Справа № 240/4975/19
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
05 липня 2019 року м. Житомир справа № 240/4975/19
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -
05.04.2019 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому позивач просить:
- визнати протиправними дії Житомирського ОВК щодо відмови у прийнятті документів по виплаті компенсації одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням у 2016 році 2 групи інвалідності та направленню їх до Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби при МО України, яка наділена правом розгляду питання про виплату чи невиплату компенсації одноразової грошової допомоги;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняти документи та направити їх до Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби при МО України, яка наділена правом розгляду питання про виплату чи невиплату компенсації одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням у 2016 році 2 групи інвалідності, в результаті травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.
- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови розглянути питання на засіданні комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи, внаслідок поранення і захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей;
- зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання на засіданні комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи, внаслідок поранення і захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, у зв`язку із чим звернувся до відповідача із заявою та відповідними документами, однак отримав відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із тим, що йому змінено групу інвалідності у понад дворічний термін. Однак позивач зазначає, що розгляд питання про призначення йому одноразової грошової допомоги відбувся не на підставі встановлення йому 2 групи, а 3 групи, що суперечить поданій ним заяві про призначення йому одноразової грошової допомоги. Вказані дії, на думку позивача, порушують його право на отримання одноразової грошової допомоги та позбавляють його права на належний соціальний захист.
Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
23.05.2019 на адресу суду від відповідача Житомирського ОВК надійшов відзив на позовну заяву від 22.05.2019 №488 (а.с. 47-48). У якому відповідач проти заявлених вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із тим, що прийняття рішення про виплату чи відмову у виплаті одноразової грошової допомоги є виключною компетенцією Міністерства оборони України, Департаменту фінансів МОУ, а на Житомирський ОВК покладено лише обов`язок по оформленню та подачі відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів, що і було здійснено військкоматом. До Департаменту фінансів МОУ ІНФОРМАЦІЯ_3 був поданий висновок щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності 2 групи у 2016 році (вих. №СЗ 4525 від 10.08.2017). Листом Департаменту фінансів МОУ №248/3/6/3370 від 17.09.2017 повідомлено, що надіслані документи не дають підстав для повторного розгляду Комісією МОУ. При цьому, 28.11.2014 комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, заявнику вже було відмовлено у доплаті одноразової грошової допомоги, оскільки зміна причинного зв`язку інвалідності відбулася понад 2-річнний термін. Отже, на думку представника відповідача, Житомирським ОВК, як уповноваженим органом, у межах повноважень, здійснені усі необхідні дії з питання отримання позивачем одноразової грошової допомоги, тому вимоги позивача визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 - безпідставні і неправомірні, а твердження щодо відмови ІНФОРМАЦІЯ_4 у прийнятті документів та направленні їх до Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги - взагалі не відповідають дійсності.
31.05.2019 на адресу суду від відповідача МО України надійшов відзив від 28.05.2019 №702 (а.с. 51-53). У якому відповідач проти заявлених вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із тим, що 10.09.2017 позивач звертається до Житомирського ОВК щодо призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності. Листом Департаменту фінансів МОУ №248/3/6/3370 від 17.09.2017 позивачу повідомлено, про відсутність підстав для повторного розгляду документів Комісією МОУ. Крім того, зазначено, що оскільки, юридичним фактом, з настанням якого, у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі є факт встановлення йому II групи інвалідності, яке відбулося 26.02.2016, то до правовідносин з приводу визначення права позивача на одноразову грошову допомогу у більшому розмірі підлягають застосуванню ті нормативно-правові акти, які були чинними 26.02.2016. У даному випадку, такими нормативно-правовими актами є Порядок №975 та Закон України №2011-XII, у редакціях що були чинними на момент встановлення позивачу II групи інвалідності. Оскільки зміна групи інвалідності відбулась після спливу дворічного строку, визначеного пунктом 4 статті 16-3 Закону України №2011-XII та пунктом 8 Порядку №975, то позовні вимоги позивача безпідставні.
Відповідно до ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Згідно з положеннями ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 майор запасу, перед звільненням у запас, проходив військову службу до 01.03.2010, звільнився за станом здоров`я згідно з наказом від 01.03.2010 №9 (а.с. 14).
У період проходження військової служби у 2002 році отримав травму ЗЧМТ (струс головного мозку), яка і стала причиною розладу здоров`я.
Свідоцтвом про хворобу за №83 від 28.04.2008 та довідкою військової частини НОМЕР_1 від 15.02.2002 було підтверджено, що наявні у ОСОБА_1 травми та захворювання, виникли під час несення служби (а.с. 15).
11.12.2009 ОСОБА_1 було встановлено 3 групу інвалідності, що настала у результаті травми, пов`язаної з проходженням військової служби, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії ЖИА №114495 від 11.12.2009 (а.с. 16).
Як інвалід 3 групи, внаслідок травми, що виникла під час проходження військової служби, у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції від 03.11.2006 №328-V, та у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499.
17.09.2013 під час повторного огляду МСЕК, на підставі протоколу ЦВЛК №1463 від 12.06.2013 ОСОБА_1 змінено причинний зв`язок групи інвалідності і встановлено з 30.08.2013 3 групу інвалідності, у результаті травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК серії 10ААБ за №667157 (а.с. 17-18).
Як пояснює позивач, він як інвалід війни 3 групи, внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, мав право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції від 03.11.2006 №328-V, на той час в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499, і у 2014 році він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 з заявою про виплату одноразової грошової допомоги та надав копії необхідних документів, але відповіді не отримав.
У подальшому, з 26.09.2016, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, позивачу була встановлена 2 група інвалідності, яка настала у результаті травми пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №514946 від 26.09.2016 (а.с. 19).
21.03.2017 позивач звернувся до Новоград-Волинського ОМВК з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням саме 2 групи інвалідності з 26.09.2016 відповідно до Порядку №975, яким врегульовано право на отримання названої допомоги, на що, Новоград-Волинським військовим комісаром підполковником ОСОБА_2 було повідомлено, що наданий раніше позивачем комплект документів вже був розглянутий Комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби та протоколом Комісії №28 від 28.11.2014, відмовлено у виплаті грошової допомоги та повернено документи, хоча позивач ставив питання про виплату допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності, а не 3 групи, по якій дійсно приймалось рішення у МОУ (а.с. 20-22).
10.09.2017 ОСОБА_1 звернувся до Житомирського ОВК із вимогою про прийняття його документів, відповідно до Порядку №975 та направлення їх до Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби при МО України, яка наділена правом розгляду питання про виплату чи невиплату компенсації одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням позивачу у 2016 році саме 2 групи інвалідності, у результаті травми, отриманої під час виконання обов`язків військової служби (а.с. 23-24).
Як пояснює позивач, так як він відповіді не отримав, він 11.02.2019 повторно звернувся до Житомирського ОВК із вимогою прийняти його документи відповідно до Порядку №975 та направити їх до Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби при МО України, у зв`язку з встановленням позивачу у 2016 році 2 групи інвалідності, у результаті травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби (а.с. 25).
26.03.2019 позивачем отримано відповідь від Житомирського ОВК за вих. №СЗ/831 від 15.02.2019 (а.с. 26) згідно з якої йому стало відомо, що його вимоги не виконані і знову ж таки посилаючись на протокол №28 від 28.11.2014 (по 3 групі) (а.с. 28), засіданням комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум та листа Департаменту фінансів МО України від 27.09.2017 №248/3/6/3370 (а.с. 27) йому було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, з урахуванням виплачених раніше сум, оскільки зміна групи інвалідності відбулась у понад 2 річний термін, а тому ОСОБА_1 не має право на отримання доплати страхової суми за державним обов`язковим особистим страхуванням при зміні групи інвалідності, а також повідомлено, що Житомирський ОВК за вихідним №СЗ/4525 від 10.08.2014 направив до Міністерства оборони України документи щодо можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до п.13 Порядку №975.
Позивач, вважає, що відповідачами порушено його право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у зв`язку із чим звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.
Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Частиною п`ятою статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Статтею 19 Основного Закону проголошено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною третьою статті 46 Конституції України визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІІ (далі - Закон України №2232-ХІІІ).
Відповідно до статті 41 Закону України №2232-ХІІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час виконання ними обов`язків служби здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом України від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон України №2011-XII) "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" Розділом ІІ цього Закону, зокрема, встановлені права військовослужбовців щодо грошового забезпечення.
Положеннями пункту першого статті 16 Закону України №2011-ХІІ (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного рішення) встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з пунктом 2 статті 16 Закону України №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби), що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця строкової військової служби, військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві; встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби; встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві; отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності; отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва) у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності; отримання військовозобов`язаним або резервістом, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, поранення (контузії, травми або каліцтва) при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.
Відповідно до пункту 1 статті 16-2 Закону України №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону; 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону;
б) 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Положеннями пункту четвертого статті 16-3 Закону України №2011-ХІІ закріплено, що якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.
Пунктом шостим статті 16-3 Закону України №2011-ХІІ визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Відповідно до пункту 8 статті 16-3 Закону України №2011-ХІІ особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Положеннями пункту дев`ятого статті 16-3 Закону України №2011-ХІІ встановлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст), визначено Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №975).
Абзацом третім пункту 3 Порядку №975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно з пунктом 11 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Відповідно до пункту 12 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Положеннями пункту 13 Порядку №975 визначено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Пунктом п`ятнадцятим Порядку №975 закріплено, що рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.
Підпунктом 4 частини другої статті 4 Закону України №2011-ХІІ та пункту 3 Порядку №975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата проходження громадянином первинного огляду МСЕК. Дата підвищення групи інвалідності не може вважатися днем встановлення інвалідності.
Крім того, відповідно до частини четвертої статті 163 Закону України №2011-XII, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Суд зазначає, що документи позивача, які були направлені до Міністерства оборони України від 10.08.2014 стосувались виплати, пов`язаної із встановленням третьої групи інвалідності, та Департамент фінансів Міністерства Оборони України прийняв рішення про відмову у розгляді питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги пов`язаної із встановленням 2 групи інвалідності, тобто рішення Міністерства оборони про відмову у призначенні позивачу грошової допомоги, оформлене не протоколом засідання комісії МОУ, а листом Департаменту Фінансів МО України від 27.09.2017 №248/3/6/3370, яке абсолютно не стосується питання розгляду допомоги у зв`язку з встановленням позивачу статусу інваліда війни 2 групи. Посилання на рішення Комісії від 28.11.2014 у вказаному листі Департаменту Фінансів МО України є некоректним, так як позивач просив про виплату у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності, а в листі йшлося про виплату через зміну причинного зв`язку щодо 3 групи інвалідності.
Суд дійшов висновку, що Департамент фінансів Міністерства оборони України, безпідставно не прийняв документи ОСОБА_1 щодо 2 групи інвалідності і до цього часу не прийняв рішення щодо призначення і виплати доплати одноразової грошової допомоги, після встановлення 2 групи інвалідності чи про доплату.
Отже відповідачами, повинно бути розглянуто питання щодо призначення та доплати до раніше виплаченої одноразової грошової допомоги на день встановлення позивачу 2 групи інвалідності, а саме 26.09.2016, як зазначено у довідці Житомирської обласної МСЕК серії 12 ААА №514946 від 26.09.2016, з урахуванням раніше виплачених сум страхування по 3 групі інвалідності.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що дії Міністерства оборони України про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги та Житомирського ОВК не відповідають частині другій статті 19 Конституції України та вимогам частини другої статті 2 КАС України.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачами на виконання частини другої статті 77 КАС України та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів не доведено, а позивачем спростовано правомірність дій Житомирського ОВК та Міністерства оборони України про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Зважаючи на відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 159, 242-246, 250, 255, 261-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у прийнятті документів по виплаті компенсації ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням у 2016 році 2 групи інвалідності та направленню їх до Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби при Міністерства оборони України.
Зобов`язати Житомирський обласний військовий комісаріат прийняти документи ОСОБА_1 та направити їх до Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби при МО України, у зв`язку з встановленням ОСОБА_1 у 2016 році 2 групи інвалідності, у результаті травми, пов`язаної з виконанням військової служби.
Визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 розглянути питання на засіданні комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи, внаслідок поранення і захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.
Зобов`язати Міністерство Оборони України розглянути питання на засіданні комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи, внаслідок поранення і захворювань пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та у Порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено: 5 липня 2019 року.

Суддя О.В. Єфіменко