Справа № 1.380.2019.000792
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000792
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З.,

секретар судового засідання Іванес Х.О.,

за участю : позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи Жуган І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сколівської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській області про зобов`язання до вчинення дій,-

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Сколівської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській області, в якому просить : зобов`язати виконавчий комітет Сколівської міської ради дати дозвіл на продовження терміну добудови індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 ; зобов`язати Сколівську міську раду виконати власне рішення ІХ сесії №93 від 02.03.2017 р та умов трьохсторонного договору №2 від 07.03.2018 р п.1.3 «Громадське обговорення організовується замовником відповідно до чинного законодавства України та затвердити рішенням Сколівської міської ради»; закріпити земельну ділянку за об`єктом незавершеного будівництва.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 р закрито провадження у справі в частині позовної вимоги «Зобов`язати Сколівську міську раду виконати власне рішення ІХ сесії 93 від 02.03.2017 р та умов трьохсторонного договору №2 від 07.03.2018 р п.1,3 «Громадське обговорення організовується замовником відповідно до чинного законодавства України та затвердити рішенням Сколівської міської ради».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що виконавчий комітет Сколівської міської ради рішенням №598 від 13.08.2018 р відмовлено в задоволенні звернення ОСОБА_1 щодо надання дозволу на продовження терміну будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 . На вищевказане рішення №598 від 13.08.2018 р позивачем подано заперечення 27.08.2018 р про неправомірність прийнятого рішення. Відповідачем надано відповідь №1177/02-09 від 25.09.2018 р та витяг з протоколу №43 засідання виконавчого комітету від 19.09.2018 р , в якому зазначено : «Не приймати повторне рішення з питання продовження терміну будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 , оскільки вказаний об`єкт нерухомого майна є предметом спору в судах та конфліктом між сусідами-землекористувачами. При наявності нотаріальної згоди сусідніх землекористувачів розглянути заяву повторно». 29.10.2018 р позивач знову звернулась до міської ради з заявою, де спростувала неправдиву інформацію про те, що ОНБ є предметом спору в судах та конфліктом між сусідами-землекористувачами, адже суди закінчились 20.02.2018 р , а конфлікт виник через недотримання законів України Сколівською міською радою та бездіяльністю адмінкомісії Сколівської міської ради. Відтак, вважає дії відповідача безвідповідальними, черствими, бездушними, які процвітають через безкарність протягом багатьох років, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов. В обгрунтування якого зазначив, що ОСОБА_1 не зверталася до Сколівської міської ради із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (за адресою АДРЕСА_1 ), з метою передачі в оренду та із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ( за адресою: АДРЕСА_1 , з метою передачі у власність).

Відповідно позивач не оформив у встановленому законом порядку право власності чи право користування земельною ділянкою для будівництва, не надав суду доказів про належне оформлення земельною ділянкою під об`єктом незавершеного будівництва, відповідно до чого Сколівська міська рада діючи в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України не може прийняти завідомо незаконне рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначила, що відзив відповідача є таким, що не стосується основних позовних вимог, надуманим, юридично не обгрунтованим, а деякі твердження взагалі водять в оману суд, бо являються неправдивими та в цілому не підлягають задоволенню.

Третя особа подала пояснення на адміністративний позов, в яких просила позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю, оскільки відповідачем рішення про відмову у наданні дозволу на продовження будівництва незавершеного індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 не приймалось, а лише надавались листи-відповіді.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила такі задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

02.08.2018 р позивач звернулась із зверненням до Сколівської міської ради про надання дозволу на проходження терміну будівництва індивідуального житлового будинку АДРЕСА_2 .

Рішенням від 13.08.2018 р №598 Сколівською міською радою відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні звернення щодо надання дозволу на продовження терміну будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 .

Не погодившись з вищезазначеними діями позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

За приписами статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Статтею 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після : 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

З матеріалів справи вбачається, що 16.04.2010 року виконавчий комітет Сколівської міської ради Львівської області прийняв рішення №82 про надання ОСОБА_2 правонаступник ОСОБА_1 дозволу на продовження будівництва 12-ти квартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 . Однак, це рішення було скасоване рішенням ХХХІІ сесії Сколівської міської ради №2 від 15.09.2010 за протестом прокурора прокуратури Сколівського району.

За результатами перевірки, проведеної прокуратурою Сколівського району які відображені в протесті прокурора, адресованому Сколівській міській раді листом від 04.06.2010 року, встановлено, що будівництво 12-ти квартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 проводиться без затвердженої проектної документації та без дозволу на виконання будівельних робіт, а тому будівництво містить ознаки самочинного.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області 31.07.2017 р у справі №453/338/15, ОСОБА_1 зобов`язано не продовжувати будівництво житлового будинку на АДРЕСА_1 до отримання в установленому законом порядку дозвільних документів на будівництво.

Тобто, позивач користується земельною ділянкою комунальної власності без правовстановлюючих документів.

Матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_1 до Сколівської міської ради із заявами про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (за адресою : АДРЕСА_1 ) з метою передачі у власність чи в оренду. Про необхідність оформлення земельної ділянки для реалізації забудови такої ділянки, Сколівська міська рада повідомляла позивачку листом від 23.02.2017 року.

Відповідно відповідачем правомірно відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні звернення щодо надання дозволу на продовження терміну будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 , оскільки в неї відсутні документи щодо права власності/користування/оренди земельної ділянки та дозвільні документи на будівництво.

Відтак, вимога позивача про зобов`язання виконавчого комітету Сколівської міської ради дати дозвіл на продовження терміну добудови індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Стосовно позовної вимоги позивача про закріплення земельної ділянки за об`єктом незавершеного будівництва, то така є передчасною та спрямована на майбутній захист прав, свобод і інтересів позивача, які на час розгляду цієї справи не були порушені відповідачем, оскільки в позивача відсутні документи щодо права власності/користування/оренди земельної ділянки та дозвільні документи на будівництво.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не підтверджено достатніми та належними доказами факту порушення його прав та охоронюваних інтересів в межах спірних правовідносин, в той час як відповідачем доведено правомірність його дій з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що у задоволенні позову сторони відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, - судові витрати не підлягають розподілу відповідно до вказаної норми.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ Перехідні положення КАС України, суд

Вирішив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02 липня 2019 року.

Суддя Гулкевич І.З.