Справа № 460/874/19
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2019 року м. Рівне №460/874/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринця Д.Є. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання дії та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, скасування вимоги, -
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Рівненській області) в якому просить: визнати протиправними дії відповідача, що полягають у нарахуванні боргу зі сплати єдиного внеску в сумі 9828,72 грн. за 2018 рік, не врахуванні поданої заяви про скасування помилково нарахованої суми ЄСВ за 2018 рік; скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-13355-17 від 07.03.2019 на суму 9828,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в лютому 2019 року він подав звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску Форми Д5 (річна) за 2018 рік, в якому за січень-грудень 2018 року було вказано самостійно визначену суму, на яку нараховується єдиний внесок та суму єдиного внеску у розмірі 9828,72 грн. Разом з тим, вказує на те, що є фізичною особою-підприємцем та є особою пенсійного віку і отримує пенсію, а тому звільнений від сплати єдиного соціального внеску. Зазначає, що ним направлено лист до відповідача з проханням скасувати поданий звіт. Однак, 07.03.2019 відповідачем винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-13355-17. Вважає, що фіскальним органом протиправно нараховано ЄСВ в сумі 9828,72 грн. та не взято до уваги подану уточнюючу заяву. За наведених обставин, позивач просив суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу.

Ухвалою суду від 08.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав, причин його неподання суду не повідомив, а також не подав витребувані судом документи.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідченням Серія НОМЕР_1 , виданим Рівненським облвійськкоматом 18.06.2003.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з 08.06.2016 зареєстрований як фізична особа-підприємець, номер запису 4925.

Позивач з 08.06.2016 перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у м. Рівне Головного управління ДФС у Рівненській області як платник податків.

07.02.2019 позивач подав до контролюючого органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми єдиного внеску за 2018 рік Форми №Д5 (річна), яким визначив до сплати суму нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування 9828,72 грн..

Як повідомив позивач, вказаний звіт був поданий ним контролюючому органу помилково.

27.03.2019 позивач звернувся до відповіла з листом вих. №1/3 в якому просив скасувати та вважати недійсним його звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік звіт за формою Д5 від 07.02.2019.

За результатом поданого звіту відповідач сформував і надіслав позивачеві вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-133355-17 від 07.03.2019 в сумі 9828,72 грн..

Не погоджуючись із нарахуванням боргу, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною і скасування вимоги про сплату боргу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону №2464-VI виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VІ визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, незалежно від того, чи є такі особи найманими працівниками.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені ст. 9 Закону №2464-VІ, зокрема, абз. 3 ч. 8 зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п. 4 ч. 1 ст. 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (абз. 1 п.2 ст. 7 Закону №2464-VІ).

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону №2464-VІ , особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За правилами ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що звільнення фізичної особи-підприємця, який обрав спрощену систему оподаткування, від сплати єдиного внеску можливе при наявності двох умов: по-перше, така особа повинна мати статус пенсіонера за віком або інваліда; по-друге, отримувати відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Отже, позивач наведеним вище умовам відповідає, а відтак вона звільнений від сплати єдиного внеску.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року у справі №806/1575/16 (адміністративне провадження №К/9901/14841/18).

Відповідно до ч. 1 ст1 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене та те, що в силу вимог ч.4 ст.159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин, судом кваліфіковано як визнання позову, а відтак, позов слід задовольнити повністю.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Рівненській області що полягають в нарахуванні боргу зі сплати єдиного внеску в сумі 9828,72 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Рівненській області про сплату боргу (недоїмки) від 07.03.2019 №Ф-13355-17.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12, м. Рівне, 33023, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Махаринець Д.Є.