Справа № 2340/4763/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4763/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Парінова А.Б.,

Беспалова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року (повний текст рішення складено 11.04.2019, суддя Гаращенко В.В.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про скасування постанови та припису, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, у якому просив:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №537-ДК/0633По/08/01-18 у справі про адміністративне правопорушення за ст. 53-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а справу закрити за відсутністю складу правопорушення;

- скасувати припис від 29.11.2018 №537-ДК/0668Пр/03/01-18.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Припис від 29.11.2018 №537-ДК/0668По/03/01/-18 та постанову про накладення адміністративного стягнення №537-ДК/0633По/08/01/-18 - скасовано. В задоволені решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що всі дії ним проведені в межах та спосіб визначені чинним законодавством. Крім того, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області вважає безпідставним застосування судом першої інстанції положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та посилання на порушення даного закону як на підставу задоволення позову.

03.07.2019 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому ОСОБА_1 просить рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У відзиві позивач зазначає, що у відповідності до договору оренди землі від 03.04.2018 №140/57-18 (державна реєстрація якого проведена 17.04.2018 №25830104) позивач використовує земельну ділянку площею 54,3690 га кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення фермерського господарства, а вкраплені земельні ділянки загальною площею 1,5 га, які є земельними ділянками історико-культурного призначення державної власності (кургани), були визначені в натурі (на місцевості) та позивачем не використовуються оскільки вони не були передані позивачу в оренду.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ОСОБА_1 та Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області укладено договір оренди землі від 03.04.2018 №140/57-18-ДО. Згідно цього договору Головне управління, як орендодавець передає, а громадянин ОСОБА_1 , як орендар, приймає в строкове користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 54,3690 га, сільськогосподарські угіддя - рілля, розташована за межами насоленого пункту, в адміністративних межах Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Договір укладений строком на 7 (сім) років та діє до 19.03.2025.

Пунктом 15 договору передбачено, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зареєстровані відомості про обмеженим у використанні земельної ділянки: охоронні зони навколо об`єкта культурної спадщини.

Право оренди земельної ділянки на підставі наведеного договору зареєстровано 23.04.2018 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 249.

До реєстру також внесено відомості про обмеження у використанні земельної ділянки: охоронні зони навколо об`єкта культурної спадщини. Площа земельних ділянок 10,5346 га, 8,1051 га, 1,4179 га.

До Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області з листом №166-17151вих-18 від 07.11.2018 звернулась Черкаська місцева прокуратура, яким направила для виконання постанову від 06.11.2018 слідчого СВ Черкаського районного відділення Черкаського відділу поліції ГУНП України в Черкаській області.

Вказаною постановою залучено посадову особу управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, в якості спеціаліста для проведення огляду місця з метою забезпечення виконання постанови процесуального прокурора у кримінальному провадженні №000108 від 11.07.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 298 КК України.

Наказом відповідача від 08.11.2018 №537-ДК зобов`язано державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Черкаській області - Присяжиюк Ларисі Володимирівні у термін з 09.11.2018 по 22.11.2018 здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки використання земель в адміністративних межах Вергунівської сільської ради Черкаського району.

На підставі наказу від 08.11.2018 №537-ДК, державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Черкаській області - Присяжнюк Лариса Володимирівна, за участю начальника служби охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації - Сухового Миколи Олександровича та у присутності інженера-землевпорядника державного підприємства «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» - Коваленка Євгена Олександровича провели обстеження земельної ділянки, яка знаходиться в адмінмежах Вергунівської сільської ради Черкаського району за межами населеного пункту, загальну площа земельної ділянки 54,3690 га (площа яку необхідно обстежити 1,5 га).

За результатами обстеження земельної ділянки складено акт від 09.11.2018 №537-ДК/452/АО/10/01/-18, яким встановлено, що земельні ділянки історико-культурного призначення державної форми власності (кургани) загальною площею 1,5 га, які межують з земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1 сільськогосподарського призначення, розташованою в адмінмежах Вергунівської сільської ради, за межами населеного пункту і надана у використання на умовах оренди для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - повністю розорані, що є порушенням вимог ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України та відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП).

Також, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Черкаській області - Присяжиюк Ларисою Володимирівною за участю інженера-землевпорядника державного підприємства «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» - Коваленка Євгена Олександровича проведено перевірку з питання дотримання вимог земельного законодавства при використанні земель державної власності в адмінмежах Вергунівської сільської ради Черкаського району, за межами населеного пункту, про що складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 09.11.2018 №537-ДК/1087/АП/09/01/-18 та яким встановлено, що земельні ділянки історико-культурного призначення державної форми власності (кургани) загальною площею 1,5 га, які межують з земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1 сільськогосподарського призначення загальною площею 54,3690 га та надана в оренду з обмеженим режимом використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва повністю розорані, що є порушенням вимог ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та відповідальність за яке передбачена ст.53-1 КУпАП.

Листами від 14.11.2018 №31-23-0.4-1674/90-18 та 20.11.2018 №31-23-0.4-1712/90-18 Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повідомляло Калінчука О.І. про необхідність прибути до управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області 19.11.2018 для надання пояснень, стосовно підстав використання зазначених земельних ділянок із порушенням вимог законодавства.

Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав вищезазначені листи 27.11.2018, тобто після дати вказаної в них для прибуття до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

29.11.2018 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області з`явився представник ОСОБА_1 . за довіреністю - ОСОБА_3. В його присутності складено протокол про адміністративне правопорушення від 29.11.2018 №537-ДК/063411/07/01/-18, відповідно до якого земельні ділянки історико-культурного призначення державної власності (кургани), загальною площею 1,5 га, які є вкрапленими контурами на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 54,3690 га, що розташована в адміністративних межах Вергунівської сільської ради Черкаського району та надана у користування па умовах оренди ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розорані. Право на зазначені земельні ділянки не зареєстровано, що є порушенням ст. ст. 125, 126 ЗК України. Згідно протоколу, даним правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, що підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 09.11.2018.

Відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ст. 53-1 КУпАП та пп. «б» ч. 1 ст. 211 ЗК України.

На підставі зазначених матеріалів ОСОБА_2 винесено постанову №537-ДК/0633По/08/01/-18 від 29.11.2018 про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 53-1 КУпАП та накладено па нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

В постанові зазначено, що порушенням заподіяно матеріальну шкоду на суму 6888 грн., яка розрахована відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963.

Також, ОСОБА_2 складено припис від 29.11.2018 №537-ДК/0668По/03/01/-18, яким зобов`язано позивача усунути вищенаведені порушення вимог земельного законодавства.

Копію даної постанови та припису, разом із розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, отримав 29.11.2018 представник за довіреністю ОСОБА_3 .

Вважаючи, що постанова про накладення адміністративного стягнення №537-ДК/0633По/08/01-18 та припис від 29.11.2018 №537-ДК/0668Пр/03/01-18 є протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та зазначає наступне.

Згідно статті 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Частиною першою статті 188 Земельного кодексу України передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Статтею 4 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Згідно ч. 2 ст. 5 цього Закону державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

При цьому, положеннями статті 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» установлено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема, шляхом проведення перевірок.

Водночас, стаття 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачає, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України; звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився. Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства про охорону земель можуть мати й інші повноваження відповідно до закону.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, мають право, зокрема, здійснювати перевірку об`єктів - земельних ділянок, що перебувають у користуванні юридичних і фізичних осіб, складати акти та приписи, за результатами таких перевірок.

В свою чергу, відповідно до ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Системний аналіз наведених правових норм надає підстави для висновку про те, що ГУ Держгеокадастру у Черкаській області наділено повноваженнями щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

При цьому, об`єктом контролю є всі землі на території України, а також порядок їх використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.

Крім того, з наведених правових норм вбачається, що державний контроль за охороною та використанням земель може здійснюватися державним інспектором ГУ Держгеокадастру, у тому числі, шляхом проведення перевірок.

При цьому, після скасування наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19 лютого 2013 року № 104 та від 12 липня 2012 року № 424, порядок проведення перевірки суб`єктів господарювання у сфері дотримання законодавства щодо охорони та використання земель має здійснюватися відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Як зазначено в акті перевірки, суть виявленого порушення полягає у використанні земельної ділянки, що здійснюється позивачем, як суб`єктом господарювання. При даних обставинах земельна ділянка не могла бути самостійним предметом перевірки. Предметом перевірки не є земельна ділянка, а господарська діяльність позивача з використанням цієї ділянки.

Отже, доводи апелянта про те, що в питаннях контролю за використанням земель слід керуватись виключно Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», є необґрунтованими.

Так, відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 10.07.2018 у справі № 818/1511/17, порядок проведення перевірки суб`єктів господарювання у сфері дотримання законодавства щодо охорони та використання земель має здійснюватись відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Частиною п`ятою статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім цього, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що він не включений до річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру на 2018 рік, тобто проведений посадовою особою відповідача захід є позаплановим.

Стаття 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачає, що підставами для здійснення позапланових заходів є:

подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;

доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

В контексті наведених норм закону слідує, що жодна з вищеперелічених обставин не відбулась, тому відповідач не мав права призначати та проводити позапланову перевірку в силу заборони встановленої ч. 2 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», яка передбачає, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється.

Крім цього, що постанова слідчого від 06.11.2018 не вимагає проведення заходів контролю щодо фізичних чи юридичних осіб, натомість зобов`язує начальника Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області забезпечити участь спеціаліста для проведення процесуальної дії - огляду місця події.

При цьому, згідно описової частини постанови слідчим здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 298 Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за незаконне проведення археологічних розвідок, розкопок, інших земляних чи підводних робіт на об`єкті археологічної спадщини.

За попередньою інформацією слідства, вказане правопорушення вчинило СТОВ «Колос» в адміністративних межах Вергунівської сільської ради Черкаського району на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 .

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку. що питання про вину тієї чи іншої особи у вчиненні даного правопорушення повинно встановити слідство в рамках кримінального провадження і лише за умови закриття цього провадження можливо розглядати питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, всупереч вимог закону, за відсутності правових підстав призначено проведення заходу контролю, посадовими особами відповідача не складено направлення на проведення перевірки, не повідомлено позивача у належній формі про час проведення перевірки, перевірку проведено за відсутності представника позивача, не ознайомлено його з актом перевірки.

Отже, посадові особи відповідача допустили порушення встановленої Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» процедури призначення та проведення перевірки.

При цьому, позивач не мав змоги реалізувати своє право щодо недопуску посадових осіб до проведення перевірки, оскільки не знав про її проведення.

Наведене в сукупності дає підстави для висновку про неправомірність припису відповідача від 29.11.2018 №537-ДК/0668По/03/01/-18 та є підставою для його скасування, що вірно зазначено судом першої інстанції.

Щодо постанови у справі про адміністративне правопорушення, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За ч. 3 ст. 21 КАС України якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Приймаючи до уваги, що справа з приводу оскарження припису відповідача підсудна Черкаському окружному адміністративному суду, а справа про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення місцевому загальному суду, як адміністративному, тому спір в цій частині вирішено адміністративним судом.

Стаття 53-1 КУпАП та ст. 211 Земельного кодексу України передбачають адміністративну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки. Одним із способів самовільного зайняття земельних ділянок є заволодіння ними без дозволу органів, уповноважених приймати рішення про надання ділянок. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України склад цього адміністративного правопорушення формують ситуації, за яких особа займає земельну ділянку до моменту отримання нею документа, що посвідчує її право на неї, та його державної реєстрації або приступає до використання ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості).

При розгляді питання про накладення адміністративного стягнення державний інспектор відповідно до вимог КпАП України повинен був належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення саме позивачем та чи винна особа в його вчиненні.

Відповідно до положень ст. 9 КупАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

За змістом положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч наведених вимог КУпАП посадовою особою відповідача лише проведено обстеження земельної ділянки, тоді як необхідним є також збирання доказів на підтвердження того, що назване порушення вчинив саме позивач, тобто доведення вини позивача.

Акт перевірки та інші матеріали адміністративної справи не містять жодних прямих чи опосередкованих доказів щодо використання позивачем зазначеної в матеріалах адміністративної справи земельної ділянки.

Крім того, відсутні будь-які свідчення третіх осіб, або ті чи інші належні та допустимі докази, які б вказували про самовільне зайняття позивачем земельної ділянки шляхом її використання протягом 2018 року, а також здійснення саме позивачем відповідних технологічних заходів з вирощування сільськогосподарських культур на цій земельній ділянці.

Враховуючи, що справа розглянута за правилами загального позовного провадження, а питання розгляду судами справ про оскарження рішень суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності у відповідності до процесуального закону підлягають розгляду, як окрема категорія термінових адміністративних справ, з метою дотримання процедури розгляду загального позовного провадження, суд першої інстанції вірно не застосовував вимоги ст. 286 КАС України, тобто, судом першої інстанції дотримано норми процесуального права, та відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині закриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги фактично повторюють доводи відзиву на позовну заяву, яким суд першої інстанції надав оцінку та вірно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, доводи апелянта не спростовують висновки суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку не виконаний.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, висновки суду відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді А.Б. Парінов

О.О. Беспалов