Справа № 400/1826/19
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019 р. № 400/1826/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., пр. позивача ОСОБА_1 І ОСОБА_2 , пр. відповідача Сазонова Д.К. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "ГИПРОГРАД", вул. Лягіна, 4, м. Миколаїв, 54001

до відповідача:Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:Акціонерне товариство "Сбербанк", вул. Володимирська, буд. 46, м. Київ 1, 01001

про:визнання протиправною та скасування постанови від 05.04.2019 р. ВП № 58726882,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Сбербанк», про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ( з урахуванням заяви про виправлення описки в прохальній частині) № 58726882 від 05.04.2019.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис, який вчинений 03.03.2012, тому строк пред`явлення до виконання виконавчого документа відповідно до вимог Закону України « Про виконавче провадження» пропущений. Також в порушення п.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції підвідомчі рішення, за якими сума зобов`язання становить 50 та більше мільйонів грн. або еквівалентну суму в іноземній валюті. За змістом виконавчого напису сума зобов`язань боржника становить 16 930 883,40 грн., що виключає примусове виконання даного рішення відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Відповідач надав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки строк банком на звернення за примусовим виконанням відповідно до ст.37, 12 Закону України « Про виконавче провадження» не пропущений, а відповідно до п.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції правомірно відкрито виконавче провадження, оскільки сума виконання складає 2 119513,20 дол. США, а не 16930883,40 грн., як зазначає позивач.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Сбербанк», надала суду пояснення, в яких просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки виконавчий напис з 2012 року перебував на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України та був повернутий стягувачу 21.06.2018 без виконання. Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в разі повернення виконавчого документа, в зв`язку з неможливістю в повному обсязі виконати рішення, строк пред`явлення такого документа після повернення переривається та встановлюється з дати його повернення. Банк повторно звернувся до виконання 28.01.2019, тому строк звернення не пропущений. Заборгованість по виконавчому напису становить 2 119513,20 дол. США, що становить більше 20 млн. грн., тому банк правомірно звернувся до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України.

Заслухав пояснення сторін, дослідив докази, суд встановив:

3.03.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення з позивача на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росія» в розмірі 2 119 513 дол. США 20 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.02.2012 складає 16 930883,40 грн. шляхом звернення стягнення на майно за адресою м. Миколаїв, вул.Лягіна,буд.4/2.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 05.04.2019 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 564 від 03.03.2012 про звернення стягнення на майно за адресою АДРЕСА_1 Миколаїв, вул.Лягіна АДРЕСА_2 , що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Гипроград» на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росія» в сумі 2 119513 дол. США 20 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.11.2012 разом складає 16 930883,40 грн.

У відзиві відповідач зазначає, що 25.04.2012 виконавчий напис нотаріуса № 564 від 03.03.2012 пред`явлено банком до виконання до Відділу.

21.06.2018 постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» №1404).

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України « Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Пунктом 5 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1404 передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом (05.10.2016), пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Оскільки виконавчий документ з 2012 по 21.06.2018 перебував на виконанні, нормами Закону України «Про виконавче провадження» № 1404 передбачено, що у разі повернення виконавчого документу стягувачу без виконання строки його пред`явлення до виконання перериваються та банк має право повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, тобто три роки до 21.06.2021. Постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята 05.04.2019, тому банком не пропущено строк звернення до виконання виконавчого напису № 564 від 03.03.2012.

Позивач обґрунтовує правомірність позовних вимог тим, що відповідно п.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 Департамент не міг приймати виконавчий документ до виконання, оскільки сума виконавчого документа менше 50 млн. грн.

Відповідно до п.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень ( в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження 5.04.2019) відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими: сума зобов`язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

У спірній постанові державний виконавець зазначає, що сума стягнення майна складає 2 119513,20 доларів США , що за офіційним курсом НБУ станом на 15.11.2012 складає 16 930 883,40 грн.

У заяві про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2019 банк просив відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису про звернення стягнення на майно в розмірі 2 119513,20 дол. США.

Третя особа надала суду інформацію з сайта НБУ щодо офіційного курсу долара станом на 28.01.2019, що складає 2781,7285грн. за 100 дол. США.

Відтак, сума заборгованості позивача перед банком складає саме 2 119513,20 доларів США, що в еквіваленті у гривні складає 58 943662,092 грн., що є більше 20 млн. грн., тому у відповідача були правові підстави для прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач не довів суду, що спірна постанова від 05.04.2019 про відкриття виконавчого провадження є протиправною, тому позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 194, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ГИПРОГРАД" (вул. Лягіна, 4, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 32719775) до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 00015622) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному ст. 297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко