Справа № 340/873/19
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року справа № 340/873/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Петренко О.С.

за участю секретаря судового засідання Толстової О.І.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Волошиної Н.Л.,

представника третьої особи - Чемерис В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до відповідача: Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача - Міністерства юстиції України

про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області зарахувати до його стажу державної служби, що дає право на отримання щомісячної надбавки за вислугу років та надання щорічної додаткової відпустки, період проходження служби в ОВС, а саме: час перебування на посаді курсанта Запорізького юридичного інституту МВС України з 15.08.1997р. по 23.07.2001р. та слухача Національної академії внутрішніх справ України з 08.10.2001р. по 07.10.2002р. та здійснити з 24.06.2015 року перерахунок щомісячної надбавки за вислугу років, з урахуванням цього стажу.

Ухвалою суду від 05 квітня 2019 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 23.04.2019 року закрито підготовче провадження, розгляд справи призначено в судовому засіданні (а.с.59-60).

Ухвалою суду від 15.05.2019 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство юстиції України.

Ухвалою суду від 19 червня 2019 року відмовлено в задоволені клопотання представника третьої особи про залишення позовної заяви без розгляду.

Позивач вважає, що відповідач протиправно відмовив йому зарахувати до його стажу державної служби, що дає право на отримання щомісячної надбавки за вислугу років та надання щорічної додаткової відпустки, період проходження служби в ОВС, що стало підставою для звернення до суду.

Представник відповідача у відзиві до позову просив відмовити позивачу в його задоволені з підстав законності дій відповідача, які відповідають вимогам Закону України "Про державну службу", "Про освіту", "Про вищу освіту" (а.с.42-48).

Представником третьої особи до суду подано пояснення, зі змісту яких встановлено, що Міністерство юстиції України підтримує позицію відповідача щодо відсутності правових підстав для зарахування до стажу державної служби позивача, що дає право на отримання щомісячної надбавки за вислугу років та надання щорічної додаткової відпустки, період проходження служби в ОВС, а саме: час перебування на посаді курсанта Запорізького юридичного інституту МВС України з 15.08.1997р. по 23.07.2001р. та слухача Національної академії внутрішніх справ України з 08.10.2001р. по 07.10.2002р.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в письмовому відзиві.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, посилаючись на обставини, викладені в письмових поясненнях.

На підставі ч. 3 ст. 243 КАС України в судовому засіданні 25.06. 2019 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що сторонам оголошено в судовому засіданні після проголошення вступної та резолютивної частини рішення з урахуванням вимог ст.243 КАС України

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши у судовому засіданні надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності на підставі наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач перебуває на посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, відповідно до наказу №2556/к від 29.04.2016 року (а.с.17).

Матеріалами справи встановлено та в судовому засіданні підтверджено, що ОСОБА_2 23.06.2015 р., згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС був звільнений з органів МВС: у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), про що видано наказ УМВС України в Кіровоградській області №215 о/с від 23.06.2015р. (а.с.28).

Відповідно до зазначеного вище наказу, вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні позивача становила 17 років 10 місяців 08 днів.

24.06.2015 року на підставі наказу Мін`юсту "Про призначення ОСОБА_2 " №2000/к від 24.06.2015р. позивач був призначений на посаду заступника начальника головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з питань державної виконавчої служби.

При цьому позивачу обчислено стаж державної служби 12 років 11 місяців 2 дні.

25.12.2015 року позивачу, на підставі наказу Мін`юсту №4543/к від 25.12.2015р., присвоєно 11 ранг державного службовця в межах 5 категорії посад державних службовців, як такому, що успішно пройшов випробувальний термін.

В подальшому, ОСОБА_2 призначений на посаду начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, відповідно до наказу №2556/к від 29.04.2016 року, з присвоєнням 9 рангу державного службовця, шляхом звільнення з посади заступника начальника ГТУЮ з питань ДВС.

Позивач зазначає, що при вступі на державну службу,24.06.2015 р., відділом персоналу ГТУЮ у Кіровоградській області до стажу державної служби не зараховано час його перебування на посаді курсанта Запорізького юридичного інституту МВС та слухача НАВС.

В зв`язку з викладеними обставинами, позивач 26.03.2019 року звернувся з заявою до ГТУЮ у Кіровоградській області щодо перерахунку стажу його державної служби (а.с.17а).

Листом від 26.03.2019 року за вих.№Г-09/01-08 відповідач повідомив позивача, що його заява задоволенню не підлягає, оскільки відсутні законодавчі підстави для перерахунку стажу державної служби (а.с.18-19).

Так, в обґрунтування відмови, відповідач посилається на п.4.6 Методики щодо зарахування (включення) до стажу державної служби періодів роботи (служби) колишніх працівників і осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої спільним наказом Головного управління державної служби України, Міністерства праці та соціальної політики України від 12.10.2007 №270/551, в якому зазначено, що час навчання студентів (слухачів), курсантів, аспірантів (ад`юнктів) та докторантів у навчальних закладах МВС України не включається до стажу державної служби.

Позивач вважає, що відповідачем не вірно обчислено стаж державної служби, тому звернувся до суду за захистом свої прав.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про державну службу" державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Статтею 2 Закону України "Про державну службу" державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби

Статтею 33 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 року (чинного, на час призначення позивача на посаду) було передбачено виплату надбавки за вислугу років державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу, залежно від стажу державної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 року затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (надалі - Порядок №283), яким визначалися посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Відповідно до абзацу 23 пункту 3 Порядку №283 (який було доповнено постановою Кабінету Міністрів України "Про доповнення пункту 3 Порядку обчислення стажу державної служби" №804 від 07.06.2006 року, в редакції постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення зміни до пункту 3 Порядку обчислення стажу державної служби" від 24.01.2007 року №36) до стажу державної служби включається час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ.

Згідно зі статтями 7, 9 Закону У країни "Про міліцію" №565-ХІІ від 20.12.1990 року (у редакції, чинній на момент проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ) міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінально - процесуальну. виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції.

До виконання завдань по охороні громадського порядку, громадської безпеки і боротьбі із злочинністю в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть залучатись інші працівники органів внутрішніх справ, військовослужбовці внутрішніх військ, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи. На них, а також курсантів, слухачів, ад`юнктів, інших атестованих працівників, в тому числі й викладацького складу навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, поширюються права і обов`язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про міліцію" особовий склад міліції складається з працівників, що проходять державну службу в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного законодавства присвоєно спеціальні звання міліції.

Згідно з частинами 1, 3 статті 18 Закону України "Про міліцію" порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Навчання у школах Міністерства внутрішніх справ України після здобуття середньої освіти прирівнюється до проходження військової служби.

Постановою Кабінету Міністрів України №114 від 29.07.1991 року затверджено Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (далі - Положення, у редакції, чинній на момент проходження позивачкою служби в органах внутрішніх справ).

Відповідно до пункту 1 Положення до рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ Української РСР належать особи, які перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ УРСР і яким присвоєно спеціальні звання, встановлені законодавством.

Пунктом 2 Положення визначено, що особам, які перебувають на службі в органах внутрішніх справ, присвоюються такі спеціальні звання: рядовий склад - рядовий міліції.

Згідно з пунктами 16, 20, 27 Положення особи рядового і начальницького складу можуть навчатися у вечірніх (змінних) середніх загальноосвітніх школах, навчальних закладах системи Міністерства внутрішніх справ СРСР і Міністерства внутрішніх справ УРСР, а також на заочних і вечірніх факультетах (відділеннях) вищих навчальних закладів інших міністерств і відомств. При цьому їм надаються пільги, встановлені законодавством для слухачів і студентів.

Час перебування осіб рядового і начальницького складу на службі в органах внутрішніх справ зараховується до загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу за спеціальністю, згідно з законодавством.

Спеціальні звання рядового і начальницького складу присвоюються особам, прийнятим на службу в органи внутрішніх справ, з урахуванням їх особистих якостей, спеціальної або військової освіти, підготовки, службового досвіду та інших умов, передбачених цим Положенням.

Так, згідно з приписами п.4 Порядку №283 документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Судом встановлено, що у трудовій книжці позивача міститься запис про те, що він проходив службу в органах внутрішніх справ України безперервно у період з 15.08.1997 року по 23.06.2015року. (а.с. 121). У період з 15.08.1997 року по 23.07.2001 року позивач навчався на денній формі навчання у Запорізькому юридичному інституті внутрішніх справ, а з 08.10.2001 по 07.10.2002 був слухачем Національної академії внутрішніх справи які є вищими навчальними закладами системи МВС України. (а.с. 246- 247).

Початком проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ є 15.08.1997 року - дата зарахування його на навчання до вищого навчального закладу системи МВС України. З цього дня йому було присвоєно перше спеціальне звання "рядовий міліції", а з 23.06.2001 року - "лейтенант міліції". (а.с. 29.)

Таким чином, позивач, будучи прийнятим на службу в органи внутрішніх справ і зарахованим на денну форму навчання вищого навчального закладу системи МВС України, весь період навчання перебував в кадрах Міністерства внутрішніх справ України та проходив службу в органах внутрішніх справ з присвоєнням спеціальних звань "рядовий міліції" та "лейтенант міліції". На нього, як на курсанта Запорізького юридичного інституту внутрішніх справ та НАВС України, розповсюджувалися вимоги Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ Української РСР, чинного на той час.

Щодо посилання відповідача, як на підставу відмови на п.4.6 Методики, суд зазначає наступне.

Пунктом 4.6 Методики визначено, що на час навчання студентів (слухачів), курсантів, аспірантів (ад`юнктів) та докторантів у навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України не включаються до стажу державної служби.

Однак, Постановою Верховного Суду України від 09.05.2015 №21-207а15 визначено, що пункт 4.6 Методики, на який посилався Вищий адміністративний суд України у рішенні, що переглядається вказуючи на безпідставність зарахування до стажу державної служби часу навчання, не підлягає застосуванню, оскільки передбачає невключення до зазначеного стажу навчання у навчальних закладах саме Міністерства внутрішніх справ України.

Суд зазначає, що вказана Методика розроблена, зокрема, відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994р., з метою надання практичної допомоги працівникам кадрових служб щодо порядку обчислення стажу державної служби колишнім особам рядового та начальницького складу і працівникам органів внутрішніх справ, які перебувають на державній службі. Прямі положення Порядку №283 мають вищу юридичну силу, ніж норми Методики, а тому суд її не застосовує.

Відповідно до Типового положення про службу управління персоналом державного органу, затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби від 03.03.2016 року №47, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.03.2016 року за №438/28568, обчислення стажу роботи та державної служби покладено на службу управління персоналом.

Отже відмова відповідача щодо зарахування до стажу роботи ОСОБА_2 , що дає право на щомісячну доплату за вислугу років, періоду навчання з 15.08.1997 року по 07.10.2002 року, викладена у листі №Г-09/01-08 від 26.05.2019 року, є безпідставною, оскільки вказаний період входить до безперервного стажу проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Таким чином в контексті приписів ст. 2 КАС України судовому захисту підлягають виключно права, свободи або законні інтереси особи, які були порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України усі рішення суб`єкта владних повноважень повинні бути прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень, крім того, що має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України, зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. Під встановленими законом повноваженнями прийнято розуміти як ті, на наявність яких прямо вказує закон - так звані "прямі повноваження", так і повноваження, які прямо законом не передбачені, але безпосередньо випливають із положень закону і є необхідними для реалізації суб`єктом владних повноважень своїх функцій (завдань) так звані "похідні повноваження".

"У спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача лише 26.03.2019 року з заявою, а тому лише з цієї дати підлягає захисту порушене право позивача.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду справи відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття спірного рішення, тому позовні вимоги позивача належать до часткового задоволення.

За правилами ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача - Міністерства юстиції України про зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_3 Вадима ОСОБА_4 , що дає право на одержання щомісячної доплати за вислугу років та надання щорічної додаткової відпустки, період проходження ним служби в органах внутрішніх справ з 15.08.1997 року по 07.10.2002 року, а саме: час перебування на посаді курсанта Запорізького юридичного інституту МВС України з 15.08.1997р. по 23.07.2001р. та слухача Національної академії внутрішніх справ України з 08.10.2001р. по 07.10.2002р. та здійснити йому перерахунок з 26.03.2019 року щомісячної доплати за вислугу років з урахуванням цього стажу.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Стягнути на користь ОСОБА_2 (код НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (код - 34894735)

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано 04.07.2019 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко