Справа № 640/19386/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Парінова А.Б.,

за участю

секретаря судового засідання Кузьміної Ю.О.,

представника позивача Пилипченка О.О.,

представника відповідача Перепелюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 березня 2019 року (суддя Амельохін В.В.) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Системні Інформаційні Рішення «Д» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Системні Інформаційні Рішення «Д» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 06.11.2018.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 березня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у м. Києві № від 06.11.2018. Присуджено на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Системні Інформаційні Рішення «Д» (м. Київ, 04212, вул. Маршала Тимошенка, 9, ) здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 26001,06грн. (двадцять шість тисяч одна гривня, 06 копійок) з бюджетних Головного управління ДФС у м. Києві (м. Київ, 04116, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві подало апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 березня 2019 року та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що реалізація послуг позивачем з контрагентами оформлювались лише документально на адресу ТОВ «Системні Інформаційні Рішення «Д», без наявності у ТОВ «Скарвал» та ТОВ «Редгрін» необхідних ресурсів (основних засобів, кваліфікованого персоналу, тощо).

Апелянт зазначає, що акти приймання-передачі наданих послуг та податкові накладні (первинні документи) не містять усіх обов`язкових реквізитів, зокрема, не розшифровано зміст та обсяг отриманих послуг (де, коли, на яких об`єктах, об`ємах отримано послуги, їх економічне обґрунтування), не містять вичерпної, детальної інформації щодо змісту господарських операцій (не зазначено конкретних видів послуг), внаслідок чого неможливо достовірно визначити перелік наданих послуг, їх об`єм, вартість та зв`язок з господарською діяльністю позивача, а тому висновок суду 1 інстанції про відповідність таких первинних документів ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є необґрунтованим.

Крім того, апелянт вказує на те, що особливої уваги заслуговує той факт, що у реквізитах договору №U-1077-17 від 29.06.2017 значиться номер рахунку підприємства, відкритого в ПАТ «ПУМБ» за №, який був відкритий згідно відомостей банківської установи лите 08.12.2017, тобто в той час як договір було укладено за 6 місяців до відкриття рахунку, що само по собі свідчить про те, що зазначений вище договір оформлено виключно для здійснення вигляду господарської операції та очевидно є підробленим, як і акти виконаних робіт №1, 2, 3, 4 від 30.11.2017.

24.06.2019 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому товариство з обмеженою відповідальністю «Системні Інформаційні Рішення «Д» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У відзиві позивач зазначає, що твердження описані відповідачем в частині сумнівності господарських операцій позивача з ТОВ «Скарвал» та ТОВ «Редгрін» є припущенням, а також не ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, думку представника позивача та думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі направлення від 09.10.2018 №1611/26-15-14-04-04 та відповідно до п.п. 78.1.4 п. 78.1 статті 78 ПК України, ГУ ДФС у м. Києві проведено перевірку ТОВ «Системні Інформаційні Рішення «Д» за результатами якої 23.10.2018 складено акт №1035/26-15-14-04-04/37441935 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Системні Інформаційні Рішення «Д» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з контрагентами - постачальниками ТОВ «Скарвал» () за листопад 2017 року, ТОВ «Редгрін» () за січень, лютий 2018 року» (далі - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення п. 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, п. 200.4 статті 200 ПК України в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 1 733 404,00 грн., у тому числі по періодам: листопад 2017 року - 1 118 890 грн., лютий 2018 року - 614 514 грн.

На підставі встановленого порушення відповідачем 06.11.2018 прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ за листопад 2017 року та лютий 2018 року у загальному розмірі 1 733 404,00 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.06.2017 між позивачем (Замовник) та ТОВ «Скарвал» (Компанія) укладено Договір про надання послуг №U/1077-17, предметом якого є: послуга з регресійного тестування в кількості - 1, ціна 1398612,50 грн. (без ПДВ), строк виконання до 30.11.2017; послуга з Розробки функціонал User Reconciliation в кількості - 1, ціна 1398612,50 грн. (без ПДВ), строк виконання до 30.11.2017; Послуга з розробки Програми та Методики Випробування (ПМВ) в кількості - 1; ціна 1398612,50 грн. (без ПДВ), строк виконання до 30.11.2017 та Послуга з Проведення Приймально Передавального Випробування (ППВ) в кількості - 1; ціна 1398612,50 грн. (без ПДВ), строк виконання до 30.11.2017 (а.с.57-60 т. 1).

На виконання умов вказаного Договору сторонами складені та підписані акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №1 від 30.11.2017., №2 від 30.11.2017, №3 від 30.11.2017, №4 від 30.11.2017 (а.с.61-64 т.1).

Крім того, як вбачається з Акту перевірки, між сторонами Договору були складені та підписані податкові накладні №212, 303, 304, 302 від 30.11.2017 на загальну суму 6 713 340 грн., у тому числі ПДВ 1 118 890 грн.

Також, судом встановлено, що 05.01.2018 між позивачем (Замовник) та ТОВ «Редгрін» (Компанія) укладено Договір №3 про надання послуг, предметом якого є: Послуга з розгортання та настроювання обачної інфраструктури. Міграція інфраструктури з фізичних серверів у віртуальну середовище. Відпрацювання системи безпеки інтернет безпеки. Тестування віртуальної інфраструктури після міграції на відмово стійкості. Тестування системи інтернет безпеки. (а.с.65-68 т.1)

На виконання умов вказаного Договору сторонами складено та підписано акт приймання-передачі послуг №1 від 31.01.2018 (а.с.69 т. 1).

05 січня 2018 року між вказаними вище сторонами також укладено Договір про надання послуг №4, предметом якого є: Інфраструктурна модернізація: Послуга з розробки системи автоматичної синхронізації конфігурацій між серверами. Строк надання послуги з 05.01.2018р. по 20.02.2018р.; Послуга з впровадження віддаленого управління безпекою інфраструктури підприємства на основі веб-панелі. Строк надання послуг з 05.01.2018 по 05.03.2018; Послуга з створення білого списку е-mail адрес відправників. Строк надання послуги з 05.01.2018 по 20.03.2018; Послуга з створення білого списку е-mail адрес отримувачів. Строк надання послуги з 05.01.2018 по 20.03.2018; Послуга з розробки методу делегування повноважень (профілі додаткових адміністраторів з усічними правами в панелі управління). Строк надання послуги з 05.01.2018 по 30.03.2018; Послуга з дизайну інформаційних звітів для користувача і адміністратора (карантин, статистика). Строк надання послуги з 05.01.2018 по 30.03.2018 (а.с.70-74 т. 1).

На виконання умов вказаного Договору сторонами складено та підписано акт приймання-передачі послуг №1 від 20.02.2018 (а.с.75 т.1).

01 серпня 2017 року між вказаними вище сторонами укладено Договір надання послуг №32, предметом якого є: Послуга з розгортання та вирішення проблем в роботі SAN фабрик в цілому та встановлення оновлень на обладнання. Строк надання послуг з 04.08.2017 по 22.01.2018 (а.с.76-79 т.1).

На виконання умов вказаного Договору сторонами складено та підписано акт приймання-передачі послуг №1 від 22.01.2018 (а.с.80 т.1).

Крім того, як вбачається з Акту перевірки, між сторонами вказаних вище Договорів були складені та підписані податкові накладні №38 від 22.01.2018р, №139 від 31.01.2018, №16 від 20.02.2018 на загальну суму 3 687 084грн., у тому числі ПДВ 614 514грн.

З матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що на підставі направлення від 09.10.2018 №1611/26-15-14-04-04 та відповідно до п.п. 78.1.4 п. 78.1 статті 78 ПК України, ГУ ДФС у м. Києві та наказу ГУ ДФС у м. Києві №14953 від 08.10.2018 відповідачем призначено проведення перевірки ТОВ «Системні Інформаційні Рішення «Д» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з контрагентами - постачальниками ТОВ «Скарвал» () за листопад 2017 року, ТОВ «Редгрін» () за січень, лютий 2018 року».

Листом від 10.10.2018р. №143 ТОВ «Системні Інформаційні Рішення «Д» (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 10.10.2018 №94121/10) повідомило відповідача про витребування документів Слідчим управлінням розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України, а саме: «На наказ про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Системні Інформаційні Рішення «Д» №14953 від 08.10.2018р., повідомляємо, що надати в повному обсязі інформації не передбачає можливості, в зв`язку з передачею фінансово-господарської документації з контрагентами ТОВ «Скарвал» та ТОВ «Редгрін» згідно постанов про витребування документів №0001137 від 15.12.2017р., №0000039 від 18.06.2018р. Передача матеріалів здійснювалась згідно реєстру 18.12.2017р., реєстру №1 від 22.06.2018р., та смертю директора підприємства ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. До листа додаються копії документів: Постанова про витребування документів №0001137 від 15.12.2017р.; постанова про витребування документів №0000039 від 18.06.2018р.; Лист вих. №130 від 18.12.2017р.; Реєстр документів від 15.12.2017р.; Лист вих. №137 від 15.06.2018р.; Реєстр документів №1 від 18.06.2018р.; Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 » (а.с.88 т.1).

Відповідачем складені акти про ненадання до перевірки первинних документів, а саме: від 09.10.2018 №1533/26-15-14-04-04, від 10.10.2018 №1534/26-15-14-04-04, від 11.10.2018 №1550/26-15-14-04-04, від 12.10.2018 №1563/26-15-14-04-04 від 16.10.2018 №1571/26-15-14-04-04.

Відповідно до п. 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Пунктом 85.9 статті 85 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління ДФС у м. Києві листом від 11.10.2018 №13729/8/26-15-14-04-04-10 звернулось до ДФС України Слідчого управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань з проханням надати до 16.10.2018 усю наявну інформацію щодо витребування оригіналів первинних документів ТОВ «Системні Інформаційні Рішення «Д» по взаємовідносинах з контрагентами - ТОВ «Скарвал» та ТОВ «Редгрін».

Листом від 19.10.2018 №32432/7/99-99-23-01-17 заступник начальника Головного управління - начальник управління розслідувань кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України Колесник Л. повідомив ГУ ДФС у м. Києві, що з вилученими під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000039 можна ознайомитись у слідчого Лисенка О.О. в ГСУ ФР ДФС України, попередньо узгодивши дату та час зі слідчим.

Так, ГУ ДФС у м. Києві ознайомилось з документами вилученими у ТОВ «Системні Інформаційні Рішення «Д», а тому, суд приходить до висновку, що відповідач діяв у відповідності до норм ст. 85 ПК України, направивши листа на адресу слідчих підрозділів та отримавши доступ до первинних документів, ознайомившись з такими документами, а тому необґрунтованим є висновок суду першої інстанції про порушення відповідачем процедури проведення перевірки, оскільки такі висновки спростовується матеріалами справи.

У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що закінчення проведення перевірки та оформлення результатів проведення перевірки є передчасним, оскільки первинні документи ГУ ДФС у м. Києві були досліджені.

Щодо висновків контролюючого органу про відсутність підстав у позивача на формування податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентами - ТОВ «Редгрін» та ТОВ «Скарвал», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст.198 ПК України).

Згідно з п. 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до п.201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

За змістом наведених норм, право платника податків на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (робіт, послуг), основних фондів (необоротних активів) (щодо останніх, крім того, будівництво, спорудження, створення), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами, зокрема щодо податкового кредиту - податковою накладною, виписаною постачальником - платником ПДВ, митною декларацією (іншими подібними документами, перелік яких встановлений п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України) сум витрат на придбання товару (робіт, послуг) та ПДВ, нарахованого (сплаченого) в ціні придбання товару (робіт, послуг).

Статтею 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV (із змінами та доповненнями) зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п. 2, ст. 3 цього ж Закону України, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-ХІV (із змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-ХІV (із змінами та доповненнями).

Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (п.138.2. ст.138 Податкового кодексу).

Для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачених позивачем у складі ціни за придбану продукцію та виконані роботи, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні".

Про порушення позивачем норм податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами ТОВ «Скарвал» та ТОВ «Редгрін», відповідач дійшов висновку, зокрема, з тих підстав, що у Єдиному реєстрі судових рішень наявні наступні документи: ухвала від 02.05.2018 Святошинського районного суду міста Києва в рамках кримінального провадження, внесеному до ЄРДР за №0000052 від 27.07.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, відповідно до якої: «Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені слідством особи без мети зайнятості легальною господарської діяльності, зареєстрували вищевказані СГД з ознаками фіктивності, серед яких ТОВ «Скарвал» (код 41141553) та ТОВ «Редгрін» (код 41141506), для надання можливості формування валових витрат та податкового кредиту з ПДВ підприємствам реального сектору економіки».

Крім того, відповідно до інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень ТОВ «Скарвал» (код 41141553) є фігурантом кримінального провадження, а саме: ухвала від 11.07.2018 Дніпровського районного суду м. Києва, кримінальне провадження № 0001129 від 16.11.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ст. 364, ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні наступні документи (витяг): Ухвала від 13.06.2018 Шевченківського районного суду м. Києва в рамках кримінального провадження, внесеному до ЄРДР за №00000441 від 10.05.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, в якій значиться, що витяг у ході досудового розслідування встановлено використання офіційних документів (податкових накладних) із недостовірною інформацією службовими особами підприємств, які в процесі здійснення фінансово-господарської діяльності, за період 01.01.2017 по 31.03.2018, відобразили придбання с/г продукції у підприємств з ознаками «фіктивності», серед яких ТОВ «Редгрін» (код 41141506), яке задіяне у злочинній схемі щодо фіктивного підприємництва».

Крім того, відповідно до інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень ТОВ «Редгрін» (код 41141506) є фігурантом ряду кримінальних проваджень, а саме: Ухвала від 13.06.2018 Шевченківського районного суду м. Києва, кримінальне провадження № 0000441 від 10.05.2018 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 КК України; Ухвала від 07.06.2018 Святошинського районного суду м. Києва, кримінальне провадження № 0000052 від 27.07.2017 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205 КК України; Ухвала від 08.08.2018 Святошинського районного суду м. Києва, кримінальне провадження №2 0000052 від 27.07.2017 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, та інші.

Відповідно до інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні наступні документи (витяг): Ухвала від 29.08.2018 Печерського районного суду міста Києва в рамках кримінального провадження, внесеному до ЄРДР за №0000104 від 17.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, в якій значиться (витяг): «в ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Системні Інформаційні Рішення «Д» (код 39197811) в період 2016-2018рр. формувало податковий кредит з ПДВ за рахунок ряду підприємств, які відносяться до транзитно-конвертаційної групи, які створені з метою надання послуг з мінімізації податкових зобов`язань, які підлягають сплаті до бюджету, тобто своїми діями в період 2016-2018рр. сприяли умисному ухиленню від сплати податків реально діючим суб`єктам господарювання. ТОВ «Системні Інформаційні Рішення «Д» являється одним з основних замовників товарів (робіт, послуг) у зазначених підприємств».

При цьому, колегія суддів не враховує такі доводи відповідача як такі, що однозначно можуть свідчити про фіктивність таких підприємств (контрагентів позивача), оскільки на момент розгляду справи щодо офіційних осіб контрагентів не було постановлено вироків, не містять матеріали справи і допитів таких осіб контрагентів, які б в свою чергу могли підтверджувати/спростовувати відповідні висновки відповідача.

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання відповідача на зазначені вище кримінальні провадження, як на одну з підстав нереальності укладених господарських договорів між позивачем та контрагентами.

Разом з цим, суд враховує наступне.

Згідно Акту перевірки ТОВ «Скарвал» (код 41141553) зареєстровано 09.02.2017 року, перебуває на обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, стан платника 30 - в стані переходу до іншої ДПІ, основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля. Зареєстровано платником ПДВ з 01.04.2017. Останню звітність з податку на додану вартість подано за серпень 2018 року.

Пізніше ТОВ «Скарвал» відкрито наступні рахунки: ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) № НОМЕР_1 (відкрито 13.02.2018, закрито 12.03.2018), № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 (відкрито 08.12.2017, закрито 20.03.2018), № НОМЕР_4 (відкрито 08.12.2017, закрито 04.05.2018), № НОМЕР_5 (відкрито 22.03.2018, закрито 03.05.2018) та казначейський рахунок.

Відповідно до ІС «Податковий блок», автоматизованої системи співставлення та ЄРПН відповідачем встановлено, що за період з 01.11.2017 по 30.11.2017 у ТОВ «Скарвал» (код 41141553) відсутнє придбання послуг (Послуга з регресійного тестування, Послуга з Проведення Приймально Передавального Випробування (ППВ), Послуга з Розробка Програми га Методики Випробування (ПМВ), Послуга з Розробки функціонал User Reconciliation, тощо) у контрагентів - постачальників, які в подальшому було реалізовано для ТОВ «Системні інформаційні Рішення «Д» (код 39197811) у листопаді 2017 року. Крім того, відповідно до поданого ТОВ «Скарвал» (код 41141553) звіту № від 19.12.2017 про суми нарахованої заробітної плати за листопад 2017 року штатна чисельність працюючих становить 1 особу - керівника.

Під час проведеного аналізу наявних трудових ресурсів ТОВ «Скарвал» відповідачем встановлено лише 1 працюючого - директор, значний обсяг оформлених документально ТОВ «Скарвал» операцій з реалізації послуг (Послуга з регресійного тестування. Послуга з Проведення Приймально Передавального Випробування (ППВ), Послуга з Розробка Програми та Методики Випробування (ПМВ), Послуга з Розробки функціонал User Reconciliation) в адресу ГОВ «Системні інформаційні Рішення «Д», передбачають значно більшого обсягу трудовитрат, особистої участі кваліфікованого персоналу з відповідними фаховими знаннями для надання таких послуг, наявності основних засобів (комп`ютерної техніки, спецобладнання), тощо. При цьому, ТОВ «Скарвал» не здійснювалось залучення стороннього трудового ресурсу у третіх осіб.

Інформація про основні засоби для здійснення господарських операцій у ТОВ «Скарвал» - відсутня.

Відповідно до інформації, що міститься у Єдиному реєстрі податкових накладних, сторонні послуги з експлуатації основних засобів не придбавалися.

Враховуючи вищевикладене, встановлено неможливість виконання ТОВ «Скарвал» оформлених господарських операцій без наявних трудових ресурсів та основних засобів.

Крім того, відповідач в Акті перевірки зазначає, що відповідно до відомостей, що містяться в ЄРПН, ТОВ «Скарвал» за листопад 2017 року зареєстровано 437 податкових накладних щодо реалізації різноманітних товарів (рушники, засіб для чищення унітазів, труба, сумка для ноутбука, труба сталева водогазопровідна, піна монтажна, колода будівельна тощо) та послуг (рекламно-поліграфічні послуги, послуги баштового крану, послуги автокрану, ескаватор навантажувач, рекламні послуги, бухгалтерські послуги, послуги перевезення тощо).

Також, в Акті перевірки відповідач вказує, що відповідно до поданих ТОВ «Редгрін» (код 41141506) звітів про суми нарахованої заробітної плати № від 02.02.2018 за січень 2018 року та № від 02.03.2018 за лютий 2018 року - штатна чисельність працюючих становить 1 особу - керівника. Під час проведеного аналізу наявних трудових ресурсів ГОВ «Редгрін» встановлено лише 1 працюючого - директор, значний обсяг оформлених документально ТОВ «Редгрін» операцій з реалізації послуг (послуга з розгортання та настроювання обачної інфраструктури. Міграція інфраструктури з фізичних серверів у віртуальну середовище. Відпрацювання системи безпеки інтернет безпеки. Тестування віртуальної інфраструктури після міграції на відмово стійкості. Тестування системи інтернет безпеки; Послуга з розгортання та вирішення проблем в роботі SAN фабрик в цілому та встановлення оновлень на обладнання) в адресу ТОВ «Системні інформаційні Рішення «Д», передбачають значно більшого обсягу трудовитрат, особистої участі кваліфікованого персоналу з відповідними фаховими знаннями для надання таких послуг, наявності основних засобів (комп`ютерної техніки, спецобладнання), тощо. При цьому, ТОВ «Редгрін» не здійснювалось залучення стороннього трудового ресурсу v третіх осіб.

