Справа № 280/1415/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2019 року м. Дніпросправа № 280/1415/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дурасової Ю.В.,
суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,
секретар судового засідання: Комар Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.05.2019 (головуючий суддя Стрельнікова Н.В., повний текст складено 03.05.2019)

в адміністративній справі №280/1415/19 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Міністерства оборони України, просив визнати протиправним та скасувати пункт 13 протоколу №3 від 15.03.2019 засідання комісії відповідача з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум; зобов`язати відповідача у місячний термін призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та у Порядку, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності, військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на момент встановлення інвалідності.

Позов обґрунтовано тим, що позивач має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому ІІ групи інвалідності в наслідок поранення, травми, контузії та захворювання пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Однак, комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийняла протокольно оформлене рішення №33 від 15.03.2019 щодо відмови позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки позивачем не надано документу про причини та обставини отриманого поранення. Позивач стверджує, що ним були надані всі необхідні документи. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, у зв`язку із чим просить позов задовольнити повністю.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного03.05.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що складений зі слів позивача вказаний вище висновок, може слугувати лише доказом наявності у позивача описаних в його описовій частині рубців. Та за відсутності будь-яких документів, що підтверджують походження цих рубців, такий висновок викликає сумнів у його достовірності, оскільки зроблений зі слів позивача та на припущеннях спеціаліста.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким задовольнити позовні вимоги. Посилається на те, що 29.11.2016 року при первинному огляді йому встановлена ІІ група інвалідності внаслідок поранення, травми, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується випискою із акта МСЕК серії АВ №0674172. В червні 2018 року він звернувся до військового комісаріату з заявою для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Однак отримав відповідь, що документи повернуто оскільки не надано документ, що свідчить про причини та обставини отриманого поранення.

Відповідачем до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої скасувати.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, якій встановлено статус інваліда війни ІІ групи, що підтверджується посвідченням інваліда війни серії НОМЕР_1 від 06.12.2016 року (а.с. 9).

13.09.2016 року Бердянським об`єднаним міським військовим комісаріатом видано довідку №56 про те, що ОСОБА_1 проходив військову службу на території Чехословаччини в період з 17.12.1968 по 14.03.1970. Вказано, що на території Чехословаччини в період з 20.08.1968 по 01.01.1969 велись бойові дії Чехословаччини (а.с. 10).

Відповідно до виписки з акту медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0674172 від 29.11.2016 позивачу при первинному огляді встановлено безстроково II групу інвалідності внаслідок контузії та захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах де велись бойові дії (а.с. 15).

Відповідно до витягу з протоколу № 4244 від 05.10.2016 засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 Поранення (контузія) та захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.13).

Згідно висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи №2448/Ж від 04.10.2016 …Описані рубці є наслідком загоєння ран, які могли утворитись внаслідок вогнепальних (осколкових) поранень, отриманих у 1969 році (а.с.14).

13.06.2018 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про направлення документів до Міністерства оборони України з метою призначення і виплаті одноразової грошової допомоги.

У вересні 2018 року отримано лист від Департаменту фінансів Міністерства оборони України, яким повернуто документи оскільки не надано документів, що свідчать про причини та обставини отриманого поранення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин суд першої інстанції правильно застосував норми Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 року №2232-ХІІІ, норми Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 року №2011-XII, норми Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, матеріали справи містять копію постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 28.02.2019 року у справі №0840/3848/18, згідно якої зобов`язано Міністерства оборони України розглянути заяву позивача та додані документи щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги.

При цьому, щодо результати розгляду відповідної заяви, ОСОБА_1 отримав витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.03.2019 №33, яким відмовлено позивачу в призначені одноразової грошової допомоги.

Підставою для відмови зазначена та обставина, що заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини травми, який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги…, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. №975. Акт судово-медичного дослідження від 31.05.2016 №1389 та висновок Центральної військово-лікарської комісії від 22.06.2016 №2763, який подано разом з іншими документами, не є документом, що свідчать про обставини поранення. Висновок про причинний зв`язок травми, поранення, контузії складається на підставі документів, передбачених пунктами 21.7 та 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, які не подано на розгляд комісії.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 року №2232-ХІІІ.

Відповідно до ст.41 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 року №2011-XII.

Так, розділом 2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей встановлені права військовослужбовців щодо грошового забезпечення.

При цьому, частиною 2 статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб від 28 травня 2008 року №499 (далі по тексту - Порядок №499) (в редакції на час встановлення позивачу інвалідності) встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01.01.2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.

14.01.2014 року набрав чинності Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 (далі по тексту - Порядок №975), яким визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Пунктом 2 Постанови №975 встановлено, що особи, які до набрання чинності Порядку, затвердженого цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Згідно пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

- у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Таким чином, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата встановлення інвалідності, що зазначена у довідці МСЕК.

Позивач, вважає наявним у нього права на отримання одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, посилаючись на виписку з акту огляду МСЕК від 29.11.2016 року серії АВ №0674172 про встановлення йому безстроково ІІ групи інвалідності, причина інвалідності - поранення, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби у країнах, де велись бойові дії,.

Рішенням комісії Міністерства оброни України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (викладене у вигляді протоколу №33 від 15.03.2019 року) відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (пункт 13) (а.с. 20).

Підставою для відмови зазначена та обставина, що заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини травми, який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги…, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. №975. Акт судово-медичного дослідження від 31.05.2016 №1389 та висновок Центральної військово-лікарської комісії від 22.06.2016 №2763, який подано разом з іншими документами, не є документом, що свідчать про обставини поранення.

Згідно п.11 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Вказаний перелік є обов`язковим, будь-яких виключень не містить.

З аналізу абзацу 6 вказаної норми вбачається, що визначений в п.11 Порядку №975 документ повинен по-перше свідчити саме про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), і тільки потім (зокрема, в тому числі) про те, що таке поранення не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

З аналізу вказаної норми вбачається, що тільки за наявності довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності (тобто про стан здоров`я особи) та документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) можливо прийняття відповідною військово-лікарською комісією постанови щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

Суд вважає, що причинний зв`язок встановлюється між причинами (обставинами) отримання поранення та наслідками такого поранення (захворювання). Та без наявності відомостей про причини отримання поранення неможливо встановлення причинного зв`язку стану здоров`я особи, а відтак і встановлення права особи на отримання одноразової грошової допомоги.

Згідно витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 4244 від 05.10.2016 року вогнепальні осколкові поранення голови, правої ноги (контузія головного мозку 1969 р.), рядового у відставці ОСОБА_1 , 1949 р.н., наслідком яких рубці шкіри у зазначених анатомічних областях, що підтверджено висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №2448/ж від 04.10.2016, виданим Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи, в подальшому призвели до розвитку Стійких залишкових явищ перенесеної ЗЧМТ у вигляді післятравматичної та дисциркуляторної енцефалопатії ІІ-ІІІ ст….() Післятравматичного церебрального арахноїдиту з розсіяною органічною симптоматикою,вираженим лікворо-динамічними порушеннями, центральною вестибулярною дисфункцією ІІІ ст. Стенокардії напруження ІІ ФК. Дисфузного кардіосклероз. (а.с.13,14).

Проте будь яких медичних та військово-облікових документів на підставі яких було зроблено висновок в протоколі засідання комісії від 05.10.2016 року №4244 стосовно рядового у відставці ОСОБА_1 , а саме що поранення (контузія) захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, позивачем не надані.

Позивачем не надано доказів на підтвердження звернення позивача до медичних установ з приводу отриманих поранень, як у період проходження служби у Збройних Силах так і з того часу по теперішній час, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Позивачем не надано будь-яких документів щодо отримання ОСОБА_1 будь-яких поранень, в тому числі і описаних у висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 04.10.2016 року №2448/ж, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Отже, крім зазначеного вище висновку, інших документів, що підтверджували б причини (обставини) отримання позивачем поранень у період проходження служби у Збройних Силах немає.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що вперше відомості про отримання ОСОБА_1 поранень в період проходження служби з`явились у висновку лікаря-спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 04.10.2016 року №2448/ж. Згідно вказаного висновку виявлені рубці на голові та на правій нозі. Рубці не виключають можливість спричинення поранень, що призвели до утворення рубців і в той час, який вказаний особою, яка оглядалась, а саме в 1969 році при участі його у бойових діях (а.с.14).

Проте, як зазначено в цьому ж висновку, обставини отримання ОСОБА_1 осколкових поранень голови та правої ноги у 1969 році під час проходження служби в Чехословаччині зазначені у висновку зі злів самого ОСОБА_1 .

Натомість, будь-яких медичних документів, довідок, тощо при наданні вказаного висновку спеціалістом не використовувалось та не досліджувалось.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, складений зі слів позивача вказаний вище висновок, може слугувати лише доказом наявності у позивача описаних в його описовій частині рубців. Та за відсутності будь-яких документів, що підтверджують походження цих рубців, такий висновок викликає сумнів у його достовірності, оскільки зроблений зі слів позивача та на припущеннях спеціаліста.

Саме цей висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 04.10.2016 року №2448/ж був врахований Центральною військово-лікарською комісією Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 05.10.2016 року №4244 (а.с.13).

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що є не зрозумілим, з якими подіями (обставинами) встановлений причинний зв`язок наявних у позивача поранень, якщо відсутні докази (документальні відомості) про будь-які події (обставини), внаслідок яких могли бути отримані такі поранення.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 10.04.2019 року у справі №822/220/18.

При цьому, позивач не позбавлений можливості звернення до відповідних архівів та надати інформацію про наявність або відсутність причинного зв`язку, пов`язаного з отриманням поранення, контузії, захворювання.

Оскільки позивачем до відповідного органу поданий не весь пакет документів, що передбачений відповідним порядком, то колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позові.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на характер спірних правовідносин та результати розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.05.2019 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.05.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 03.07.2019 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 03.07.2019.
Повний текст постанови виготовлено 05.07.2019.

Головуючий суддя Ю.В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров