Справа № 360/1868/19
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

01 липня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1868/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області, Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Харкові про визнання незаконною відмови, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області, відповідно до якого позивач просить суд:

визнати незаконною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області у виплаті ОСОБА_1 недоотриманої пенсії за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . В 2014 році, коли розпочалась антитерористична операція, місто Краснодон стало непідконтрольною Україні територією. Чоловік позивача, ОСОБА_2 , на той час був пенсіонером і для отримання пенсії на території України став на облік, як внутрішньо переміщена особа, а 15.03.2017 зареєстрував своє місце проживання у АДРЕСА_2 . Однак, він був вимушений повернутися до непідконтрольної території в м.Краснодон.

З вересня 2017 року ОСОБА_2 не отримував пенсію. 22 листопада 2017 року позивач отримала у м.Харкові довідку № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_3 та звернулась за призначенням пенсії.

З листопада 2017 року позивач отримує пенсію в Слобожанському об`єднаному управлінні ПФУ м.Харкова в мінімальному розмірі, що підтверджується довідкою від 03.12.2018.

Позивач зазначає, що вона проживала за адресою АДРЕСА_3 , а також разом з чоловіком ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 і фактично знаходилась на утриманні свого чоловіка, оскільки її пенсія складала тільки 1373 грн.

Оренда житла в м. Харкові складає 1200 грн за кімнату, тому саме чоловік за рахунок роботи на непідконтрольній території забезпечував коштами на проживання.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, проживаючи постійно у м.Краснодоні (Сорокине).

01 листопада 2018 року отримано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , де зазначено місце смерті місто Краснодон Луганської області.

На момент смерті чоловіка ОСОБА_1 проживала разом з ним на непідконтрольній території. Окрім свідоцтва про смерть цей факт також підтверджується рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.03.2019.

10.12.2018 ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в м.Лисичанську Луганської області з заявами про виплату допомоги на поховання та з заявою про виплату недоотриманої чоловіком пенсії. Допомога на поховання їй була виплачена в січні 2019 року, проте на заяву про виплату недоотриманої пенсії в березні 2019 року позивач отримала лист відповідача №1677/02-32 від 14.02.2019, в якому повідомлялось про відмову у виплаті недоотриманої ОСОБА_2 пенсії. З такою відмовою позивач не погоджується, у зв`язку з чим звернулась до адміністративного суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 03.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здіснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 12.06.2019 залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Харкові.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області позов не визнав, про що через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) 15 травня 2019 року подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволенні позовних вимог просить відмовити з огляду на наступне (т.1 а.с.33).

Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на письмове звернення від 10.12.2018 щодо виплати недоотриманої пенсії за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомило, що для виплати недоотриманої пенсії були подані наступні документи: заява про виплату недоотримапої пенсії; копія паспорту позивача; копія довідки внутрішньо переміщеної особи від 22.11.2017 №; свідоцтво про укладення шлюбу; свідоцтво про смерть.

За даними місця реєстрації по паспорту позивач з померлим ОСОБА_2 були зареєстровані за різними адресами. Довідка про взяття на облік ВПО, видана на ім`я ОСОБА_2 , була скасована засіданням міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 26.12.2017 (витяг з протоколу № 76-2), а тому не може підтверджувати спільне проживання на момент смерті. Тому, на думку відповідача, виплатити недоотриману пенсію не має законних підстав.

Відповідач також зазначив, що ОСОБА_2 вибув до Слобожанського об`єднаного управліня Пенсійного фонду України в м. Харкові та, відповідно його пенсійна справа була відправлена до Слобожанського об`єднаного управліня Пенсійного фонду, у зв`язку з призначенням пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 , тому копію пенсійної справи ОСОБА_3 не має можливості надати до суду.

01.07.2019 представником другого відповідача - Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Харкові через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовних вимог не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні з огляду на наступне (т.2 а.с.1-3).

Позивач перебуває на обліку в управлінні з листопада 2017 року та отримує пенсію за віком. З 10.06.2019 позивач отримує пенсію по втраті годувальника у розмірі 5330,64 грн. У зв`язку з тим, що наразі пенсійна справа знаходиться на доопрацюванні, відповідач не має можливості надати інформацію щодо нарахування недоотриманої суми пенсії ОСОБА_2 .

Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не прибув у судове засідання, розгляд справи просив проводити без його участі.

Представник першого відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не прибув у судове засідання, розгляд справи просив здійснювати без його участі.

Представник другого відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не прибув у судове засідання, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і.н. НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 з листопада 2017 року перебуває на обліку в Слобожанському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Харкові та з 10.06.2019 отримує пенсію по втраті годувальника (т.1 а.с.9-12,18; т.2 а.с.5, 76).

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.11.2017 №, фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 (т.1 а.с.17).

ОСОБА_1 була одружена з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і.н. НОМЕР_3 , місце проживання з 15.03.2017: АДРЕСА_2 (попереднє місце проживання: АДРЕСА_1 ) (т.1 а.с.13-16).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.11.2018 (т.1 а.с.20).

10.12.2018 ОСОБА_1 звернулась до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області з заявою про виплату недоотриманої чоловіком пенсії, на яку листом від 14.02.2019 №1677/02-32 УПФУ в м.Лисичанську повідомило, що у позивача не має законних підстав для отримання пенсії чоловіка, оскільки за даними місця реєстрації по паспорту позивач з померлим чоловіком були зареєстровані за різними адресами. Довідка про взяття на облік ВПО, видана на ім`я ОСОБА_2 , була скасована засіданням міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщених осіб від 26.12.2017, витяг з протоколу №76-2, тому не може підтверджувати спільне проживання (т.1 а.с.21,22).

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 05.03.2019 у справі №646/7874/18 встановлено факт сумісного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за однією адресою: АДРЕСА_1 , а також встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні іі чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.23-25).

Таким чином, на момент розгляду справи не є спірним питання щодо сумісного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на день його смерті, оскільки даний факт встановлений судовим рішенням, яке набрало законної сили. Крім того, не є спірним і те, що ОСОБА_2 з червня 2016 року по день смерті перебував на обліку в УПФУ в м.Лисичанську Луганської області (т.2 а.с.107,111).

З довідки УПФУ в м.Лисичанську Луганської області від 01.07.2019 №6087/03-33 вбачається, що за ОСОБА_2 залишилась недоотримана пенсія за період з 01.09.2017 по 31.07.2018 в сумі 93 820,60 грн (т.1 а.с.66).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 1227 Цивільного кодексу України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Питання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера врегульовані статтею 52 Закону № 1058-IV.

Згідно з частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну (частина друга статті 52 Закону № 1058-IV).

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1058-IV у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Вищевказана норма закону кореспондується зі статтею 91 Закону України від 05 листопада 1999 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. У разі смерті пенсіонера його сім`ї або особі, яка здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Абзацами першим, третім пункту 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину (абзац четвертий пункту 2.26 Порядку № 22-1).

За документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, довідки про склад сім`ї, а також рішення суду (пункт 2.16 Порядку № 22-1).

За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або документ відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання (пункт 2.22 Порядку № 22-1).

Отже, згідно з наведеними приписами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоотриманої пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, а вразі відсутності членів сім`ї, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в шестимісячний строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Абзацом першим частини другої, частиною четвертою статті 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Члени сім`ї - особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі (абзац шістнадцятий частини першої статті 1 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII "Про запобігання корупції").

Відповідно до частини другої статті 64 Житлового Кодексу Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

З огляду на вищевикладене та досліджені письмові докази, судом встановлено, що ОСОБА_1 є членом сім`ї, яка проживала разом з пенсіонером ОСОБА_2 на день його смерті.

Оскільки ОСОБА_1 є членом сім`ї, яка проживала разом з пенсіонером ОСОБА_2 на день його смерті, і звернулась до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, відповідач безпідставно відмовив позивачу у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 .

Наведене свідчить, що право позивача на отримання недоотриманої пенсії померлого чоловіка порушено, а відмова першого відповідача - УПФУ в м.Лисичанську Луганської області у виплаті позивачу недоотриманої пенсії померлого чоловіка є протиправною.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із діями першого відповідача - УПФУ в м.Лисичанську Луганської області щодо відмови у виплаті позивачу недоотриманої пенсії померлого чоловіка, проте на момент розгляду справи позивач перебуває на обліку в Слобожанському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Харкові, де наразі знаходиться пенсійна справа її померлого чоловіка, та отримує пенсію по втраті годувальника, суд дійшов висновку, щодо часткового задоволення позовних вимог шляхом: визнання протиправними дій першого відповідача - управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області щодо відмови у виплаті позивачу недоотриманої пенсії за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язання другого відповідача - Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Харкові нарахувати та виплатити ОСОБА_4 недоотриману пенсію ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Ухвалою суду від 03.05.2019 відстрочено позивачу сплату судового збору у розмірі 768,40 грн до ухвалення судового рішення в даній справі.

Відповідно до частини другої статті 133 КАС України, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Оскільки позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, лише з коригуванням порушеного права позивача, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 768,40 грн стягнути на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань УПФУ в м.Лисичанську Луганської області, оскільки саме через дії останнього право позивача на недоотриману пенсію померлого чоловіка було порушено.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області, Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Харкові про визнання незаконною відмови, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті суми пенсії, що належала її чоловіку ОСОБА_2 і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, як члену сім`ї померлого пенсіонера, яка проживала з ним разом на день його смерті.

Зобов`язати Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Харкові нарахувати та виплатити ОСОБА_4 недоотриману пенсію ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як члену сім`ї померлого пенсіонера, яка проживала з ним разом на день його смерті.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області (, місцезнаходження: 93113, Луганська область, м.Лисичанськ, вул. ім.В.Сосюри, 347) до Державного бюджету України судовий збір у сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян