Справа № 0240/2274/18-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 липня 2019 р. Справа № 0240/2274/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика В.В.,

суддів: Бошкової Ю.М., Демитор Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Слободянюка В.О.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Дзіся А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_2 про перегляд за виключними обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.08.2018 року по справі № 0240/2274/18-а за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

02.05.2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивував протиправністю дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06.08.2018 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2018 року, в задоволені адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено повністю.

В основі своїх рішень суди посилались на те, що правило призначення пенсії у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, як мінімальна соціальна гарантія, яка передбачена статтею 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у первісній редакції запроваджено законодавцем саме для військовослужбовців дійсної строкової служби за призовом, а не для інших категорій військовослужбовців, які також брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Оскільки позивач в період виконання обов`язків по ліквідації наслідків аварії дійсну строкову службу не проходив, тому суди констатували відсутність підстав для задоволення позову.

02.05.2019 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із заявою про перегляд рішення суду першої інстанції за виключними обставинами.

В обґрунтування своєї заяви позивач зазначив, що після розгляду даної справи і набрання рішенням суду законної сили з`явилася обставина, яка мала б істотне для суду значення при вирішенні питання про обґрунтованість доводів його позовних вимог. Так, посилаючись як на підставу перегляду судового рішення на пункт 1 частини 5 статті 361 КАС України, ОСОБА_2 вважає, що виключними обставинами в даній адміністративній справі є ухвалене Конституційним Судом України 25.04.2019 року Рішення №1-р(ІІ)/2019 у справі №3-14/2019 (402/19,1737/19).

Даним рішенням Конституційний Суд визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХІІ зі змінами, за яким визнання розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції шкоди при обчисленні пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби, внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

З огляду на викладене позивач зазначає, що у даному випадку він відповідає всім критеріям, наявність яких обумовлює право на перерахунок пенсії у відповідності до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв`язку з чим просить суд скасувати за виключними обставинами попереднє рішення суду від 06.08.2018 року та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 06.05.2019 року відкрито провадження за заявою про перегляд за виключними обставинами рішення в адміністративній справі №0240/2274/18-а за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії від 06.08.2018 року та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Цією ж ухвалою надано відповідачу 15- денний строк для надання відзиву на заяву.

У встановлений ухвалою суду від 06.05.2019 року строк, відзиву на заяву ОСОБА_2 про перегляд за виключними обставинами рішення суду, відповідачем до суду не подано.

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 28.05.2019 року призначено розгляд заяви ОСОБА_2 про перегляд за виключними обставинами рішення суду колегією у складі трьох суддів, згідно частини 8 статті 33 КАС України. Відкладено розгляд справи на 03.07.2019 року.

03.07.2019 року представником відповідача надано суду доповнення до відзиву на заяву ОСОБА_2 (вх. №34350), у якому відповідач заперечує щодо задоволення поданої заяви та вважає, що на момент вирішення адміністративної справи №802/1474/18-а вказані норми частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", не були визнанні не конституційними, у зв`язку з чим правомірно застосовані.

У судовому засіданні представник позивача подану заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд рішення за виключними обставинами заперечив.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, а також надаючи оцінку обставинам, зазначеним заявником у поданій заяві, переглядаючи за виключними обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.08.2018 року у справі № 802/2274/18-а дійшов наступних висновків.

Так, ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Вінницькій області.

Так, з травня 1986 року по червень 1986 року ОСОБА_2 перебував у м. Чорнобилі де виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі збірного загону МВС України у званні сержанта МВС, відтак, має право на пенсійне забезпечення відповідно до норм Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно довідки УМВС України у Вінницькій області № 1108/12/04-2018 від 13 квітня 2018 року ОСОБА_3 в період з 23 травня по 06 червня 1986 року (15 днів) виконував службові обов`язки з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в населених пунктах: Іванків (23.05-27.05, 29.05.-02.06) - 1 зона, Чорнобиль (03.06-06.06) - 2 зона, Роз`їздже (28.05) - 1 зона, в період надстрокової служби.

Відповідно до розрахунку вислуги років ОСОБА_3 проходив дійсну строкову службу з 27.05.1970 року по 05.06.1972 року, зазначені записи здійснені на підставі військового квитка НОМЕР_2 виданого Жмеринським РВК 27.05.1970 року.

12 червня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Листом № 1608/Н-12 від 22 червня 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило, що згідно п. 13 постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції з 24.04.2014 року додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров`ю особам, які віднесені до 1 категорії, інвалідам 2 групи з числа учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС призначається у розмірі 379,60 грн. Згідно із статтею 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ від 28.02.1991 року із змінами та доповненнями, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків. Такі пенсії по інвалідності (чи обчислені в мінімальних розмірах) встановлені законодавством для інвалідів 1 категорії лише за цим Законом призначаються районним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання. Відтак, пенсія нарахована та виплачується позивачу відповідно до норм чинного законодавства на підставі наявних у пенсійній справі документів.

Незгода позивача із такою відмовою зумовила його звернення до суду з адміністративним позовом.

З огляду на викладене, спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу протиправності дій Головного управління ПФУ у Вінницькій області щодо відмови у перерахунку пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06.08.2018 року у справі № 802/2274/18-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено повністю. Своє рішення суди першої та апеляційної інстанції мотивували тим, що позивач не відповідає всім критеріям, наявність яких обумовлює право особи на перерахунок пенсії за ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, оскільки його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відбувалася поза межами проходження ним дійсної строкової служби.

Суд зазначає, що згідно статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Положенням статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону № 1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку (ст. 6 Закону № 1788-XII).

Статтею 15 Закону № 1788-XII визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.11.1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Оскільки, позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, то відповідно до статті 54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Відповідно до статті 10 Закону № 796-XII, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках, незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також, тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно з приміткою "*" тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також, сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції до 01.10.2017 року:

- особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

З 01.10.2017 р. редакція вказаної норми змінена Законом України від 03.10.2017 року №2148-VIII, та застосовується із вказаного часу у наступній редакції:

- особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", згідно якого пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків врегульований Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. № 1210 (далі - Порядок № 1210).

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017р. № 851 були внесені зміни до Порядку № 1210, а саме: доповнено Порядок пунктом 9-1 наступного змісту: "За бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року"

Відповідно до матеріалів справи позивач з травня 1986 року по червень 1986 року ОСОБА_2 перебував у м. Чорнобилі де виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі збірного загону МВС України у званні сержанта МВС.

Згідно довідки УМВС України у Вінницькій області № 1108/12/04-2018 від 13 квітня 2018 року ОСОБА_3 в період з 23 травня по 06 червня 1986 року (15 днів) виконував службові обов`язки з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в населених пунктах: Іванків (23.05-27.05, 29.05.-02.06) - 1 зона, Чорнобиль (03.06-06.06) - 2 зона, Роз`їздже (28.05) - 1 зона, в період надстрокової служби.

Відповідно до розрахунку вислуги років ОСОБА_3 проходив дійсну строкову службу з 27.05.1970 року по 05.06.1972 року, зазначені записи здійснені на підставі військового квитка НОМЕР_2 виданого Жмеринським РВК 27.05.1970 року, тобто, на момент участі позивача у ліквідації наслідків Чорнобильській АЕС, останній дійсну строкову службу не проходив.

Саме тому підстави для перерахунку пенсії із застосуванням частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на момент звернення заявника були відсутні. З огляду на це, відповідач правомірно відмовив заявнику у листі від 22.06.2018 року № 1608/Н-12 щодо проведення перерахунку пенсії.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначений правовий висновок суду в повній мірі узгоджувався із позицією Верховного Суду (ухвала від 08.05.2018 року у справі №820/1148/18, постанови від 13.02.2018 року у справі № 756/8380/16-а та у справі № 193/877/16-а (2-а/193/14/16), від 21.02.2018 року у справі № 619/2262/17).

Таким чином, у рішенні Вінницького окружного адміністративного суду від 06.08.2018 року суд надав правильну оцінку усім обставинам справи, оскільки умовою призначення пенсії за частиною 3 статті 59 Закону № 796-XII є проходження особами дійсної строкової військової служби у відповідний період.

Водночас, 25.04.2019 року Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі за конституційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) (№ 1-р(II)/2019), яким вирішено:

1) визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю;

2) словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 року № 2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, положення частини 3 статті 59 Закону № 796-XII щодо визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчислені пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 25.04.2019 року поширюються на всі категорії військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Відтак право на перерахунок пенсії згідно вказаної норми у ОСОБА_6 виникло саме з 25 квітня 2019 року.

Як зазначено у частині 1 статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за виключними обставинами.

Підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинами згідно пунктом 1 частини 5 статті 361 КАС України є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відтак, прийняття Конституційним Судом України 25.04.2019 року рішення №1-р(II)/2019 у справі № 3-14/2019 (402/19,1737/19) щодо неконституційності словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та які були застосовані судом при попередньому розгляді справи та прийнятті рішення від 23.06.2018 року про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 , є підставою для скасування даного судового рішення за виключними обставинами.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 368 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Приймаючи до уваги викладене вище, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_2 про перегляд рішення за виключними обставинами підлягає задоволенню, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.08.2018 року у справі № 802/2274/18-а скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог. Зокрема, задоволенню підлягає вимога про зобов`язання

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 25.04.2019, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В іншій частині позовних вимог про визнання протиправними дій необхідно відмовити. Такого висновку суд дійшов з урахуванням того, що неможливо визнавати дії відповідача протиправними з огляду на встановлення неконституційності відповідного словосполучення "дійсної строкової", яка міститься у застосованих та використаних судами першої та апеляційної інстанції нормах частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", адже такі дії відбувалися в діючому на той час правовому полі, за нормами чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, судовий збір розподілу не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 77, 90, 139, 241, 242, 245, 246, 255, 361, 368, 369 КАС України,-

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_2 про перегляд за виключними обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.08.2018 року в адміністративній справі № 0240/2274/18-а за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.08.2018 року у справі №0240/2274/18-а скасувати та ухвалити нове.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з 25.04.2019, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Рішення у повному обсязі виготовлене 04.07.2019 року.

Головуючий: Дончик Віталій Володимирович

Судді: Бошкова Юля Миколаївна

Демитор Наталія Володимирівна