Інформація про основні засоби для здійснення господарських операцій v ТОВ «Редгрін» - відсутня. Відповідно до інформації, що міститься у Єдиному реєстрі податкових накладних, сторонні послуги з експлуатації основних засобів не придбавалися.

Враховуючи вищевикладене, встановлено неможливість виконання ГОВ «Редгрін» оформлених господарських операцій без наявних трудових ресурсів та основних засобів.

Крім того, відповідач в Акті перевірки зазначає, що відповідно до відомостей, що містяться в ЄРПН, ТОВ «Редгрін» за січень 2018 року зареєстровано 200 податкових накладних та за лютий 2018 року зареєстровано 138 податкових накладних щодо реалізації різноманітних товарів (олія соняшникова, макуха соняшникова, пшениця, деревина паливна, котушка гальмова тощо) та послуг (послуги охорони об`єктів, інформування покупців про дійсні акції, знижки, послуги з прибирання приміщень, монтаж стелажного обладнання тощо).

З огляду на вищенаведене, відповідач дійшов висновку про те, що реалізація послуг оформлювались лише документально на адресу ТОВ «Системні Інформаційні Рішення «Д», без наявності у ТОВ «Скарвал» та ТОВ «Редгрін» необхідних ресурсів (основних засобів, кваліфікованого персоналу, тощо).

Тобто, нереальність здійснених господарських операцій контролюючий орган доводить через дослідження діяльності контрагентів ТОВ «Системні Інформаційні Рішення «Д», яка носить, на думку відповідача, фіктивний характер.

Колегія суддів зазначає, що 11 грудня 2018 року контрагентами позивача - ТОВ «Редгрін» та ТОВ «Скарвал» на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 22 листопада 2018 року були подані належним чином засвідчені копії первинної документації по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Системні Інформаційні Рішення «Д», а саме: Договір від 29.06.2017р. №U/1077-17; акти здачі - приймання робіт (надання послуг) від 30.11.2017р. №№1, 2, 3, 4; Договори від 05.01.2018р. №3, від 01.08.2017р. №32, №4 від 05.01.2018р. та акти здачі - приймання робіт (надання послуг) від 31.01.2018р. №1, від 22.01.2018р. №1, від 20.02.2018р. №1, однак, вказані документи не містять нової доказової інформації щодо реальності господарських операцій з такими контрагентами та вже були додані позивачем до матеріалів справи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №820/4729/16 (№К/9901/55978/18) зазначив, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (валових витрат та податкового кредиту) виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.

Недоведеність наявності вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на їх формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити також підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку.

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що акти приймання-передачі наданих послуг, податкові накладні, які містяться в матеріалах справи, не містять усіх обов`язкових реквізитів, зокрема, в таких не розшифровано зміст та обсяг отриманих послуг (де, коли, в який період, на яких об`єктах, об`ємах отримано послуги, їх економічне обґрунтування та доцільність, чим обґрунтована вартість таких послуг). Такі документи не містять вичерпної, детальної інформації щодо змісту господарських операцій - не зазначено конкретних видів послуг та що вони собою являють, внаслідок чого неможливо достовірно визначити перелік наданих послуг, їх об`єм, вартість та зв`язок з господарською діяльністю ТОВ «Системні Інформаційні Рішення «Д».

Крім того, згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, види діяльності ТОВ «Системні Інформаційні Рішення «Д» (): Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткованням, деталями до нього; Ремонт комп`ютерів і периферійного устатковання; Комп`ютерне програмування; Консультування з питань інформатизації (основний); Діяльність із керування комп`ютерним устаткованням; Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем.

Разом з тим, згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, види діяльності ТОВ «Редгрін» () та ТОВ «Скарвал» (): Неспеціалізована оптова торгівля (основний).

