Справа № 340/108/19
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2019 року м. Дніпросправа № 340/108/19
(суддя Хилько Л.І., м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року у справі № 340/108/19 за позовом обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» 11 січня 2019 року звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області, згідно з яким, просить визнати протиправним та скасувати прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2018 року щодо нарахування штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних на загальну суму 2133178,64 грн. за платежем податок на додану вартість.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на безпідставність та необґрунтованість оскарженого рішення відповідача щодо нарахування штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, що ґрунтується на висновках акта камеральної перевірки щодо своєчасності граничних термінів реєстрації податкових накладних ЄРПН за 2017 2018 роки. Зазначає про порушення відповідачем вимог чинного податкового законодавства України при прийнятті оскаржуваного рішення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі посилається на неприйняття судом першої інстанції до уваги обставин несвоєчасної реєстрації позивачем податкових накладних в ЄРПН та врахування не належним чином аргументованих доводів відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідачем проведено камеральну перевірку щодо питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям платникам ПДВ, за результатом якої складено акт перевірки від 21.11.2018 року №253/11-28-52-05/03346288 (а.с.6).

В акті перевірки податковим органом зафіксовано порушення п.201.10 ст.201 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в частині несвоєчасності реєстрації податкових накладних.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом прийнято податкове повідомлення рішення від 06.12.2018 року №, яким до позивача застосовано штраф на загальну суму 2133178,64 грн. (а.с.55).

Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірне рішення відповідача прийнято протиправно, оскільки позивачем не було порушено граничний термін реєстрації податкових накладних, що підтверджується належними доказами.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Згідно з п.201.1. ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При цьому, судом першої інстанції вірно встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи наступне.

Так, ОКВП "Дніпро Кіровоград" отримано субвенцію в загальній сумі 5265992,14 грн., а саме: 5154993,54 грн., згідно з договором про організацію взаєморозрахунків №11/2 від 13.07.2015 року та 110998,60 грн., згідно з договором про організацію взаєморозрахунків №11/8 від 16.11.2015р., укладених на виконання постанови КМУ від 04.06.2015р. №375 "Питання погашення у 2015 році заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення і постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялись, транспортувались та постачались населенню".

Вказані суми субвенцій з Державного бюджету направлені позивачем на погашення заборгованості, однак так і не були зараховані Державною фіскальною службою України на рахунок позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що призвело до виникнення перешкод у реєстрації позивачем податкових накладних, зокрема, реєстрації податкових накладних, виписаних протягом 2017-2018 року, в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням законодавчо встановлених термінів.

Водночас, згідно з постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.11.2016 року в справі №П/811/786/16, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017 року, визнано протиправною бездіяльність ДФС України щодо не зарахування суми поповнення електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість з рахунків, відкритих в казначействі для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялись, транспортувались, постачались населенню та іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання і водовідведення, яка виникла в зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувались або погоджувались органами державної влади чи місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про державний бюджет України та зобов`язано ДФС України зарахувати шляхом збільшення суми поповнення електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість кошти в сумі 5265992,14 грн. згідно з договорів про організацію взаєморозрахунків, укладених відповідно до Постанови КМУ №375 від 04.06.2015 року (а.с.87-94).

Також, постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.11.2016 року у справі №П/811/784/16, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017 року, визнано протиправною бездіяльність ДФС щодо незабезпечення автоматичного збільшення суми, на яку підприємство має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, включеної до податкового кредиту за касовим методом за січень 2016 року в розмірі 1 747 648,08 грн. на підставі поданої декларації з ПДВ від 22.02.2016 року та зобов`язано ДФС України збільшити у системі електронного адміністрування ПДВ, на яку підприємство має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину суми ПДВ, включеної до податкового кредиту за касовим методом за січень 2016 року в розмірі 1 747 648,08 грн. на підставі поданої декларації з ПДВ від 22.02.2016 року (а.с.79-86).

Отже як вірно встановлено судом першої інстанції, перелічені судові рішення свідчать про те, що ДФС України протиправно не зараховано суми субвенцій, отриманих позивачем у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, внаслідок чого виникли перешкоди у подальшій реєстрації податкових накладних.

Пунктом 109.1 ст. 109 ПК України встановлено, що податковими порушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавства контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 109.2 ст. 109 ПК України, вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачених цим Кодексом та іншими законами України

Платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 110.1 ст. 110 ПК України).

Тобто, ключовою ознакою для притягнення платника податку до встановленої законодавством України відповідальності є встановлення факту його умисних протиправних дій/бездіяльності.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи вимоги ч.4 ст.78 КАС України щодо обов`язковості обставини, встановлених рішенням суду в інших справах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що затримка у реєстрації податкових накладних відбулась не з вини підприємства, тому у контролюючого органу відсутні підстави для застосування до підприємства штрафних санкцій.

Крім того, слід зауважити, що у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини Лелас проти Хорватії суд звертав увагу на те, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

При цьому, колегія суддів вважає доводи відповідача щодо не врахування судом першої інстанції належним чином аргументованих доводів відповідача та неприйняття до уваги обставин несвоєчасної реєстрації позивачем податкових накладних в ЄРПН такими, що не відповідають дійсності.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року у справі № 340/108/19 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 27 червня 2019 року.

Повне судове рішення складено 01 липня 2019 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко