Справа № 520/5497/19
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 р. Справа № 520/5497/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Шаталовій Н.В.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, третя особа: управління державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просить суд зобов`язати Київське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова повернути ОСОБА_1 безпідставно сплачені кошти у розмірі 4 712,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.06.2018 року між позивачем та закритим недиверсифікованим венчурним пайовим інвестиційним фондом "Слобожанець" укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідченого нотаріусом Петриченко О.О. та зареєстровано в реєстрі за № 5204, згідно якого позивач придбав квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 471 240,00 грн. Посилаючись на п. 9 ст. 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" вказує, що платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. 21.02.2019 року позивач звернувся до Київського ОУПФУ м. Харкова із заявою про повернення йому безпідставно сплаченого збору з операції придбання нерухомого майна. Проте, листом Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова №4061 від 25.02.2019 року фактично відмовлено позивачу в повернення сплаченого збору з операції придбання нерухомого майна та повідомлено, що повернення сплаченого збору можливе лише за наявності позитивного судового рішення.

Позивач просив суд задовольнити вимоги адміністративного позову у повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження по даній справі в порядку, передбаченому ст. 262 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

13.06.2019 року представник відповідача надав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що згідно п. 9 статті 1 Закону України „Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно за винятком громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Позивач перерахував суму 4 712,40 грн. на рахунок УДК Київського району м. Харкова (). Однак, позивач не надав доказів помилковості сплати судового збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 4 712,40 грн. з операцій купівлі - продажу нерухомого майна. Окрім того, на даний час у ПФУ відсутні підстави для проведення перевірки щодо встановлення факту сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна, оскільки Пенсійний фонд не має змоги самостійно встановити чи дійсно позивач придбав нерухомість вперше, тому відсутні підстави для задоволення позову. У зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

В наданому до суду клопотанні представник відповідача просив розглядати справу без його участі.

Ухвалою суду від 05.06.2019 року залучено в адміністративній справі в якості третьої особи - управління державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова (, адреса: 61002, м. Харків, вул. Алчевських, 44а). Запропоновано третій особі надати пояснення по справі.

Представник третьої особи правом на надання пояснень не скористався.

Сторони та третя особа у судове засідання не з`явилися, своїх уповноважених представників також не направили, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином у відповідності до вимог ст. 126 КАС України.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 21.06.2018 року між позивачем та закритим недиверсифікованим венчурним пайовим інвестиційним фондом "Слобожанець" укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідченого нотаріусом Петриченко О.О. та зареєстровано в реєстрі за № 5204, згідно якого позивач придбав квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 471 240,00 грн. (а.с. 8).

Згідно копії квитанції від 21.06.2018 року № 33031754 позивач перерахував 1 % вартості нерухомого майна, що становить 4 712,40 грн., на наступні реквізити: отримувач коштів: УДКСУ в Київському районі/24140500, рахунок отримувача 0004, код отримувача 37999675, код банку отримувача 851011, банк отримувача: ГУДКСУ у Харківській області (а.с. 7).

21.02.2019 року позивач звернувся до Київського ОУПФУ м. Харкова із заявою про повернення йому безпідставно сплаченого збору з операції придбання нерухомого майна у розмірі 4 712,40 грн. надавши документи, які підтверджуються факт придбання квартири вперше (а.с. 10).

Проте, листом Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова №4061 від 25.02.2019 року фактично відмовлено позивачу в повернення сплаченого збору з операції придбання нерухомого майна та повідомлено, що повернення сплаченого збору можливе лише за наявності позитивного судового рішення (а.с. 11).

Позивач, не погоджуючись з бездіяльністю ПФУ, за захистом своїх прав звернувся до суду з даним позовом.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР із змінами та доповненнями (далі - Закон № 400/97-ВР).

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону № 400/97-ВР, платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 частини першої статті 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовані Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740 (далі - Порядок № 1740).

Згідно з пунктом 15-1 Порядку № 1740, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до пункту 15-3 вказаного Порядку № 1740, нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З аналізу наведених норм вбачається, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Факт придбання позивачем квартири у власність підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим в нотаріальному порядку та зареєстрованим в реєстрі за №5204.

Суд зазначає, що у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 152154879 від 09.01.2019 року міститься інформація стосовно того, що позивач є власником квартир АДРЕСА_1 .

Крім того, вказаний витяг та копія Свідоцтва про право власності від 02.03.2015 року також свідчать про те, що у 2015 році позивач приватизував та є одним із чотирьох власників квартири у будинку готельного типу загальною площею 45,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 на праві приватної спільної сумісної власності.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Згідно ч.1 ст. 3 вказаного вище Закону, приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Отже, набуття права власності позивача на квартиру у будинку готельного типу за адресою: АДРЕСА_3 в результаті приватизації не є придбанням квартири вперше в розумінні Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, позивач 21.06.2018 року за договором купівлі - продажу вперше придбавав квартиру АДРЕСА_1 , при купівлі якої і сплатив 1 % збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Суд зазначає, що будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним вищевказаної квартири вперше, відповідачем до суду не надано.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року № 787 (далі - Порядок № 787).

Пунктом 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Таким чином, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на Управління ПФУ покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивач дійсно 21.06.2018 року вперше придбав житло за договором купівлі - продажу нерухомого майна - квартиру та при оформленні документів безпідставно сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна в розмірі 4 712,40 грн. згідно копії квитанції від 21.06.2018 року № 33031754 на вказану суму, який підлягає поверненню.

Суд зауважує, що відсутність механізму перевірки органами ПФУ інформації про те, чи вперше особа придбала житло, не може бути підставою для відмови у поверненні їй помилково сплачених коштів у вигляді збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна.

Аналогічна правова позиція вже висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 30 січня 2018 року (справа №819/1498/17), від 31 січня 2018 року (справа №819/1667/17), 20 березня 2018 року (справа №819/1249/17), від 19 червня 2018 року (справа №607/14722/16-а), від 28 листопада 2018 року (справа № 813/1126/17).

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог згідно ч.2 ст. 9 КАС України та відновити порушені права позивача шляхом зобов`язання пенсійний орган сформувати та подати до УДКСУ у Київському районі м. Харкова подання про повернення ОСОБА_1 збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна у розмірі 4 712,40 грн.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255-262, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ) до Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (, адреса: майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 2 під., 3 пов., м. Харків, 61022), третя особа: управління державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова (, адреса: 61002, м. Харків, вул. Алчевських, 44а) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Київське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова сформувати та подати до управління державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова подання про повернення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна у розмірі 4712 (чотири тисячі сімсот дванадцять) грн. 40 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 01 липня 2019 року.

Суддя Шевченко О.В.