Справа № 642/3977/19
Суддя: Вікторов В. В.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"03" липня 2019 р.
Справа № 642/3977/19
Провадження № 2а/642/84/19
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Вікторова В.В.,
за участю секретаря Самотой М.Є.
розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП рядової поліції Георгієвської Юлії Ігорівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, -
В с т а н о в и в:

У червні 2019 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП рядової поліції Георгієвської Юлії Ігорівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03 червня 2019 о 20 год. 30 хв. в м. Харкові він їхав в якості пасажира на задньому пасажирському сидінні свого автомобіля «Нуundai», д.н. НОМЕР_1 . За кермом автомобіля була його подруга ОСОБА_2 . Вони рухалися по проспекту Людвіга Свободи зі сторони центру міста і перед перехрестям з проспектом Перемоги водій завчасно зайняла відповідне крайнє праве положення та здійснила поворот праворуч на проспект Перемоги. При цьому вона не порушувала правил дорожнього руху. На вимогу екіпажа патрульної поліції ОСОБА_2 зупинила автомобіль в районі будинку 64 на проспекті перемоги. До них підійшов інспектор поліції і зазначив, що, начебто водій порушив ПДР, а саме на проспекті Л.Свободи, при наявності дорожнього знаку 5.18 «напрямок руху по смузі», зі смуги, яка вказує рух ліворуч, здійснив рух прямо. Після цього він попросив у ОСОБА_2 документи та, переглянувши їх, запитав, чий це автомобіль. Він зазначив, що автомобіль його та вказав інспектору, що вони їхали по своїй смузі, завчасно перестроївшись, а також запитав, чи є в нього відеодоказ порушення. Це, чомусь дуже обурило поліцейського і інспектор попросив його представитися та надати документи, що посвідчують його особу. У нього не було з собою паспорта, тому він надав інспектору своє водійське посвідчення. Інспектор нічого не пояснюючи, взяв в руки посвідчення та пішов до патрульного автомобіля. Через короткий проміжок часу він повернувся разом із інспектором Георгієвською Ю.І., яка зазначила, що він порушив п.п. 8.4.ґ ПДР України та в зв`язку з цим щодо нього винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.122 КУпАП.
Зазначену постанову вважає незаконною, необгрунтованою та такою, що винесена із порушенням ст. 251, ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, оскільки під час подій, права, згідно до Конституції України та КУпАП, їм роз`яснено не було та не було вислухано пояснень водія ОСОБА_2 . Також, водія і його опитував один інспектор, а постанову винесла інспектор Георгієвська Ю.І., яка, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, навіть не підійшла до їх автомобіля та не представилася і не зазначила, що саме вона розглядає справу про адміністративне правопорушення. Чому постанову винесли саме щодо нього є невідомим. Крім того, постанова про притягнення його до відповідальності в порушення п.3 ч. 3 ст. 283 КУпАП не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис. Дана вимога чітко передбачена цим пунктом: «постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис», тому постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності прийнята за відсутності належних та допустимих доказів його винуватості.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова 18 червня 2019 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх повідомленням (викликом), що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. До судового засідання не з`явилися.
Від позивача суду надійшла заява, у якій він просив розглянути вищевказаний позов у його відсутність та зазначив, що підтримує вимоги, викладені у позові, просить їх задовольнити. У якості доказів надав нотаріально завірені пояснення ОСОБА_2 з приводу подій, про які йдеться у позові (а.с. 17-18).
Відповідач до судового засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 16). Не скористався правом подати до суду відзив на позовну заяву.
Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів у відсутність сторін.
У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.
Як вбачається з матеріалів справи інспектор 1 роти 4 батальйону УПП у Харківській області ДПП рядова поліції Георгієвська Ю.І. склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП та відповідно винесла постанову серії ЕАВ № 1200017 про накладення адміністративного стягнення на позивача у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за порушення п. 8.4 ґ Правил дорожнього руху України (а.с. 5).
У вищевказаній постанові зазначено, що 03.06.2019 о 20 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Нуundaу tuscon», д.н. НОМЕР_1 , по проспекту Людвіга Свободи, 52 та при наявності дорожнього знаку 5.18 «Напрямок руху по смузі» зі смуги, яка вказує рух ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4 ґ Правил дорожнього руху України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії суб`єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею ст. 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
У наведених положеннях цього Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією фіксування адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.
Також у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією виявлення адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. у справі № 5-рп/2015, у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.
Згідно з вказаним рішенням словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 58, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
На підставі вказаного, розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1200017 від 03.06.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.
Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призвів до порушення процесуальних прав позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.
Окрім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Однак, не зважаючи на те, що згідно вищевказаної норми Закону, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові, прийнятій відповідачем, не надано будь-якої оцінки поясненням позивача.
Крім того, суду взагалі не надано доказів скоєння позивачем правопорушення зазначеного в оскаржуваній постанові, в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

Постанова про притягнення позивача до відповідальності в порушення п. 3 ч. 3 ст. 283 КУпАП не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис. Дана вимога чітко передбачена цим пунктом: «постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис».
Крім того, через канцелярію суду ОСОБА_2 надала свої нотаріально засвідчені пояснення щодо подій, які відбулися 03.06.2019 року та пояснила наступне, 03.06.2019 року приблизно о 21 год. вона керувала автомобілем марки «Хюндай», д.н. НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Перемоги і була зупинена співробітниками патрульної поліції ніби-то за порушення правил дорожнього руху. Незважаючи на її незгоду з порушенням правил дорожнього руху співробітники патрульної поліції винесли постанову про притягнення до адміністративної відповідальності власника транспортного засобу ОСОБА_1 не беручи до уваги, що останній не керував автомобілем, а був лише його пасажиром. У неї спіробітники патрульної поліції будь-яких пояснень не відбирали, вона з приводу подій не опитувалась і будь-яких матеріалів щодо неї не складали (а.с. 18).
Таким чином, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята за відсутності належних та допустимих доказів винуватості позивача.
З огляду на вказане, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, в даному випадку є недоведеним.
У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.ч. 2, 5 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.
Однак, відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи, не надав суду будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, не направив обґрунтованого відзиву на позовну заяву.
Таким чином відповідно до вимог ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупність, в силу положень ст. 11 КАС України, суд вважає, що позов є обгрунтований та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 159, 162, 229, 243 - 246, 250, 268, 271, 272, 286 КАС України, ст. ст. 7, 122, 245, 251, 252, 254, 280, 283, 289 КУпАП, суд, -

У х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП рядової поліції Георгієвської Юлії Ігорівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - задовольнити.

Скасувати постанову ЕАВ № 1200017 від 03 червня 2019 року, винесену інспектором роти № 1 батальону № 4 УПП у Харківській області ДПП рядовою поліції Георгієвською Юлією Ігорівною про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у 10-денний строк з дня оголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вікторов В.В.