Справа № 520/4881/19
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

26 червня 2019 р. Справа № 520/4881/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Вязьмітіновій Т.В.,

за участю:

представника позивача: Межової К.П.,

представника відповідача: Підопригора В.В.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВСЬКИЙ МЕТИЗНИЙ ЗАВОД" (, 61020, м. Харків, пров. Метизний, 10) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької Дивізії, 114, ) про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВСЬКИЙ МЕТИЗНИЙ ЗАВОД» (надалі за текстом - ТОВ «ХАРКІВСЬКИЙ МЕТИЗНИЙ ЗАВОД», позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (надалі за текстом - ГУ ДФС у Донецькій області, відповідач), в якому просить суд:

- скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.02.2019 року № , № та № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає оскаржувані в даній справі податкові повідомлення-рішення такими, що не відповідають приписам чинного законодавства, порушують права та законні інтереси позивача. На період проведення антитерористичної операції Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 року та Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 року № 1726-VІІІ введено мораторій на проведення органами ДФС України планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що провадять діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, або, які здійснили державну реєстрацію зміни місцезнаходження з території проведення антитерористичної операції на територію, підконтрольну Україні, і які втратили первинну документацію щодо здійснення ними господарської діяльності на території та в період проведення антитерористичної операції. Розпорядженнями КМ України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень КМУ», територію Донецької області віднесено до території проведення антитерористичної операції. Тобто, відносно ТОВ «ХАРКІВСЬКИЙ МЕТИЗНИЙ ЗАВОД» взагалі заборонено проведення будь-яких перевірок органами ДФС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання.(а.с.2-3).

Ухвалами Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2019 року та від 12.06.2019 року задоволено клопотання відповідача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.(а.с.116-117, 161-162).

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 07.06.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву та 10.06.2019 року надійшли доповнення до відзиву, згідно з якими відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі з підстав їх необґрунтованості.(а.с.136-138, 143-144, 148-149).

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, виходячи із доводів позовної заяви.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у відзиві та доповненні до відзиву.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що фахівцями ГУ ДФС у Донецькій області була здійснена документальна планова виїзна перевірка з питань дотримання ТОВ «ХАРКІВСЬКИЙ МЕТИЗНИЙ ЗАВОД» податкового законодавства за період з 01.10.2016 року по 30.09.2018 року єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2016 року по 30.09.2018 року.

За наслідками проведеної перевірки було складено акт № 61/05-99-14-11/00223220 від 21.01.2019 року, за висновками якого встановлені наступні порушення:

1. п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, далі - ПК України) в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 200 063грн., у тому числі за четвертий квартал 2016р. у сумі 4543грн., за 2017р. у сумі 195520грн.;

2. п.44.1, п.44.6 ст.44, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.п. а) п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.п. г) п.198.5 ст.198, п.201 ст.201 ПК України, ст..3, ст..4, ст..9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями), п.1.2 ст.1, п.2.1, п.2.4, п.2.5, п.2.13 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995р. за № 168/704 зі змінами та доповненнями, внесеними наказами Міністерства фінансів України від 07.06.2010р. № 372, від 08.11.201р. № 1327, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 163 636грн., у тому числі за вересень 2018р. в сумі 163636грн.;

3. п.189.1 ст.189, п.п г) п.198.5 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого встановлено відсутність складання та реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку на суму податку на додану вартість у загальній сумі 1894грн., у тому числі за жовтень 2016р. в сумі 530грн., за жовтень 2017р.. в сумі 1364грн., у зв`язку з не нарахуванням податкових зобов`язань по придбаним товарам, суми ПДВ по яким були включені до складу податкового кредиту, які почали використовуватись в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.;

4. п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.51.1 ст.51, п.п «б» п.176.2 ст.176 ПК України, п.3.4, п.3.5 розд.III «Порядку заповнення та подання податковими органами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015р. № 4, в результаті чого подано не в повному обсязі, з недостовірними відомостями податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ), які призвели до збільшення податкових зобов`язань платника податків за 1 квартал 2017р., 2 квартал 2017р., 3 квартал 2017р., 4 квартал 2017р.;

5. п.38.9 під.10 розд.ХХ, абз.2 п.57.1 ст.57, п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168, п.п. «а» п.176.2 ст.176 ПК України, в результаті чого не утримано та не сплачено (не перераховано) податок на доходи фізичних осіб у сумі 600 630,04 грн., у т.ч. за 03.2017р, за 06.2017р., за 07.2017р., за 08.2017р., за 09.2017р. та за 10.2017р.;

6. п.п.1.2, п.п.1.4, п.п.1.5, п.п.1.6 п.16-1, п.38.9 підр.10 розд.ХХ, абз.2 п.57.1, п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168, п.п. «а» п.176.2 ст.176 ПК України, в результаті чого не утримано та не сплачено (не перераховано) військовий збір у сумі 50 052,50 грн. у т.ч. за 03.2017 р., за 06.2017 р., за 07.2017 р., за 08.2017 р., за 09.2017 р., за 10.2017 р..

За наслідками розгляду вказаного акту перевірки контролюючим органом прийнято оскаржувані в даній справі податкові повідомлення рішення:

№ від 11.02.2019 р., відповідно до якого підприємству збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у т.ч. з військового збору, пені на 101 953,52грн. (з яких за податковим зобов`язанням - 50052,50 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 37460,25 грн., сума пені - 14440,77грн.).

№ від 11.02.2019р., відповідно до якого підприємству збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у т.ч. з податку на доходи фізичних осіб, пені, на 1 223 443,42 грн. (з яких за податковим зобов`язанням - 600630,04 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 449523,03 грн., сума пені - 173290,35грн.).

№ від 11.02.2019р. щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 510грн. за платежем - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач подав скаргу до ДФС України за № 107 від 14.03.2019 року, однак рішенням ДФС України від 07.05.2019 року за № 20937/6/99-99-11-05-01-25 в задоволенні скарги було відмовлено.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивач у перевіреному періоді мав господарські правовідносини з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (надалі за текстом - ФОП ОСОБА_2 ) (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору про надання послуг № 2704 від 27.04.2016 р. (саме цей договір був прийнятий до уваги відповідачем в ході проведення перевірки). ФОП ОСОБА_2 надавав послуги позивачу з первинної обробки метизних виробів, а саме: оцинкування, обробка консервантом. Позивач виплатив дохід у безготівковій формі ФОП ОСОБА_2, за послуги обробки та промивання метизних виробів у загальній сумі 3336833,58 грн..

Доходячи висновку про наявність виявлених перевіркою порушень, відповідач виходив з того, що при виплаті доходу ФОП ОСОБА_2, позивачем не було утримано податок на доходи фізичних осіб та військовий збір в силу п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п. 51.1 ст. 51, п.п «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України, п. 3.4, п.3.5 розд. III «Порядку заповнення та подання податковими органами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 р. № 4; п.38.9 під. 10 розд. ХХ, абз.2 п. 57.1 ст. 57, п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п.п. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України; п.п. 1.2, п.п. 1.4, п.п. 1.5, п.п. 1.6 п.16-1, п. 38.9 підр.10 розд. ХХ, абз.2 п.57.1, п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п.п. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України. Місцезнаходження (перебування) ФОП ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 , яке згідно з розпорядженням КМ України від 07.11.2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (надалі за текстом - розпорядження КМ України № 1085-р) значиться у перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (тобто тимчасово окупована територія).

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 року № 1726-VІІІ (надалі за текстом - Закон №1726-VІІІ) передбачено, що на період проведення антитерористичної операції забороняється проведення перевірок органами ДФС України суб`єктів господарювання, що проводять діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

Указом Президента України від 30.04.2018 року № 116/2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.04.2018 р. «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганських областях» постановлено ввести в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.04.2018 року, яким фактично припинено АТО, а розпочато операцію Об`єднаних сил.

Відповідач зауважив, що згідно з розпорядженням КМ України від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Дружківка (місцезнаходження позивача) не входить до переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, або тих на яких держава не здійснює свої повноваження.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, статтю 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. № 877-V було доповнено частинами 4 та 5 згідно із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 року № 1726-VІІІ (далі - Закон № 1726-VІІІ), який набрав чинності з 01.01.2017 року.

