Справа № 1740/2012/18
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 рокуЛьвів№ В-857/1788/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Качмара В. Я., Старунського Д. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року (постанову ухвалено у м. Львові судом у складі головуючого судді Макарика В. Я., суддів: Большакової О. О., Глушка І. В., повний текст постанови виготовлений 27 грудня 2018 року) у справі за апеляційною скаргою Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року в адміністративній справі № 1740/2012/18 за позовом ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позивач просив визнати протиправними дії та рішення відповідача в частині відмови в перерахунку пенсії позивача по інвалідності через захворювання, пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

зобов`язати відповідача з 01.06.2018 обчислити пенсію позивача по інвалідності через захворювання, пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Зобов`язано Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області провести з 01.06.2018 перерахунок ОСОБА_1 пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішення суду першої інстанції оскаржило Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначало, що відповідно до статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, мають виключно особи які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Позивач, взявши участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, не проходив дійсну строку військову службу, а тому підстави для проведення перерахунку його пенсії, встановлені статтею 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відсутні.

Згідно з документами пенсійної справи позивач проходив строкову військову службу в період з 12.11.1981 по 23.11.1983, тобто до виникнення катастрофи на Чорнобильській АЕС.

Апелянт просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким позивачу в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року апеляційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області задоволено.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року у справі № 1740/2012/18 скасовано та прийнято постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного УПФУ Рівненської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відмова відповідача у здійсненні перерахунку пенсії позивачу як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, є правомірною, оскільки позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не під час проходження дійсної строкової служби, а тому пільги, визначені частиною 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на нього не поширюються.

20.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року у справі № 1740/2012/18 за виключними обставинами.

Позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України, словосполучення «дійсної строкової служби», яке міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Оскільки рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким що не може бути оскаржено, то відповідно до пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України є підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинами.

Заявник просить переглянути за виключними обставинами постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі № 1740/2012/18, скасувати її, апеляційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідач подав відзив на заяву ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в задоволенні заяви про перегляд за виключними обставинами та залишити оскаржену постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Позивач подав відповідь на відзив Рівненського об`єднаного УПФУ Рівненської області, в якій зазначає про наявність права на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Оскільки усі учасники справи в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції розглядає заяву в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, вважаючи, що таку може бути вирішено на підставі наявних в ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи заяви про перегляд за виключними обставинами, відзиву на неї та відповіді на відзив, апеляційний суд приходить до висновку про те, що заяву слід задовільнити частково з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що положення частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 щодо права на перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, розповсюджуються не лише на військовослужбовців строкової служби, а й на військовозобов`язаних, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Апеляційний суд частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, має інвалідність 1 групи, захворювання по якій пов`язане з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач перебуває на пенсійному обліку в Рівненському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області і отримує пенсію по інвалідності 1 групи через захворювання, пов`язане з виконанням обов`язку військової служби щодо ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Зазначена пенсія призначена та виплачується відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач в складі військової частини 34003 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26.02.1987 по 15.05.1987, що підтверджується архівною довідкою галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 31.01.2013 № 89919.

Позивач має захворювання, пов`язане з виконанням обов`язку військової служби під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою Рівненського обласного управління МСЕК від 06.09.2010 № 020639 та експертним заключенням Рівненської обласної спеціалізованої ЛКК від 02.06.2006 № 494.

04.06.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. Просив обчислювати йому пенсію виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року згідно статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.01.2018.

Листом № 260/10 від 14.06.2018 Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області повідомило позивача про відмову у перерахунку та виплаті пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не під час проходження дійсної строкової служби, а тому не має права на отримання пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Згідно частин першої, п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення; 3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Згідно частини 1 статті 365 КАС України, заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення (частина 2 статті 365 КАС України).

Таким чином, заява про перегляд за виключними обставинами судового рішення суду апеляційної інстанції з підстав визначених пунктом 1 частини 5 статті 361 КАС України може бути подана, якщо судом апеляційної інстанції було змінено або ухвалено нове судове рішення.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 підлягає до розгляду, оскільки Восьмим апеляційним адміністративним судом постановою від 20.12.2018 скасоване рішення суду першої інстанції та ухвалено нове про відмову позивачу в задоволенні позову.

Частиною 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній до 01.10.2017) визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Таким чином, частиною 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Разом з тим, частиною 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон) у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року.

Згідно висновків, викладених в рішенні Другого Сенату Конституційного Суду України від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019 (справа № 3-14/2019 (402/19, 1737/19), на яке посилається заявник, у відповідності зі статтею 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Відповідно до частини першої статті 24 Основного Закону України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Конституційний Суд України вважав, що гарантована Конституцією України рівність усіх людей в їх правах і свободах означає необхідність забезпечення їм рівних правових можливостей для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод та не виключає можливості законодавця при регулюванні питань соціального забезпечення встановлювати певні відмінності щодо обсягу такого забезпечення.

Стаття 9 Закону визначає осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до яких належать, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків (пункт 1).

Військовослужбовці, які виконували військовий обов`язок під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мали однаковий статус, однакові обов`язки та функції, в результаті виконання яких їх здоров`ю заподіяна шкода.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що згідно законодавства військовослужбовці, які постраждали під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при виконанні військового обов`язку, мають різний рівень соціального забезпечення. Такий підхід законодавця до визначення рівня соціального забезпечення вказаних категорій осіб не відповідає принципу справедливості та є порушенням конституційного принципу рівності.

Таким чином, як вважає Конституційний Суд України, законодавець не забезпечив певні категорії військовослужбовців, які виконують конституційно значущі функції щодо захисту Вітчизни, особливими умовами соціального захисту, обсяг яких має передбачати гідні умови їх життя й повне відшкодування заподіяної шкоди, чим порушив сутність конституційного права на соціальний захист, конституційні гарантії щодо безумовного забезпечення належного рівня їх соціального захисту.

З огляду на наведене, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини третьої статті 59 Закону щодо визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, що поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, є такими, що суперечать Конституції України.

Внаслідок чого, визнав таким, що не відповідає Конституції України

(є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону визнане неконституційним і втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Частиною другою статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Конституційний Суд України» Конституційний Суд України (далі - Конституційний Суд або Суд) є органом конституційної юрисдикції, який забезпечує верховенство Конституції України, вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених Конституцією України випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до Конституції України.

За приписами статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» акти або окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зі змісту наведеного видно, що дія окремих положень частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» втратила чинність з 25.04.2019 і не має зворотної сили.

Рішення Другого Сенату Конституційного Суду України від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019 (справа № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) не може бути застосовано до правовідносин з приводу виплати пенсії позивачеві, що виникли до 25.04.2019, а саме в період з 01 червня 2018 року по 24.04.2019.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.11.2018 у справі № 755/4893/18.

Враховуючи, що у період з 01 червня 2018 року по 24 квітня 2019 року визнані неконституційними положення частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були чинними, оскільки втратили чинність лише з 25.04.2019, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача шляхом зобов`язання відповідача провести йому з 25 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У задоволенні решти позовних вимог про зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії в період з 01 червня 2018 року по 24 квітня 2019 року слід відмовити.

В частині позовних вимог про визнання протиправними дій Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, слід відмовити, оскільки такі дії станом на момент ухвалення рішення від 14.06.2018 були правомірними, так як на момент розгляду справи вимога частини третьої статті 59 Закону щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи лише під час проходження дійсної строкової служби була чинною.

Відповідно до частини 4 статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року у справі № 1740/2012/18 підлягає до задоволення частково. Так, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року слід скасувати та постановити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 243, ст. 311, ст. 325, ст. 329, ст. 361, ст. 368, ст. 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами задовольнити частково.

Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року у справі № 1740/2012/18 скасувати за виключними обставинами, прийняти постанову, якою апеляційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року в адміністративній справі № 1740/2012/18 задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року у справі № 1740/2012/18 скасувати, прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 25 квітня 2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді В. Я. Качмар
Д. М. Старунський