Справа № 520/1444/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 р. № 520/1444/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Головного управління Держпраці у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернещина" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог: застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернещина», , 64410, Харківська обл., Зачепилівський р-н, с. Чернещина, шляхом заборони виробництва (виготовлення), виконання робіт, а саме: експлуатацію Компресора інв..№ б/н в приміщенні проведення шино - монтажних робіт за адресою: 64410, Харківська обл., Зачепилівський р-н, с. Чернещина; газоелектрозварювальних робіт.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що за наслідками перевірки відповідача виявлено низку порушень законодавства з охорони праці та промислової безпеки, санітарного законодавства з розділу гігієни праці, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Відповідачем надано відзив на позов, в якому вказано про відсутність підстав для застосування заходів реагування.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в письмовому провадженні.

Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його уповноваженого представника.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Так, контролюючим органом було проведено планову перевірку відповідача з питань дотримання вимог законодавчих та нормативних актів з охорони праці та промислової безпеки, дотримання вимог санітарного законодавства з розділу гігієни праці, результати якої викладені в акті від 14.11.2018 року № 19-03-04-5409/1264.

Перевіркою встановлено велику кількість порушень та видано приписи про їх усунення, після спливу строку на виконання яких, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За час перебування справи в суді, низку порушень відповідачем було усунуто та позивачем зменшено розмір позовних вимог відповідно.

У свою чергу, як вказував позивач, неусунутими залишаються порушення, які полягають у дозволі експлуатації виробничого обладнання ( компресори 2 шт. інв. № б/н), у якого не проведено перевірку справності роботи манометру в установлені строки; у непроведенні гідравлічних випробувань на міцність тиском, що становить 1,25 робочого тиску, рукавів для зварювальних робіт кожні 3 місяці; у непроведенні на двох редукторах кисневого та пропанового балонів додаткових перевірок робочих манометрів не рідше 1 разу в 6 місяців контрольним манометром із записом результатів в журнал контрольних перевірок, що як вказував позивач, йде в розріз приписам ст.13 Закону України "Про охорону праці".

Відповідач, у свою чергу, у наданих суду додаткових письмових поясненнях вказував, що названі порушення усунуто, про що надав до матеріалів справи: копії журналу перевірок і випробувань рукавів (шлангів), журналу контрольних перевірок манометрів, листа до Держпраці з повідомленням про усунення порушень

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» ( надалі - Закон) державний нагляд (контроль)- діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності, що передбачено ч.1 ст.3 Закону.

Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду (ч.5 ст. 4 Закону).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу ( ч.7 ст.7 Закону).

Відповідно до ст.4 Закону України "Про охорону праці", державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням. Державна політика в галузі охорони праці базується , зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Статтею 13 Закону України "Про охорону праці" визначено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання; розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці; забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів; розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці; організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці; вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

В силу ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування ( ч.1 ст. 73 КАС України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування ( ч.2 ст. 74 КАС України).

Згідно ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Розглядаючи вказану справу суд зазначає, що відповідачем вказано про вжиття вичерпних заходів по усуненню порушень виявлених позивачем, на підтвердження чого надано суду низку доказів, які містяться у справі та досліджені судом.

Разом з тим, суд акцентує увагу, що належним, допустимим та достатнім доказом зазначеного є акт перевірки з висновками про відсутність порушень, який може дійсно свідчити про такий факт, оскільки у спірних правовідносинах саме контролюючий орган наділений дискреційними повноваженнями щодо встановлення наявності або відсутності порушень відповідачем законодавства, зокрема, з охорони праці та промислової безпеки, санітарного законодавства з розділу гігієни праці тощо.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40,м. Харків,61002, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернещина" (с. Чернещина, Зачепилівський район, Харківська область,64410, ) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернещина" (с. Чернещина, Зачепилівський район, Харківська область,64410, ) шляхом заборони виробництва (виготовлення), виконання робіт, а саме: експлуатації Компресора інв..№ б/н в приміщенні проведення шино - монтажних робіт за адресою: 64410, Харківська обл., Зачепилівський р-н, с. Чернещина; газоелектрозварювальних робіт.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 05 липня 2019 року.

Суддя Заічко О.В.