.06.2003 в редакції, яка діє на час розгляду справи, передбачено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай). Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай),також є свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст.. 3 ЗУ №899 від 05.06.2003 підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Таким чином, підставою виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) спадкоємцям права на земельну частку (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем у судове засідання надано додаткові документи, щодо неправомірності дій відповідача та обґрунтування своїх вимог, а саме: копію довідки Відділу Держземагентства у Жашківському районі Черкаської області від 17.11.2014 №2086, копію листа ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 06.12.2017 П-22384/0-10451/6-17, копію листа ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 03.10.2017 №8727/6-17, копію листа ГУ Держгеокадастру у Черкаській області (без № та дати на звернення від 10.10.2017), копію листа ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 19.01.2018 №348/0/95-18, лист Виконавчого комітету Жашківського району черкаської області від 17.05.2019 року з додатками, фото з кадастрової карти щодо земельної ділянки № НОМЕР_2 , та вказує наступне.

Так, зазначені вище документи не є підтвердженням того, що позивач сам звертався до відповідної ради щодо виділення внатурі земельної ділянки та підтверджують особисте звернення ОСОБА_2 (спадкодавця).

Таки чином, колегія суддів зазначає, що позивач не звертався до Безпечнівської сільської ради Жашківського району Черкаської області із заявою про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки як спадкоємець права на земельну частку КСП «Безпечанське» с. Безпечна, Жашківського району, Черкаської області, яке перебуває у колективній власності КСП «Безпечанське», розміром 3,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.09.2018, виданого державним нотаріусом Жашківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-1314, тому його звернення до суду з позовною вимогою про зобов`язання прийняти рішення є передчасним.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 03 липня 2019 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

В.П. Мельничук