Справа № 420/5554/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5554/18
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.,

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 січня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК Металіка» до Державної фіскальної служби України про скасування рішення комісії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВК Металіка» (далі - ТОВ «ВК Металіка») звернулось до суду першої інстанції з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) в якому просило:

- скасувати рішення Комісії ДФС України від 14.12.2017 року №148069/38572898, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) про відмову в реєстрації податкової накладної №27 від 07.11.2017 р.;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати податкову накладну №27 від 07.11.2017 року в ЄРПН.

В обґрунтування позовних вимог товариство зазначило, що контролюючий орган, приймаючи рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН не врахував, що платник податків має статус виробничого підприємства, а, отже, коди товарів на «виході» не можуть співпадати з кодами товарів на «вході». Вважає, що надав усі необхідні первинні документи, які підтверджують реальність здійснення відповідної господарської операції та свідчать про наявність підстав для реєстрації податкової накладної.

На його думку, фіскальний орган невірно обрав спосіб реалізації покладених на нього завдань та функцій, оскільки зупиняючи реєстрацію податкової накладної, фактично здійснив податковий контроль у вигляді невиїзної документальної перевірки.

Далі, підкреслив, що надав первинні документи, що оформлені в рамках договору поставки, які не мають дефектів щодо форми, змісту або походження та засвідчують факт реального виконання господарських зобов`язань.

Зауважив, що у квитанції №1 зазначено критерій, який взагалі відсутній у п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН,

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 січня 2019 року позов ТОВ «ВК Металіка» задоволено.

Суд скасував рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 14.12.2017 року №148069/38572898 та зобов`язав відповідача зареєструвати податкову накладну №27 від 07.11.2017 року в ЄРПН.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що надані платником податків первинні бухгалтерські документи підтверджують реальність здійснення господарської операції. Водночас, рішення контролюючого органу є нечітким, необґрунтованим, невмотивованим, та відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів законності його прийняття.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального права, ДФС України просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, суб`єкт владних повноважень зазначив, що суд першої інстанції надав перевагу доводам позивача, не прийнявши до уваги його докази, що призвело до порушення принципів, закріплених у ст.ст. 8,9 КАС України щодо рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі.

Так, на думку апелянта, рішення Комісії ДФС України про відмову в реєстрації податкової накладної є обґрунтованим, оскільки платником податків не надано до податкового органу копій первинних документів, а саме: зовнішньоекономічні контракти з додатками, листуваннями з контрагентами, договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію, в інтересах платника податку для провадження господарської операції, постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством, внаслідок чого, не додержано вимог наказу Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ВК Металіка» зазначило, що суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване та правомірне судове рішення, у зв`язку з чим, просив залишити його без змін.

У зв`язку з неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до вимог статті 311 КАС України.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ТОВ «ВК Металіка» як платник податків перебуває на податковому обліку в Малиновській державній податковій інспекції Північного управління у м. Одесі ГУ ДФС в Одеській області, основним видом його діяльності є виробництво інших готових металевих виробів.

27 грудня 2016 року між ТОВ «Метінвест-СМЦ» (Постачальник) та ТОВ «ВК Металіка» (Покупець) укладено договір поставки №П-505525/12/16, згідно умов якого, Постачальник зобов`язується передати у встановлений у даному Договорі термін у власність Покупця металопродукцію, а Покупець зобов`язується оплатити вартість товару та прийняти його відповідно до умов Договору (а.с.40-43).

На виконання зазначених положень Договору ТОВ «Метінвест-СМЦ» було виставлено на адресу ТОВ «ВК МЕТАЛІКА» рахунок №10509917 від 14.11.2017 р. на оплату рулону оцинкованого 1*1250 2100 у кількості 3,220 т на загальну суму 78584,10 (сімдесят вісім тисяч п`ятсот вісімдесят чотири грн. 10 коп.) грн. з ПДВ.

Доставка товару підтверджується податковою накладною від 15.11.2017 р. №1500255, видатковою накладною №91768684 від 15.11.2017р., ТТН №83565138 від 15.11.2017 р. (а.с. 47,51,53).

Оплата вартості поставленої продукції здійснено ТОВ «ВК Металіка» 21.11.2017 року, згідно платіжного доручення №1266 від 21.11.2017 р. (а.с.46).

З матеріалів справи вбачається, що частина вказаної сировини була використана позивачем для виробництва профнастилу ПК- 45 оцинк. 0,5 мм у кількості 575,86 м кв. (сертифікат якості сировини від 23.06.2017 р. та експертний висновок Одеської регіональної ТПП від 18.05.2017 р.) (а.с.48-49).

21.08.2017 р. між ТОВ «ВК Металіка» та КП «Будова» укладений договір поставки металопрофілю.

Оплата вартості поставленої продукції здійснена КП «Будова» 07.11.2017 року, згідно платіжного доручення №15321 від 26.10.2017 р. (а.с.45).

