Справа № 807/897/16
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 липня 2019 року

Київ

справа №807/897/16

адміністративне провадження №К/9901/16169/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.01.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 у справі №807/897/16 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування рішень, вимоги,

ВСТАНОВИВ:

07.06.2019 до Верховного Суду надійшли матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , направлені до суду поштою 04.06.2019.

Ухвалою Верховного Суду від 12.06.2019 касаційну скаргу залишено без руху зокрема з тієї підстави, що касаційна скарга не містила конкретного обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Так, у касаційній скарзі наведено процесуальні норми щодо форми і змісту судового рішення, яким, як на думку скаржника, судові рішення, ухвалені у цій справі, не відповідають. Також скаржник зазначає, що судами не перевірено походження чистого доходу, не було перевірено розрахунків в натуральній формі, не досліджено та перевірено надані податковим органом розрахунки, у зв`язку з чим неправомірно стягнуто кошти у вигляді штрафних санкцій. У зв`язку з наведеним позивач вважає, що судові рішення не відповідають вимогам чинного законодавства в цілому.

Проте, Судом акцентовано увагу позивача, що абстрактне зазначення ним, що суди не встановили і не перевірили усі документи, які підтверджують обґрунтованість його позовних вимог, не є належним правовим обґрунтуванням касаційної скарги, а тому скаржнику слід їх (обґрунтування) уточнити із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при вирішенні судами кожної вимоги, заявленої у позові, та зазначити, які саме документи, на думку позивача, судами помилково було прийнято до уваги, а яким безпідставно не надано правової оцінки або надано таку неправильно.

У зв`язку з цим, Судом надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, в тому числі для уточнення вимог до суду касаційної інстанції, виходячи з його повноважень, встановлених статтею 349 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та зазначення обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права з урахуванням мотивів, наведених в ухвалі Верховного Суду.

На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху ФОП ОСОБА_1 подав клопотання, в якому навів причини пропуску строку на касаційне оскарження та заяву про їх поновлення, а також уточнення судових рішень, що оскаржуються.

Щодо обґрунтування вимог касаційної скарги, скаржником подано заяву, в якій він повторно констатує, що суди попередніх інстанцій не витребували у відповідача всі наявні та доступні докази і не надали правової оцінки на всі події, що відбувалися, у зв`язку із чим заперечує встановлені судами фактичні обставини щодо отриманого доходу. З огляду на це, скаржник вимагає у суду касаційної інстанції витребувати у відповідача докази, на яких ґрунтуються оспорювані рішення.

За змістом частин першої, другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги позивач просить суд касаційної інстанції отримати і дослідити нові докази, переоцінити досліджені у справі докази та встановити нові фактичні обставини, що є неможливим та виходить за межі компетенції суду касаційної інстанції.

Водночас жодних посилань на порушення судами попередніх інстанцій конкретних норм процесуального права при розгляді справи, отриманні чи дослідженні доказів, або які б унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, у касаційній скарзі не наводиться.

Не містить касаційна скарга і жодних посилань на помилки судів першої та (або) апеляційної інстанцій при застосуванні конкретних норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону; застосування закону, який не підлягає застосуванню; незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відтак касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Отже, позивачем не усунуто недоліків касаційної скарги в частині обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Частиною п`ятою наведеної статті визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху було отримано 20.06.2019, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, а отже, останнім днем для усунення недоліків було 01.07.2019 (30.06.2019 вихідний день).

Враховуючи, що касаційна скарга позивача в частині наведених ним обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише заперечення факту отримання ним доходу (що було предметом судового розгляду судами попередніх інстанції після направлення судом касаційної інстанції справи на новий розгляд) без зазначення того у чому конкретно полягає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, і на пропозицію суду станом на 05.07.2019 таких обставин не наведено, касаційну скаргу слід повернути.

Суд враховує, що відсутність у касаційній скарзі викладу передбачених КАС України підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку є підставою для повернення касаційної скарги і за пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

При цьому, відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи, що касаційна скарга повертається, відсутні підстави для вирішення заявленого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке може бути вирішено під час відкриття касаційного провадження.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 169, 328, 330, 332, 341, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.01.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 у справі №807/897/16 повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

М.М. Гімон,

Суддя Верховного Суду