Справа № 360/851/19
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 360/851/19 Суддя (судді) першої інстанції: Унятицький Д. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Бородянського районного суду Київської області від 15 травня 2019 року (місце ухвалення: селище міського типу Бородянка, час ухвалення: 16 годин 12 хвилин, дата складання повного тексту: 15 травня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Железняка Ігоря Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Бородянського районного суду Київської області з позовом до інспектора управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Железняка І. Ю. про скасування постанови серії ЕАВ №1059719 від 11 квітня 2019 року про накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 510, 00 грн.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 15 травня 2019 року позов задоволено, провадження закрито.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції у повному обсязі з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції розглянув справу без належного обґрунтування, без надання оцінки доказам та доводам відповідача, який, в свою чергу, був позбавлений можливості своєчасного надання відзиву та відеозапису через направлення судом першої інстанції ухвали про відкриття провадження та повістки на іншу адресу.

В той же час, на думку апелянта, відеозапис чітко засвідчує порушення позивачем як Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затвердженого наказом МВС України від 04 серпня 2018 року № 656 (далі - Правила № 656), так і Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою КМ України від 18 січня 2001 р. № 30 (далі - Правила № 30), у вигляді здійснення позивачем стоянки на ґрунті.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 01.07.2019 р. постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем складено постанову серії ЕАВ № 1059719 від 11 квітня 2019 року, якою за порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) у зв`язку із стоянкою транспортного засобу на ґрунті позивача притягнуто до відповідальності, передбаченої ст.1321 КУпАП, згідно якої Порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно п. 3 ч. 2 Р. ІІІ Правил № 656 стоянка транспортних засобів під час перевезення небезпечних вантажів дозволяється тільки після вжиття відповідних заходів безпеки.

Транспортний засіб може стояти в місцях, що відповідають, в тому числі, таким вимогам: відкрите місце за межами земляного полотна дороги, віддалене на безпечну відстань від житлових будівель та місць скупчення людей і через яке не проходять люди.

Відповідно до ч. 15 Правил № 30 водіям великогабаритних та великовагових транспортних засобів забороняється, в тому числі, зупинятися поза спеціально визначеними стоянками за межами земляного полотна дороги.

У відповідності до ст. 1321 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як свідчить відеодоказ, наявний в матеріалах справи, автомобіль позивача у зупиненому стані знаходився в місті Дніпро на узбіччі дороги.

Згідно п. 1 ч. 11 Правил № 656 кожна транспортна одиниця, що здійснює перевезення небезпечних вантажів, позначена табличками оранжевого кольору, передбаченими ДОПНВ, в обов`язковому порядку укомплектовується таким обладнанням: не менш як двома попереджувальними знаками (пристроями) з власною опорою (конусами із світловідбивною поверхнею, або миготливими ліхтарями жовтого кольору з автономним живленням, або знаками аварійної зупинки). Транспортна одиниця може комплектуватися цими попереджувальними знаками (пристроями) в будь-якій комбінації.

Автомобіль позивача має позначення небезпечних вантажів.

З пояснень позивача, наданих при розгляді адміністративної справи, вбачається, що останній, як водій автомобіля DAF95XF 380, д. н. з. НОМЕР_1 , зупинився в місті Дніпро, по вулиці Передова, в районі будинку 185А, з метою з`ясування в телефонному режимі адреси кінцевого пункту маршруту.

З відеозапису колегією суддів також вбачається, що позивач свою вину категорично заперечував, зазначаючи, що має право для зупинки у разі такої необхідності. Зупинку на даному відрізку дороги здійснив з метою уточнення інформації про схему прямування у працівників поліції, що знаходились неподалік.

Натомість, факт стоянки заперечив, не заперечуючи при цьому доводів позивача про зупинку автомобіля більше п`яти хвилин.

В адміністративному позові позивач вибудовує свою позицію доводами відсутності відомостей щодо габаритно-вагового контролю автомобіля, а також відсутності конкретизації щодо перевищення габаритів транспортного засобу.

В той же час, у розумінні вищепроцитованих пунктів Правил № 656 та Правил № 30 стоянка транспортних засобів під час перевезення небезпечних вантажів дозволяється за межами земляного полотна дороги; водіям великогабаритних та великовагових транспортних засобів забороняється зупинятися поза спеціально визначеними стоянками за межами земляного полотна дороги.

Доводи позивача про те, що відповідачем не надано доказів факту віднесення транспортного засобу, яким керував позивач, до великогабаритного та великовагового спростовуються дослідженим колегією суддів відеодоказом.

Як свідчить відеозапис, позивачу роз`яснено, що інспектори поліції слідкували за перебігом подій після зупинення автомобіля водієм та встановили, що зупинка автомобіля мала місце більше 5 хвилин, під час якої позивач аварійну сигналізацію не вмикав і знак аварійної зупинки не встановлював, що не заперечувалось самим позивачем згідно відозапису.

Пояснення позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення колегія суддів кваліфікує як спробу уникнути відповідальності.

У відповідності до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згіно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

З огляду на наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1321 КУпАП, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Колегія суддів приймає до уваги доводи апелянта щодо направлення судом першої інстанції процесуальних документів на невірну адресу, що на думку суду апеляційної інстанції об`єективно унеможливило для відповідача забезпечити позицію належними доказами.

У відповідності до ст. 317 КАС України суд апеляційної підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального тапроцесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

У відповідності до ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Згідно ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 229, 271, 286, 308, 310, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Бородянського районного суду Київської області від 15 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Железняка Ігоря Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 15 травня 2019 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 01.07.2019 р.)