Цього ж дня, ТОВ «ВК МЕТАЛІКА» оформило податкову накладну №27 та направило її на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкових накладних (а.с.24).

28 листопада 2017 року на адресу підприємства надійшла квитанція №1, в якій податковий орган повідомив, що документ прийнято, реєстрація зупинена. Виявлені помилки: ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 6810. Запропоновано надати пояснення та/або документи, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН». Зокрема було запропоновано надати вичерпний перелік документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п. «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 року №567 (а.с.25).

05 грудня 2017 року товариство надіслало до контролюючого органу повідомлення щодо підтвердження реальності здійснення операцій №27/11, письмові пояснення, а також копії первинних документів, які підтверджують реальність здійснення господарської операції (а.с.26, 31).

При цьому було наголошено, що поставка продукції, на момент виписки податкової накладної не здійснювалася, у зв`язку з чим не надаються довіреність та видаткова накладна. Водночас, зауважено, що є платіжне доручення на оплату поставленого товару, відомості про штат працівників, оренди виробничих приміщень.

14 грудня 2017 року Комісією ДФС прийнято рішення №148069/38572898 про відмову в реєстрації податкової накладної №27 від 07.11.2017 року (а.с.29).

Законність такого рішення є предметом спору у даній справі.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пункт 74.2 ст. 74 Податкового кодексу України (далі - ПК України): в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пункт 74.3 ст. 74 ПК України: зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Пункт 201.10 ст. 201 ПК України: при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Підпункт 201.16.1 пункту 201.16 ст. 201 ПК України: у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Підпункт 201.16.2 пункту 201.16 ст. 201 ПК України: письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Підпункт 201.16.3 пункту 201.16 ст. 201 ПК України: письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Абзац 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» №190 від 29.03.2017 року (далі - Постанова № 190): підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з п. 201.16. ст. 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до п. "в" пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017 року (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Критерії оцінки №567): моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розріз Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567 (далі - Вичерпний переліку).

Пункт 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. №1246 (далі - Порядок №1246): податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

Пункт 20 Порядку №1246: у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Позиція суду апеляційної інстанції.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, а також перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Системно-логічний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що умовами зупинення реєстрації податкової накладної є: відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків і ступені ризиків повинні бути достатніми для зупинення реєстрації.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що для зупинення реєстрації податкової накладної повинна бути сукупність ризикових умов, адже не кожен ризик є достатнім для таких дій.

Водночас виходячи з рішення контролюючого органу встановлено, що ним зазначений лише 1 критерій замість сукупності і, при цьому слід звернути увагу, що такий критерій відсутній у п. 6 Критеріїв оцінки №567. До того ж не зазначені конкретні пропозиції щодо надання необхідних документів.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що контролюючий орган безпідставно проігнорував надані підприємством пояснення щодо специфіка діяльності їх підприємства.

Зокрема, Комісією ДФС України не було враховано, що ТОВ «ВК Металіка» має статус виробничого підприємства і коди товарів на «виході» за визначенням не можуть співпадати з кодами товарів на «вході». Водночас, така особливість ведення господарської діяльності не може автоматично свідчити про будь-які порушення чинного законодавства, у т.ч. нереальність (сумнівність) операцій. До того ж, безпідставною була вимога щодо надання документів, що підтверджували поставку товару, попри те, що платник податків зазначав про її відсутність.

Оцінюючи з правової точки зору рішення Комісії ДФС України про відмову в реєстрації податкової накладної, колегія суддів вважає таким, що заснований на приписах п. «в» пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, висновок суду першої інстанції про відсутність в ньому належного обґрунтування.

Так, в наведеному вище рішенні відсутня інформація, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Загальними вимогами, які висуваються до індивідуального акту, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Дана правова позиція суду апеляційної інстанції побудована на висновках Верховного Суду, що викладені у постанові від 23.10.2018 року у справі №822/1817/18 з аналогічним спором.

За викладених обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, дійшов правильного висновку щодо підстав задоволення позову.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги колегія суддів встановила, що вони базуються на приписах, викладених у Критеріях оцінки №567 і свідчать про ненадання платником податків документів, які б були достатніми для реєстрації податкової накладної. При цьому, в перелік таких документів, контролюючий орган включає документи, які були надані позивачем в підтвердження реальності господарської операції, а також документи, які не повинні бути у платника податків, оскільки не укладались, зокрема зовнішньоекономічні контракти з додатками.

За таких умов, колегія суддів відхиляє доводи податкового органу, викладені в апеляції, оскільки вони ґрунтуються на помилковому трактуванні норм Податкового кодексу України та суперечать висновкам Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до статті 316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам наведеної норми права, є всі підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 січня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК Металіка» до Державної фіскальної служби України про скасування рішення комісії та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 04.07.2019 року.