Справа № 500/1196/19
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1196/19

27 червня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (надалі, відповідач, Тернопільське ОУПФУ), в якому просив визнати протиправними дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, якими позивачу відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку із зміною складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, в розмірі 82% від цієї винагороди, зобов`язавши Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно закону України "Про судоустрій та статус суддів" з 01.01.2018 року в розмірі 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, яка складає 27134,80 грн., згідно довідки Апеляційного суду Тернопільської області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці №5053/18 вх. від 14.08.2018 року без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум; з 04 грудня 2018 року в розмірі 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, яка складає 40702,20 грн., згідно довідки Тернопільського Апеляційного суду №1379/18 вх. від 20 грудня 2018 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум; з 01 січня 2019 року в розмірі 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, яка складає 44375,80 грн., згідно довідки Тернопільського Апеляційного суду №457/19 від 22 січня 2019 року без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в порушення його конституційних прав за наявності стажу роботи на посаді судді який дає право на відставку, тобто понад 21 рік, Тернопільським об`єднаним управлінням ПФУ Тернопільської області протиправно зменшено розмір грошового утримання з 82% до 80%. Тому вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 27.06.2019 року о 12:00 год.

Представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що звернення за перерахунком довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Зазначив, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, а тому вимога про проведення перерахунку з 01.01.2019 року є безпідставною. Також вказав, що до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди. З урахуванням наведеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Позивач в судове засідання не прибув, подав письмове клопотання, в якому просив дану справу розглядати в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача подав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити в порядку письмового провадження, в задоволенні позову просив відмовити.

Враховуючи положення частини третьої ст.194, частини дев`ятої ст.205 та частини четвертої ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що у відповідності до Рішення Вищої Ради Юстиції від 08.12.2016 року №3067/0/15-16 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді апеляційного суду Тернопільської області у відставку", ОСОБА_1 звільнено з посади судді апеляційного суду Тернопільської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом Апеляційного суду Тернопільської області від 16.10.2016 року №260-К, у зв`язку із прийняттям Вищою радою юстиції рішення про звільнення з посади судді ОСОБА_1 , припинено трудові відносини ОСОБА_1 з апеляційним судом Тернопільської області та відраховано зі штату апеляційного суду 16.12.2016 року.

Станом на 16.12.2016 року стаж роботи позивача становить 21 рік 02 місяці 29 днів, що підтверджується довідкою Апеляційного суду Тернопільської області від 16.12.2016 року №01-15/201/2016.

Листом Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 11.01.2019 року №8/Д-11 на звернення позивача повідомлено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проведено з 01.08.2018 року.

Листом Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 25.04.2019 року 164/Д-11 на звернення позивача повідомлено, що з 01.01.2018 року, з 01.01.2019 та з 01.02.2019 року проведено перерахунки щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 135 Закону № 1402-VIII визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом.

Частиною третьою статті 135 Закону № 1402-VІІІ базовий розмір посадового окладу судді визначається, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 3 частини другої Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 20.03.2017 №5-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за №200/14891. (далі Порядок №3-1), звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Пунктом 2 частини третьої Порядку №3-1 визначено, що до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою (пункт 4 частини другої Порядку №3-1).

Відповідно до підпункту 6 пункту 6 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2415-VIII внесено зміни в абзаці другому пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" слово та цифри "1600 гривень" замінити словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року", тобто внесено зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року, як розрахункової величини.

Також, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII визначено з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1762,00 грн.

Законом України "Про Державний бюджет України" на 2019 рік встановлено прожитковий мінімум в розрахунку на місяць для працездатних осіб у розмірі 1921 гривень з 1 січня 2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 07.08.2017 року у справі № 607/8578/17 задоволено позов ОСОБА_1 , визнано протиправними дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області при проведенні розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ; зобов`язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити судді у відставці ОСОБА_1 , перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 17.12.2016 року в розмірі 82% грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, зарахувавши до стажу роботи, що дає судді право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у повній сукупності, що в загальному складає 21 рік 02 місяці 29 днів, із суми 24640,00 грн. без обмеження граничного розміру, із врахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 року (справа № 876/9329/17), апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишено без задоволення, а вищевказану постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 серпня 2017 року у справі № 607/8578/17, без змін.

Постановою Верховного Суду від 02 квітня 2019 року касаційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишено без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року у справі № 607/8578/17 залишено без змін.

У відповідності до частини четвертої ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання судового рішення у справі №607/8578/17 Тернопільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області з 17 грудня 2016 року позивачу здійснювалася виплата довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 82% грошового утримання судді працюючого на відповідній посаді, з суми 24640,00 грн.

Згідно довідки Апеляційного суду Тернопільської області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 14.08.2018 року №5053/18, суддівська винагорода станом на 01.01.2018 року, яка враховується при призначенні /перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці складає 27134,80 грн.

Згідно довідки Апеляційного суду Тернопільської області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 20.12.2018 року №1379/18 вх., суддівська винагорода станом на 04.12.2018 року, яка враховується при призначенні /перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці складає 40702,20 грн.

Згідно довідки Апеляційного суду Тернопільської області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 22.01.2019 року №457/19, суддівська винагорода станом на 01.01.2019 року, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці складає 44375,80 грн.

Суд зазначає, що дата, з якої у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача в даному випадку не є тотожнім поняттям з датою з якої позивач набув право на такий перерахунок.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.06.2016 №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці) зазначив, що виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, також знижує гарантії незалежності суддів, а тому у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (пункт 2 мотивувальної частини).

Таким чином, Конституційний Суд України наголошує, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя.

Вирішуючи даній спір по суті, суд зазначає, що відповідно до пункту 6.4 Європейської хартії про закон "Про статус суддів" (Лісабон, 8-10 квітня 1999 року) судді, які досягли встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади і виконували суддівські обов`язки протягом певного терміну, повинні отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути якомога ближче до рівня їхньої останньої заробітної плати в якості судді.

04 грудня 2018 року Конституційним судом України ухвалено рішення у справі № 1-7/2018 (4062/15) від 04.12.2018 року № 11-р/2018 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, десятої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд", відповідно до якого визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення частини третьої, десятої статті 133 Закону України від 07 липня 2010 року № 245З-IV "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд". Відповідно до пункту 1 вказаного рішення Конституційного Суду України положення частини третьої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII підлягає застосуванню в його первинній редакції, а саме: "Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат".

Разом з тим, судом не береться до уваги посилання відповідача на пункт 4 розділу ІІ Порядку № 3-1, оскільки зазначений пункт визначає період в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом за який може бути здійснений такий перерахунок.

Суд зазначає, що в ході розгляду даної справи, судом не здобуто, а сторонами на подано до суду належних, достатніх та допустимих доказів щодо перерахування грошового утримання судді, із врахуванням відповідних змін до законодавства України.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача з урахуванням прожиткового мінімуму, розмір якого встановлюється у передбаченому законом порядку

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

З урахуванням положень частини першої статті 139 КАС України, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, підлягає відшкодуванню сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 у зв`язку із зміною складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, в розмірі 82% від цієї винагороди.

3.Зобов`язати Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (Тернопільська область, м.Тернопіль, вул.Руська, 17, ) провести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід.№ НОМЕР_1 ) перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно закону України "Про судоустрій та статус суддів" з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року в розмірі 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, яка складає 27134,80 грн., згідно довідки Апеляційного суду Тернопільської області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці №5053/18 вх. від 14.08.2018 року без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум; з 04.12.2018 року по 31.12.2018 року в розмірі 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, яка складає 40702,20 грн., згідно довідки Тернопільського Апеляційного суду №1379/18 вх. від 20 грудня 2018 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум; з 01.01.2019 року в розмірі 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, яка складає 44375,80 грн., згідно довідки Тернопільського Апеляційного суду №457/19 від 22.01.2019 року без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (Тернопільська область, м.Тернопіль, вул.Руська, 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід.№ НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. сплачений згідно квитанції № 0.0..1 від 24.05.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 червня 2019 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Головуюча суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.