Справа № 420/5693/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5693/18

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні клопотання ОСОБА_1 по справі за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( позивачі) звернулися з позовом, у якому просили визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення -рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області 12.09.2018 року №1, №1, №0-1426, №0-1426 та від 15.08.2018 року №0-1426, №0-1426, №0-1426, №0-1426, якими позивачці були нарахуванні податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 -2017 рр. , та податкові повідомлення -рішення від 25.09.2018 року №0-1426, №1, №0-1426, №0-1426, №0-1426, №0-1426, №0-1426, №0-1426 (т. 1 а.с. 174-183), якими позивачам були нарахуванні податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 -2017 рр.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що у відповідача не було законодавчих підстав для винесення вищезазначених податкових повідомлень-рішень за 2015 рік, оскільки запроваджені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» зобов`язання щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, виникають у платників податків лише після 01.01.2016 року. Щодо податкових повідомлень-рішень, об`єктами оподаткування у яких була нерухомість, що розташована за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, позивачі зазначили, що вказані об`єкти нерухомості є гуртожитками, а тому, в силу приписів Податкового кодексу України, оподаткуванню зазначеним податком не підлягають. Відносно податкових повідомлень рішень №1 від 12.09.2018 року та №1 від 12.09.2018 року, винесених відповідачем за 2016 рік, ОСОБА_2 зазначила, що загальна площа об`єктів нерухомості, які підлягають оподаткуванню за зазначеними ППР, не перевищує встановлену законодавством пільгу у розмірі 180 кв.м, а тому відповідач також не мав підстав для їх винесення. З цих же підстав не було у контролюючого органу права для винесення податкових повідомлень - рішень № 0-1426 та 1 від 25.09.2018 р. за 2016-17 роки відносно ОСОБА_1 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року - позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення головного управління ДФС у Миколаївській області від 12.09.2018 року №1, №1, №0-1426, №0-1426 та від 15.08.2018 року №0-1426, №0-1426, №0-1426, №0-1426, якими ОСОБА_2 були нарахуванні податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення головного управління ДФС у Миколаївській області від 25.09.2018 року №0-1426, №1, №0-1426, №0-1426, №0-1426, №0-1426, №0-1426, №0-1426, якими ОСОБА_1 були нарахованні податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Стягнуто з головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області за рахунок його бюджетних асигнувань суму сплаченого ОСОБА_2 судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 3 362,81 грн.

В апеляційній скарзі, ГУ ДФС в Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив рішення суду від 12.03.2019 року - скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, скаржник зазначив, що нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, позивачам проводились на підставі інформаційних баз даних органів ДФС та реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно яких визначено тип об`єктів нерухомого майна, як нежитлові будівлі та житлові (жили) приміщення.

В судове засідання апеляційної інстанції надійшло декілька клопотань Павлова В.В. , а саме: 1) відкласти розгляд справи, призначений на 04 липня 2019 року з метою надання можливості отримання ним правової допомоги; 2) направити справу, яка знаходиться на апеляційному розгляді, до суду першої інстанції, оскільки в суді першої інстанції є нерозглянуті зауваження позивача на правильність та повноту фіксування судового процесу технічними засобами та заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 також просив апеляційний суд постановити ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

До клопотання позивачем надано копії його заяв до суду першої інстанції про ухвалення додаткового рішення по даній справі про визначення способу виконання рішення суду та зауваження щодо повноти фіксації судового засідання технічними засобами. Слід зазначити, що всі ці заяви ОСОБА_1 датовані та зареєстровані в Одеському окружному адміністративному суді 03 липня 2019 року.

Колегія суддів вважає, що заявлене клопотання підлягає частковому задоволенню в частині відкладення апеляційного розгляду справи з метою надання позивачу можливості отримати правову допомогу в суді апеляційної інстанції, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції така допомога позивачу надавалась кваліфікованими адвокатами.

Що стосується другого клопотання щодо направлення справи до суду першої інстанції з зазначених підстав, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 306 КАС України, якщо під час вивчення матеріалів справи суддя-доповідач виявить нерозглянуті зауваження щодо правильності чи повноти фіксування судового процесу технічними засобами або нерозглянуті письмові зауваження щодо правильності чи повноти протоколу судового засідання, або невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суддя-доповідач постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Тобто, виходячи з даної законодавчої норми, такі процесуальні дії передбачені для суду апеляційної інстанції на стадії підготовки справи до апеляційного розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, на момент підготовки справи до апеляційного розгляду будь - які заяви та зауваження позивача, нерозглянуті судом першої інстанції, були відсутні.

Як було зазначено вище, зазначені клопотання позивача надійшли до суду першої інстанції 03 липня 2019 року, в той час коли підготовка справи до апеляційного розгляду суддею - доповідачем була закінчена та справа призначена до розгляду 04 липня 2019 року.

Повноваження суду апеляційної інстанції щодо зняття з розгляду справи або зупинення апеляційного провадження на стадії апеляційного розгляду, та повернення справи до суду першої інстанції з наведених підстав, діючим КАС України не передбачені.

Всі надані заяви та зауваження позивача можуть бути розглянуті судом першої інстанції після перегляду справи в апеляційному порядку.

З огляду на наведене, клопотання ОСОБА_1 про направлення справи, яка знаходиться на апеляційному розгляді, до суду першої інстанції, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 166, 306, 321 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Відкласти апеляційний розгляд справи на 01 серпня 2019 року на 9 годину 30 хвилин.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Стас Л.В.

Судді: Турецька І.О.

Шеметенко Л.П.