Справа № 320/999/19
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року справа № 320/999/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради, виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивач-1) та ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 або позивач-2) до Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Фастівської міської ради (далі - УПСН ВК Фастівської міської ради або відповідач- 1) та Виконавчого комітету Фастівської міської ради (далі- відповідач-2), в якому позивачі просять суд:

- визнати дії відповідачів протиправними щодо відмови у наданні житлової субсидії ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Фастівської міської ради та Виконавчий комітет Фастівської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг;

- визнати дії Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Фастівської міської ради протиправними щодо відмови у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Фастівської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що відмова відповідачів у наданні їм житлової субсидії та призначенні державної соціальної допомоги, як малозабезпеченій сім`ї є протиправною та такою, що суперечить вимогам закону. Адже, у відповідності до п. 7 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995 № 848, за наявності умов, зазначених у пункті 6 цього Положення, житлову субсидію може бути призначено за рішенням комісії виходячи з конкретних обставин, що склалися, крім випадків, зазначених у підпунктах 1 і 7 пункту 6 цього Положення. Рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії в таких випадках приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства. Позивачами було надано достатній перелік документів, які підтверджують конкретні обставини, що змусили їх придбати іншу квартиру та змінити своє місце проживання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

26 березня 2019 року представником відповідача Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради через службу діловодства суду подано відзив на позовну заяву в якому у задоволенні адміністративного позову просив відмовити. Стверджував, що комісія з питань призначення житлових субсидій та надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг прийняла законне та обґрунтоване рішення про відмову у призначенні ОСОБА_2 житлової субсидії, яке відповідає п. 6 п.п. 4 Положення про порядок призначення житлових субсидій. Підставою для відмови слугувало здійснення ОСОБА_2 у вересні 2018 року покупки, що перевищувала 50 000,00 грн. Рішення комісії про відмову в призначенні державної соціальної допомоги сім`ї ОСОБА_1 , як малозабезпеченій, відповідає положенням п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

13 червня 2019 року позивачем ОСОБА_2 через службу діловодства суду подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

13 червня 2019 року представниками відповідача Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради через службу діловодства суду подано заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду документів.

За приписами ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

27 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Фастівського міського голови із заявою про надання його сім`ї статусу малозабезпеченої родини та житлової субсидії, як сім`ї з низьким доходом (а.с.9).

Рішенням комісії з питань призначення житлових субсидій та надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг при виконавчому комітеті Фастівської міської ради від 06 грудня 2018 року відмовлено ОСОБА_2 в призначенні житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива та скрапленого газу. Підставою для відмови слугувало придбання позивачем протягом 12 місяців, що передували зверненню за призначенням субсидії, квартири, яка на дату купівлі перевищувала 50 000,00 грн. (а.с.28).

28 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради із заявою ( вх. №839) про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг малозабезпеченій сім`ї (а.с.71-72). До заяви позивачем додано Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, довідку КП "Фастівська житлово-експлуатаційна контора" №00145 від 28.11.2018, довідку про доходи Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області №2409 від 27.11.2018, довідку про доходи Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради (ДНЗ №1 "Теремок") №2032 від 29.11.2018, довідку про доходи Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради (ДНЗ №1 "Теремок") №2031 від 29.11.2018, довідку про доходи сім`ї Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Фастівської міської ради №3495 від 29.11.2018, довідку Виконавчого комітету Фастівської міської ради №687 від 28.11.2018, довідку Виконавчого комітету Фастівської міської ради №688 від 28.11.2018, договір купівлі-продажу квартири від 04.09.2018, договір купівлі-продажу квартири від 18.09.2018.

10 грудня 2018 року вищевказана заява була розглянута Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради. За наслідками розгляду заяви прийнято рішення в формі протоколу № 609509, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні державної соціальної допомоги на підставі п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с.70).

Листом від 11 січня 2019 року Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради повідомило ОСОБА_1 про відмову у задоволенні її заяви.

Вважаючи протиправними дії відповідачів щодо відмови у наданні житлової субсидії та призначенні державної соціальної допомоги, позивачі звернулись до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом положень Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" з метою реалізації соціальних прав та державних соціальних гарантій громадян, встановлених Конституцією України, забезпечення потреб людини в матеріальних благах і послугах, держава гарантує забезпечення основних потреб громадян на рівні встановлених законом державних соціальних стандартів і нормативів, а також надає певній категорії громадян пільги і субсидії, зокрема, у сфері житлово-комунального обслуговування (статті 1,2,9 Закону).

Відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

З метою спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, Кабінетом Міністрів України постановою від 21 жовтня 1995 року № 848 (в редакції постанови від 27.04.2018 № 329) затверджено Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - Положення № 848).

Відповідно до п.1 Положення № 848 це Положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій, як:

- щомісячної житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг;

- щомісячної житлової субсидії на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив (далі - об`єднання);

- житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного -побутового палива один раз на рік.

Згідно п.2 Положення № 848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Приписами п.3 Положення № 848 передбачено, що призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення). У територіальних громадах (в тому числі об`єднаних), у виконавчих органах яких відсутні структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, прийняття заяв громадян з необхідними документами для призначення житлових субсидій та передачу їх відповідним структурним підрозділам з питань соціального захисту населення безпосередньо або через центри надання адміністративних послуг чи їх фронт-офіси здійснюють уповноважені особи, які визначаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад. Інформація про призначені житлові субсидії вноситься структурним підрозділом з питань соціального захисту населення до Єдиного державного реєстру отримувачів житлових субсидій, держателем якого є Мінсоцполітики.

Разом з тим, пунктом 6 Положення № 848 визначено підстави для відмови у призначенні субсидій.

Так, зокрема, у вказаному пункті Положення № 848 передбачено, що житлова субсидія не призначається, якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 5 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень.

В той же час приписами п.7 Положення № 848 встановлено, що за наявності умов, зазначених у пункті 6 цього Положення, житлову субсидію може бути призначено за рішенням комісії виходячи з конкретних обставин, що склалися, крім випадку, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Положення.

Рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії в таких випадках приймається комісією на підставі акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

Отже, з аналізу наведених норм права слідує, що житлова субсидія може бути призначена в разі купівлі членом сім`ї особи, яка звернулася за призначенням житлової субсидії, або такою особою, зокрема, квартири, протягом 12 місяців перед зверненням на суму, що перевищує 50 тис. гривень. Разом з тим, таке рішення комісії про призначення субсидії повинно прийматись виключно на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

Так, акт обстеження складає державний соціальний інспектор районного відділу соціального захисту за формою затвердженою Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 28 квітня 2004 року № 95 "Про затвердження форми Акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї".

Даний акт обстеження фіксує встановлені факти або дії конкретних осіб і складається за загальноприйнятим правилом - у присутності свідків (сусідів), безпосередньо за місцем встановлення факту. Відповідальність за викладені в акті факти несуть заявник та особа яка його складає.

В акті повинна бути зазначена дата, час та місце складання документа. Акт вважається прийнятим тільки з моменту підписання документа усіма особами, що перебувають в комісії та особою відповідно до якої встановлюється той чи інший факт.

Соціальний інспектор має право провести опитування заявника, родичів, інших осіб, які проживають спільно із заявником для визначення складу сім`ї та ступеня нужденності сім`ї в матеріальній допомозі.

З матеріалів справи слідує, та не заперечувалося сторонами в судових засіданнях, що 18 вересня 2018 року, згідно копії нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, ОСОБА_2 набув у власність двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Продаж квартири між сторонами договору здійснено за 292 000,00 грн. (а.с.24).

Купівлі вказаної квартири передував продаж ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2 , 04.09.2018 (а.с. 21-23).

Таким чином, для набуття позивачем права на отримання житлової субсидії до спірних відносин має застосовуватися п.7 Положення №848, а саме здійснення обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства та складення відповідного акту.

Так, в матеріалах справи наявний Акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , складений 20 листопада 2018 року соціальним інспектором Уповноваженим представником сім`ї ОСОБА_6 У розділі VIII вказаного Акта зазначено: ОСОБА_1 проживає у квартирі разом з дочкою ОСОБА_5 , 2018 року народження, перебуває в декретній відпустці. Чоловік ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , являється пенсіонером та отримує пенсію. 04.09.2018 він продав квартиру по АДРЕСА_2 , вартістю 222 000,00 грн., та придбав 18.09.2018 квартиру по АДРЕСА_1 , вартість якої становить 292 000,00 грн., де проживає заявниця з донькою. Заявниця отримує 860, 00 грн. в УСЗН, інших доходів немає (а.с.90).

Київський окружним адміністративними судом допитано в якості свідка соціального інспектора Уповноваженого працівника сім`ї ОСОБА_6 , що складала акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1

Так, згідно показів ОСОБА_6 , опитування сусідів та візуального огляду побутових умов домогосподарства ОСОБА_1 не здійснювалися, надати додаткові документи не пропонувалося, вищевказаний акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 був складений нею на підставі телефонної розмови з ОСОБА_1 , право на що передбачено посадовою інструкцією інспектора. Підпису власника/співвласника, наймача житла, а також іншої особи, яка може засвідчити достовірність даних, наведених в акті вказаний Акт не містить.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства передбачає візуальний огляд умов проживання громадян, оскільки лише при такому огляді можна визначити конкретні обставини, що склалися в кожній окремій сім`ї та отримати інформацію щодо нужденності сім`ї або можливості знаходження додаткових джерел для існування, як це передбачено у формі Акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 28.04.2004 № 95.

Отже, під час розгляду заяви ОСОБА_2 не було досліджено матеріально-побутових умов сім`ї, а відтак і не враховано конкретних обставин, що склалися, відповідно до п. 7 Порядку №848.

У зв`язку з чим, позовні вимоги про визнання дій Виконавчого комітету Фастівської міської ради протиправними щодо відмови у наданні житлової субсидії ОСОБА_2 та зобов`язання Виконавчого комітету Фастівської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг підлягають задоволенню.

Разом з тим, оскільки заява про надання субсидій на оплату житлово-комунальних послуг розглядається Виконавчим комітетом Фастівської міської ради та саме цим органом приймалося спірне рішення, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в цій частині до Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Фастівської міської ради.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Фастівської міської ради щодо відмови у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї ОСОБА_1 та зобов`язання Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Фастівської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" від 01.06.2000 № 1768-III (далі - Закон № 1768) державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Згідно ст. 3 Закону № 1768, право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України.

За приписами ст. 7 Закону № 1768, державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли:

- працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, за особами з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги);

- з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування, а також хто-небудь із її складу протягом 12 місяців перед зверненням за наданням державної соціальної допомоги здійснив покупку або оплатив послуги на суму, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї;

- у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Перелік підстав для відмови у призначенні такої допомоги, встановлений нормою ст. 7 Закону № 1768, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Аналогічні норми щодо призначення допомоги та переліку підстав для відмови визначені Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 24 лютого 2003 року № 250 (далі - Порядок №250).

Відповідно до п. 2 Порядку №250 державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї (п.3 Порядку №250).

Рішення про призначення соціальної допомоги або про відмову в її наданні приймається органом соціального захисту населення протягом десяти календарних днів.

У разі прийняття рішення про відмову в наданні соціальної допомоги орган соціального захисту населення письмово повідомляє про це уповноваженого представника сім`ї із зазначенням підстав відмови та порядку оскарження рішення (п.9 Порядку).

Відповідно до п.10 Порядку, соціальна допомога не призначається у разі, коли:

- працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, за особами з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги);

- під час вибіркового обстеження матеріально-побутових умов сім`ї з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування, не зазначені у декларації про доходи та майно (здача у найм або оренду житлового приміщення (будинку) або його частини; один чи кілька членів сім`ї працюють без оформлення трудових відносин у встановленому порядку; можливість отримання доходу від утримання худоби, птиці, інших тварин; дохід від народних промислів, використання наявної сільськогосподарської техніки, вантажної машини, мікроавтобуса тощо);

- особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед зверненням за наданням соціальної допомоги здійснили купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку тощо або оплатили послуги з навчання, будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку тощо (крім житлово-комунальних послуг, у межах норм споживання та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності) в сумі, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї;

- у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

За наявності обставин, передбачених в абзацах другому - шостому цього пункту, державна соціальна допомога може бути призначена органом соціального захисту населення на підставі рішень районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад або утворених ними комісій у разі, коли:

- у складі сім`ї є особа з інвалідністю;

- у малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років);

- неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов`язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім`ї.

Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.

Матеріалами справи підтверджено, що підставою для відмови у призначенні сім`ї ОСОБА_1 державної соціальної допомоги стало те, що чоловік заявника ОСОБА_2 набув у власність 18 вересня 2018 року квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 292 000,00 грн.

ОСОБА_1 звернулася із заявою про призначення допомоги до відповідача-2 28 листопада 2018 року, отже, квартира придбана її чоловіком протягом 12 місяців перед зверненням за наданням соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї.

Взявши до уваги вищевказане, суд зазначає, що наведені обставини є підставою для відмови у призначенні державної соціальної допомоги у відповідності до п.10 Порядку.

Суд наголошує, що вимогами закону визначено вичерпний перелік виключних підстав внаслідок яких державна соціальна допомога може бути призначена органом соціального захисту населення. Так, як вже було зазначено, відповідно до п. 10 Пордяку №250 державна соціальна допомога може бути призначена органом соціального захисту населення на підставі рішень районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад або утворених ними комісій у разі, коли: у складі сім`ї є особа з інвалідністю; у малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років); неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов`язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім`ї.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів наявності вказаних вище обставин, які б надавали право отримання ОСОБА_1 держаної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються лише виключно на Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995 № 848, яким урегулювано питання отримання громадянами житлової субсидії, та який не визначає підстави для отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Посилання позивачів на те, що вищевказана квартира була придбана у 2018 році за кошти отримані від продажу попередньої квартири судом не приймають до уваги, як належні докази по справі, адже підстави та обставини набуття нерухомості не мають правового значення при вирішенні питання надання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї.

Тому, обґрунтування позивачами підстав набуття вищевказаної квартири, а саме непридатний для проживання стан попередньої квартири, а також посилання на відповідні докази (звернення до керівництва КП ФМР "Фастівська ЖЕК", Фастівського міського голови, акт обстеження матеріально-побутових умов від 26.12.2017, відповіді Фастівського міського голови від 01.12.2017, 14.08.2017, 12.01.2018, 23.02.2018 та відповідь керівництва КП ФМР "Фастівська ЖЕК" від 27.12.2017, звернення до народного депутата України від 14.12.2017, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.05.2017 по справі №2/381/651/17 (381/1129/17)) не стосується виниклих спірних відносин в межах даної справи.

Подані позивачами копії депутатських звернень до Фастівського міського голови з приводу надання документів щодо створення комісії з питань призначення житлових субсидій та надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг при виконавчому комітеті Фастівської міської ради також не свідчать на користь висновку про обґрунтованість чи необґрунтованість спірних рішень відповідачів, оскільки предметом спору є правомірність рішень Виконавчого комітету Фастівської міської ради та Управління соціального захисту Виконавчого комітету Фастівської міської ради про відмову у наданні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг та призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно. Позаяк обставини правомірності створення вищевказаної комісії Виконавчого комітету Фастівської міської ради не є предметом даного спору.

В публічно-правових відносинах фізичними та юридичними особами можуть реалізовувати різні за своїм характером права, однак, у випадку їх порушення (невизнання чи оспорення), такі права можуть отримати захист адміністративного суду лише в тому разі, коли їх було порушено в конкретних спірних публічно-правових відносинах і саме суб`єктом владних повноважень при виконанні ним владних управлінських функцій.

Також суд не приймає до уваги довідки Фастівської дільниці Васильківського ВР ТОВ "Київоблгаззбут" та КП "Фастівводоканал", надані Управлінням соціального захисту населення Виконавчого комітету Фастівської міської ради щодо розміру платежів позивачів за житлово-комунальні послуги та, зокрема, наявності заборгованості за сплату таких послуг, оскільки такі дані не були підставою для прийняття оскаржуваних рішень відповідачів.

Стосовно умовного розрахунку державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с. 125) складеного Управлінням соціального захисту населення Виконавчого комітету Фастівської міської ради, який, на думку ОСОБА_2 , не відповідає дійсним обставинам суд зазначає наступне.

Для обчислення сукупного доходу сімей (одержувачів) для всіх видів соціальної допомоги, призначена і застосовується при визначенні їх права на соціальну допомогу та розрахунку її розміру Методика, затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15 листопада 2001 року №486/202/524/455/3370 (далі - Методика).

Так, відповідно до п. 5 Методики до сукупного доходу сімей (одержувачів) входять, зокрема, нарахована заробітна плата, у тому числі за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі і вихідні дні та за роботу за сумісництвом; плата за роботу в колективному сільськогосподарському підприємстві; надбавки і доплати всіх видів; премії, установлені за системами оплати праці на підприємстві, в установі, організації, незалежно від періодичності і джерел їх виплати; відсоткові надбавки і щорічна винагорода з фонду матеріального заохочення за підсумками роботи за рік підприємства, установи чи організації. Премії і щорічні винагороди включаються до сукупного доходу на час їх нарахування, при цьому за рік ураховується не більше однієї винагороди за вислугу років; інші грошові виплати, які мають систематичний характер (польове забезпечення, доплати за роз`їзний та рухомий характер роботи тощо, крім виплат на відрядження); стипендії, пенсії, допомога (крім частини допомоги при народженні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, частини допомоги при усиновленні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, допомоги на поховання, одноразової допомоги, яка надається відповідно до законодавства або за рішеннями органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, підприємств, організацій незалежно від форм власності), допомога на навчання, безпосередньо отримана особою від підприємства, установи чи організації, за винятком коштів, отриманих на умовах позики чи кредитів та щомісячні компенсаційні виплати. При цьому до сукупного доходу не включається відповідна допомога, для призначення якої обчислюється сукупний дохід. При зверненні за призначенням декількох видів допомоги, розмір яких визначається з урахуванням сукупного доходу, до сукупного доходу сім`ї входять розміри призначених на дату звернення зазначених видів допомоги, крім допомоги, для призначення якої обчислюється сукупний дохід; доходи від продажу об`єктів нерухомого майна та транспортних засобів (за виключенням сум, які були використані на лікування або подолання наслідків надзвичайної ситуації у розмірі не менше 10 прожиткових мінімумів на одну особу з розрахунку на місяць, за умови документального підтвердження).

Пунктом 9 Методики визначено порядок обчислення доходу. Так, загальна сума сукупного доходу одержувачів допомоги включає в себе суму всіх доходів кожної особи, яка враховується при наданні допомоги, визначених на підставі наданих документів за останні шість календарних місяців або два квартали, що передують місяцю звернення за призначенням соціальної допомоги, якщо інше не передбачене законодавством; сукупний дохід включає в себе як поточні щомісячні доходи в грошовій та натуральній формі осіб, які враховуються при наданні допомоги, так і доходи, які мають нерегулярний характер; середньомісячний сукупний дохід усіх осіб, які враховуються при наданні допомоги, провадиться шляхом ділення загальної суми сукупного доходу одержувачів допомоги на 6, якщо інше не передбачене законодавством; середній дохід на одну особу обчислюється шляхом ділення середньомісячного сукупного доходу всіх осіб, які враховуються при наданні допомоги, на кількість цих осіб.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Фастівської міської ради правомірно включило дохід від продажу нерухомого майна (квартири) ОСОБА_2 до сукупного доходу одержувачів допомоги при здійсненні умовного розрахунку державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Згідно вимог ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно вимог ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позивачів звільнено від сплати судового збору, відсутні підстави для покладення на відповідачів обов`язку щодо його відшкодування.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області у наданні житлової субсидії ОСОБА_2 .

Зобов`язати Виконавчий комітет Фастівської міської ради Київської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 27.11.2018 про призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 04.07.2019.

Суддя Я.В. Горобцова