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що ТОВ «Системні Інформаційні Рішення «Д», з огляду на вид діяльності підприємства, мало можливість виконати відповідні роботи в сфері ІТ самостійно, чи за необхідності залучити підприємства, які за своїм видом діяльності спроможні надавати послуги даного виду, без залучення ТОВ «Скарвал» та ТОВ «Редгрін», які, крім іншого, не спеціалізуються на таких видах діяльності. Види наданих позивачу послуг не тільки не відповідають виду діяльності вказаних контрагентів позивача, але і потребують відповідних знань у галузі ІТ від працівників, які могли б надавати такі послуги, однак, у ТОВ «Скарвал» та ТОВ «Редгрін» відсутні відповідні трудові ресурси, що, в свою чергу, колегія суддів розцінює як неможливість реального здійснення зазначених операцій.

Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що позивачем (представником позивача) жодним чином ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції не розкрито ні зміст, ні обсяг таких послуг, ні ким такі послуги безпосередньо надавалися (прізвища, ім`я та по-батькові ІТ - спеціалістів), а відтак у суду апеляційної інстанції виникають сумніви щодо фактичного надання спірних послуг ТОВ «Скарвал» та ТОВ «Редгрін» позивачу, з урахуванням того, що ТОВ «Системні Інформаційні Рішення «Д» мало можливість виконати відповідні роботи в сфері ІТ самостійно.

Частиною першою ст. 69 цього Кодексу встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Заперечуючи проти позову, контролюючий орган звертав увагу суду на обставини, які ставлять під сумнів реальність господарських операцій із поставки позивачу послуг від ТОВ «Скарвал» та ТОВ «Редгрін». Так, поряд із доводами про відсутність у цих постачальників адміністративно-господарських ресурсів, контролюючий орган посилався на обставини можливої підробки Договору про надання послуг №U/1077-17 від 29.06.2017.

Так, у реквізитах договору №U/1077-17 від 29.06.2017 значиться номер рахунку підприємства, відкритого в ПАТ «ПУМБ» за №, який був відкритий згідно відомостей банківської установи лише 08.12.2017, тобто в той час як договір було укладено 29.06.2017 (за 6 місяців до відкриття вказаного рахунку).

Відкриття рахунків у банках здійснюється відповідно до п. 1.5 р. І «Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», зареєстрованою Постановою НБУ від 12.11.2013 № 492 (далі - Інструкція). Умови відкриття рахунку та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції.

Відповідно до п. 1.13 р. 1 Інструкції банк зобов`язаний у встановленому законодавством України порядку надіслати повідомлення до відповідного контролюючого органу про відкриття або закриття поточного/вкладного (депозитного) рахунку клієнта.

Банк має право проводити видаткові операції за рахунком клієнта, який відповідно до законодавства України зобов`язаний сплачувати податки і збори, провадить незалежну професійну діяльність, починаючи з дати отримання банком повідомлення контролюючого органу про взяття рахунку на облік у контролюючих органах або з дати, визначеної як дата взяття на облік у контролюючому органі за мовчазною згодою згідно з абз. 2 п. 69.3 ст. 69 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 69 Податкового кодексу України банки та інші фінансові установи відкривають поточні та інші рахунки платникам податків - юридичним особам (резидентам і нерезидентам) незалежно від організаційно - правової форми, відокремленим підрозділам та представництвам юридичних осіб, для яких законом установлені особливості їх державної реєстрації та які не включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, фізичним особам, які провадять незалежну професійну діяльність, за наявності документів, виданих контролюючими органами, що підтверджують взяття їх на облік у таких органах, або виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (для осіб, взяття на облік яких у контролюючих органах здійснюється на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців») чи інформації з цього реєстру, отриманої банком відповідно до закону, із зазначенням даних про взяття на облік в контролюючих органах як платника податків. Банки та інші фінансові установи зобов`язані надіслати повідомлення про відкриття або закриття рахунка платника податків - юридичної особи, у тому числі відкритого через його відокремлені підрозділи, чи самозайнятої фізичної особи до контролюючого органу, в якому обліковується платник податків, у день відкриття/закриття рахунка.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що банк надає інформацію клієнту про реквізити рахунку тільки після відкриття рахунку в автоматизованій банківській системі на підставі отриманих від клієнта документів для відкриття рахунку та проведення ідентифікації та верифікації клієнта.

Суд апеляційної інстанції, надаючи оцінку Договору про надання послуг №U/1077-17 від 29.06.2017 як документу, у взаємозв`язку з іншими матеріалами справи зазначає, що наявні підстави вважати, що такий договір містить очевидні неточності в частині реквізитів договору щодо номер рахунку підприємства, відкритого в ПАТ «ПУМБ» за №, який був відкритий згідно відомостей банківської установи лише 08.12.2017 (а.с.172 т.1), в той час як договір було укладено 29.06.2017 (тобто за 6 місяців до відкриття вказаного рахунку), що в свою чергу свідчить про його формальне оформлення.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснив, що на момент укладення Договору про надання послуг №U/1077-17 від 29.06.2017 у ТОВ «Скарвал» були відсутні банківські реквізити та відповідна інформація про час надання послуг згідно Договору, реалізацію Договору проводив наступний директор і розрахунки проводились пізніше, а реквізити у договорі відповідають реквізитам по яким проводились розрахунки, оскільки Договір без банківських реквізитів був підписаний однією стороною договору, направлений поштовим зв`язком іншій стороні, а вже потім були зазначені реквізити.

Колегія суддів відхиляє такі доводи, оскільки вони суперечать матеріалам справи (відсутні докази щодо направлення поштовим зв`язком такого договору від однієї сторони до іншої, відсутні зміни до договору чи додатки до нього, а підписи директорів та печатки підприємств розміщені безпосередньо поверх реквізитів щодо Виконавця та Замовника.

Крім того, суд апеляційної інстанції бере до уваги те, що посвідчений примірник Договору про надання послуг №U/1077-17 від 29.06.2017, який надав позивач суду (а.с.57-60 т.1) підписаний зі сторони ТОВ «Скарвал» директором ОСОБА_5 , а посвідчений примірник Договору про надання послуг №U/1077-17 від 29.06.2017, який надало на виконання вимог ухвали суду першої інстанції ТОВ «Скарвал» (а.с.116-119 т. 1) підписаний зі сторони ТОВ «Скарвал» директором ОСОБА_6, тобто, два оригінальних примірники такого Договору, виготовлені відповідно до п. 14.10. самого Договору №U/1077-17 від 29.06.2017 містять очевидні розбіжності.

З огляду на викладене, суд зазначає, що листи від ТОВ «Скарвал» та ТОВ «Редгрін», які містяться в матеріалах справи (а.с.198-200 т.1) щодо підтвердження самими ж товариствами реальності спірних операцій не можуть бути доказами фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій.

Презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом.

У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного (ч. 2 ст. 77 КАС України). У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу), повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що платник податку повинен бути розумним та обачним при виборі контрагента. Перевірка наявності у постачальника державної реєстрації та реєстрації у податковому органі не характеризує підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентоспроможну особу на ринку відповідних товарів, що діє через уповноважену особу, яка представляє інтереси підприємства.

Сам факт наявності у позивача податкових чи-то видаткових накладних, виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності з урахуванням доводів наведених як підприємством так і контролюючим органом, колегія суддів приходить до висновку, що за конкретно встановлених обставин у справі на підставі оцінених доказів, враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, податковий орган довів факт необґрунтованості отриманої платником податку податкової вигоди, оскільки за спірними операціями оформлювалися лише окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентом обумовлених операцій, чим створювалась видимість реального здійснення господарських операцій та правомірність формування сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди.

За таких обставин, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про протиправність прийняття податковим органом спірного податкового повідомлення-рішення, при цьому зазначає, що висновки контролюючого органу щодо відсутності підстав у позивача на формування податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентами: ТОВ «Редгрін» та ТОВ «Скарвал» є обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи.

Виходячи з викладеного, відсутні підстави для задоволення позову.

Відтак, доводи, зазначені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, та спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального права та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, призвело до помилкового вирішення справи, а тому рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 березня 2019 року слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 березня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Системні Інформаційні Рішення «Д» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 04 липня 2019 року.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді О.О. Беспалов

А.Б. Парінов