Пунктами 5, 6, 7 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1726-VІІІ установлено, що на період проведення антитерористичної операції забороняється проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України суб`єктів господарювання, що провадять діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

Заборона на проведення планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання (в тому числі проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України) поширюється також на суб`єктів господарювання, які здійснили державну реєстрацію зміни місцезнаходження з території проведення антитерористичної операції на територію, підконтрольну Україні, і які втратили первинну документацію щодо здійснення ними господарської діяльності на території та в період проведення антитерористичної операції.

Заходи державного нагляду (контролю) щодо діяльності суб`єктів господарювання, зазначених у п. 5 та 6 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, можуть здійснюватися у разі їх ліквідації (реорганізації) або за письмовою заявою таких суб`єктів господарювання.

Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються та актуалізуються Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VII від 02.09.2014 року.

Враховуючи викладені норми законодавства, обставини справи, суд доходить висновку про те, що починаючи з 01.01.2017 року Законом № 1726-VІІІ поширено дію Закону № 877-V на заходи контролю, що здійснюються органами. Відповідно, починаючи з 01.01.2017 року на такі заходи контролю поширено й Закон № 1669-VII. Разом з тим, закони № 1669-VII та № 877-V слід застосовувати, з урахуванням особливостей, зазначених у п. 5 та 6 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на період проведення антитерористичної операції законами № 1669-VII та № 1726-VІІІ введено мораторій на проведення органами Державної фіскальної служби України планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що провадять діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, або, які здійснили державну реєстрацію зміни місцезнаходження з території проведення антитерористичної операції на територію, підконтрольну Україні, і які втратили первинну документацію щодо здійснення ними господарської діяльності на території та в період проведення антитерористичної операції.

Доводи відповідача стосовно того, що на ТОВ «ХАРКІВСЬКИЙ МЕТИЗНИЙ ЗАВОД» не розповсюджує свою дію мораторій на проведення перевірок, встановлений Законом №1669-VII, судом не приймаються.

Суд зазначає, що розпорядженнями КМ України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», територію Донецької області віднесено до території проведення антитерористичної операції.

Перевірка ТОВ «ХАРКІВСЬКИЙ МЕТИЗНИЙ ЗАВОД» була проведена за місцезнаходженням підприємства - Донецька область, м. Дружківка, вул. Гаврилівська, буд.2, кв.(оф.)54. Дана адреса відповідає даним, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Окреслена обставина не заперечувалась з боку представника відповідача в ході розгляду адміністративної справи.

Планова виїзна перевірка з питань дотримання позивачем податкового законодавства єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування була проведена у період з 01.10.2016 року по 30.09.2018 року. Договір про надання послуг був укладений позивачем з ФОП ОСОБА_2, 27.04.2016 року. Послуги позивачу з первинної обробки метизних виробів були надані ФОП ОСОБА_2 фактично у 2017 році.

Суд звертає увагу на те, що розпорядження КМ України від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» діяло у період фінансово-господарських взаємовідносин позивача з ФОП ОСОБА_2, та є чинним до теперішнього часу. Підтвердженням наведеного є розпорядження КМ України від 23.01.2019 року № 28-р «Про внесення змін у додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275».

З урахуванням викладених обставин справи, наявних в матеріалах справи доказів в їх сукупності по даному питанню, суд вважає прийняті відповідачем податкові повідомлення - рішення № від 11.02.2019 року, № від 11.02.2019 року та № від 11.02.2019 року, підлягають скасуванню через їх необґрунтованість.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування правомірності винесення відносно позивача податкових повідомлень-рішень № від 11.02.2019 року, № від 11.02.2019 року та № від 11.02.2019 року, які є предметом судового оскарження.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзиви на позовну заяву, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВСЬКИЙ МЕТИЗНИЙ ЗАВОД" до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.02.2019 року № , № та № .

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВСЬКИЙ МЕТИЗНИЙ ЗАВОД" (, 61020, м. Харків, пров. Метизний, 10) сплачену суму судового збору в розмірі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень 00 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької Дивізії, 114, ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 03 липня 2019 року.

Суддя Ю.О. Супрун