Справа № 826/15018/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Патратій О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року Справа № 826/15018/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Літвіної Н.М.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ГП БАЗИС»

до Головного управління Державної фіскальної служби

у Херсонській області, Автономній Республіці Крим

та м. Севастополі,

третя особа, яка не заявляє

самостійні вимоги

на предмет спору: багатогалузеве приватне підприємство «БОНУС»

про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГП БАЗИС» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: багатогалузеве приватне підприємство «БОНУС», про:

1) зобов'язання відповідача виключити з акта опису майна у податкову заставу від 19.07.2016 р. № 7/23-2016, оформленого Цюрупинською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, нерухоме майно БПП «БОНУС», яке перебуває в іпотеці ТОВ «ГП БАЗИС», а саме:

- будівлю АЗС (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0), розташовану за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, місто Цюрупинськ (м. Олешки), вул. М. Куліша, будинок № 8;

- будівлю АЗС (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0), розташовану за адресою: Херсонська область, Олешківський район, с. Раденськ, вулиця Миру, будинок 42;

- цілісний майновий комплекс автомобільної заправної станції (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 3), розташований за адресою: Херсонська область, Білозерський район, смт. Білозерка, вулиця К. Маркса, будинок 2;

- майновий комплекс АЗС (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 2), розташований за адресою: Херсонська область, Каланчацький район, смт. Каланчак, вулиця Сімферопольська, будинок 2-а;

2) скасування державної реєстрації обтяження у вигляді податкової застави та зобов'язання відповідача у п'ятиденний строк подати державному реєстратору прав на нерухоме майно заяву про припинення обтяження (податкової застави) і скасування записів про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно вищевказаного нерухомого майна БПП «БОНУС», яке перебуває в іпотеці ТОВ «ГП БАЗИС» ().

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року адміністративний позов було задоволено в повному обсязі.

Ухвалюючи судове рішення, суд виходив з того, що в податкову заставу було описано майно, яке передане боржником в іпотеку, державна реєстрація якої була здійсненна до моменту виникнення права податкової застави, а також з того, що позивач, як іпотекодержатель, має переважне право на задоволення своїх вимог перед іншими стягувачами цього боржника (іпотекодавця) за рахунок предмету іпотеки і опис майна у податкову заставу та оголошення заборони на його відчуження порушує права позивача, у зв'язку із чим така податкова застава підлягає припиненню.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій наголошує на тому, що п. 87.3 ст. 87 Податкового кодексу України, на підставі якого судом вирішено цей спір, передбачає неможливість реалізації майна, переданого в іпотеку, але не забороняє здійснювати опис такого майна в податкову заставу.

При цьому, апелянт наполягає на тому, що підстави для звільнення спірного майно з податкової застави наразі відсутні.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 р. було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на своїй правовій позиці щодо протиправності опису податковим органом майна БПП «Бонус» у податкову заставу, оскільки за таких умов позивач не зможе реалізувати свої права іпотекодержателя щодо даного майна.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 р. витребувано додаткові докази у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, у становлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 29.08.2013 р. між ПАТ «БМ БАНК» та Багатогалузевим приватним підприємством «БОНУС» (далі - БПП «БОНУС») було укладено договір іпотеки нерухомого майна № 23/13/290813/1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. 29.08.2013 р. та зареєстрований в реєстрі за № 2189.

Зазначений договір іпотеки укладено в забезпечення виконання БПП «БОНУС» своїх зобов'язань за договором від 29.08.2013 р. № 23/13/290813 відновлюваної мультивалютної кредитної лінії.

За цим договором іпотеки БПП «БОНУС» передало Банку в заставу нерухоме майно, зокрема:

1) юудівлю АЗС (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0), розташована за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, місто Цюрупинськ, вул. М. Куліша, будинок № 8;

2) будівлю АЗС (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0), розташовану за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, с. Раденськ, вулиця Миру, будинок 42;

3) цілісний майновий комплекс автомобільної заправної станції (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 3), розташований за адресою: Херсонська область, Білозерський район, смт. Білозерка, вулиця К. Маркса, 2;

4) майновий комплекс АЗС (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 2), розташований за адресою: Херсонська область, Каланчацький район, смт. Каланчак, вулиця Сімферопольська, 2-а.

До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29.08.2013 були внесені відповідні записи про іпотеку №№ 2289603, 2290248, 2291760, 2293075, 2294367.

16.05.2018 р. між ПАТ «БМ БАНК» та ТОВ «ФІНСТРИМ» укладено договір № 1605/2018 про відступлення права вимоги (цесії) та договір про відступлення прав за договором іпотеки, за умовами яких новим кредитором за кредитним договором та новим іпотекодержателем за договором іпотеки стало ТОВ «ФІНСТРИМ».

16.05.2018 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом КМНО Скляр О.С. внесено зміни до записів про іпотеку №№ 2289603, 2290248, 2291760, 2293075, 2294367 щодо заміни іпотекодержателя за договором іпотеки на ТОВ «ФІНСТРИМ».

16.05.2018 р. між ТОВ «ФІНСТРИМ» та ТОВ «ГП БАЗИС» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) та договір про відступлення прав за договором іпотеки.

Також, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено реєстрацію відомостей про заміну іпотекодержателя на ТОВ «ГП БАЗИС».

Тобто, з 16.05.2018 р. іпотекодержателем зазначених вище об'єктів нерухомого майна БПП «БОНУС» за договором іпотеки є позивач - ТОВ «ГП БАЗИС».

17.05.2018 р. позивач звернувся до БПП «БОНУС» з вимогою (повідомленням) № 35 про усунення порушень умов кредитного договору від 29.08.2013 p. № 23/13/290813, в якій повідомив про перехід до ТОВ «ГП БАЗИС» права вимоги за кредитним договором та прав іпотекодержателя за договором іпотеки, проінформовано, що загальний розмір кредитної заборгованості за кредитним договором станом на 16.05.2018 р. складає 13 837 269,89 грн. та попереджено, що у випадку непогашення зазначеної суми боргу в 30-денний строк з моменту отримання цієї вимоги, ТОВ «ГП БАЗИС» набуде право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання питання на підставі договору іпотеки та Закону України «Про іпотеку».

Листом від 20.06.2018 р. б/н БПП «БОНУС» повідомило позивача про відсутність коштів для погашення кредитної заборгованості в загальній сумі 13 837 269,89 грн., відсутність заперечень та надання своєї згоди на звернення ТОВ «ГП БАЗИС» стягнення на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки будь-яким способом, в тому числі шляхом прийняття ТОВ «ГП БАЗИС» нерухомості у власність.

Проте, при вирішенні питання щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок задоволення забезпечених іпотекою вимог шляхом прийняття ТОВ «ГП БАЗИС» предмету іпотеки у власність, позивачу стало відомою, що зазначені вище об'єкти нерухомого майна БПП «БОНУС» (предмет іпотеки), у зв'язку з наявністю у БПП «БОНУС» податкового боргу, були описані Цюрупинською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області у податкову заставу із забороною відчуження, про що складено відповідний акт опису майна.

На підставі оформленого Цюрупинською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області акта опису майна БПП «БОНУС» у податкову заставу від 19.07.2016 р. № 7/23-2016 (підстава виникнення обтяження) державними реєстраторами були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наступні записи про обтяження:

- запис про обтяження у вигляді податкової застави (із забороною відчуження) № 15515661 від 21.07.2016 року, внесений до державного реєстру на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Олешківської міської ради Херсонської області Чорної Оксани Анатоліївни від 21.07.2016 р. № 30574118 «про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» стосовно нерухомого майна - будівлі АЗС (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0), розташованої за адресою: Херсонська область, Цюрупинський район, місто Цюрупинськ (м. Олешки), вул. М. Куліша, будинок № 8;

- запис про обтяження у вигляді податкової застави (із забороною відчуження) № 15516115 від 21.07.2016 року, внесений до державного реєстру на підставі рішення державного реєстратора Олешківської міської ради Херсонської області Лебедєва Миколи Олексійовича від 21.07.2016 р. № 30574638 «про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» стосовно нерухомого майна - будівлі АЗС (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0), розташованої за адресою: Херсонська область, Олешківський район, с. Раденськ, вулиця Миру, будинок 42;

- запис про обтяження у вигляді податкової застави (із забороною відчуження) № 15535974 від 22.07.2016 року, внесений до державного реєстру на підставі рішення державного реєстратора Олешківської міської ради Херсонської області Лебедєва Миколи Олексійовича від 22.07.2016 р. № 30592790 «про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» стосовно нерухомого майна - цілісного майнового комплексу автомобільної заправної станції (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 3), розташованого за адресою: Херсонська область, Білозерський район, смт. Білозерка, вулиця К. Маркса, будинок 2;

- запис про обтяження у вигляді податкової застави (із забороною відчуження) -Y" 15516651 від 21.07.2016 року, внесений до державного реєстру на підставі рішення державного реєстратора Олешківської міської ради Херсонської області Лебедєва Миколи Олексійовича від 21.07.2016 р. № 30575235 «про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» стосовно нерухомого майна - майнового комплексу АЗС (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 2), розташованого за адресою: Херсонська область, Каланчацький район, смт. Каланчак, вулиця Сімферопольська, будинок 2-а.

04.07.2018 р. ТОВ «ГП БАЗИС» звернулося до ГУ ДФС у Херсонській області щодо звільнення майна з податкової застави (будівлі АЗС), яке належить БПП «БОНУС».

За результатами розгляду даного звернення ГУ ДФС у Херсонській області листом від 13.08.2018 р. № 9070/10/21-22-17-02-16 повідомило, що враховуючи обставини справи та з огляду на положення п. 93.1 ст. 93 Податкового кодексу України, в органів ДФС відсутні підстави для припинення права податкової застави на майно боржника - БПП «БОНУС» та внесення відповідних змін до державних реєстрів.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законами України «Про іпотеку» від 05.06.2003 р. № 898-IV (далі - Закон № 898-IV), «Про заставу» від 02.10.1992 р. № 2654-XII (далі - Закон № 2654-ХІІ), «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 р. № 1255-IV (далі - Закон № 1255-IV), «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п. 87.2, 87.3 ст. 87 Податкового кодексу України (далі - ПК України) джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків, зокрема:

- майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави (пп. 87.3.1 п. 87.3 ст. 87 ПК України);

- майно, що не може бути предметом застави відповідно до Закону України «Про заставу» (пп. 87.3.7 п. 87.3 ст. 87 ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова застава - це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Згідно зі ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (пункту 88.1). Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення (пункту 88.2).

Зі змісту пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України встановлено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Положеннями пункту 90.1 статті 90 Податкового кодексу України визначено, що пріоритет податкової застави щодо пріоритету інших обтяжень (включаючи інші застави) встановлюється відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону № 2654-XII в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Частиною 1 статті 14 Закону № 1255-IV передбачено, що якщо інше не встановлено цим законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованим обтяженням. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно мають рівні права на задоволення своїх вимог.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 3 Закону № 898-IV у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до п. 6 ст. 24 Закону № 1952-IV аідставою для відмови в державній реєстрації прав на нерухоме майно, при наявності зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що права іпотекодержателя на майно мають пріоритетне значення при вирішенні питання про опис майна в податкову заставу, оскільки майно, яке передано в іпотеку за умови відповідної реєстрації, не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 14.03.2018 р. у справі № 806/1751/17 та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обовязковим для колегії суддів при розгляді даної справи.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що на момент опису відповідачем сппірного майна в податкову заставу 19.07.2016 р. воно перебувало в іпотеці (з серпня 2013 року), відповідний запис про що внесено до Реєстру. Тому, у відповідності до норм п. 87.3 ст. 87 ПК України, таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу і позивач, як іпотекодержатель, має пріоритетне право на задоволення своїх вимог за рахунок даного майна.

При цьому, апеляціййний суд враховує, що з травня 2018 року позивач намагається реалізувати своє право іпотекодержателя щодо звернення стягнення на спірне майно в рахунок погашення боргу БПП «БОНУС», 17.05.2018 р. звертався з відповідною вимогою до зазначеного боржника, отримавши від нього відповідь, 04.07.2018 р. звернувся до ГУ ДФС у Херсонській області щодо звільнення такого майна з податкової застави, 13.08.2018 р. відповідачем було повідомлено про відсутність правових підстав для задоволення таких вимог. Після цього позивач неодноразово звертався до нотаріуса з приводу реєстрації за ним прав на таке майно, але у її здійсненні було відмовлено у зв'язку з наявністю зареєстрованого обтяження - податкової застави.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо порушення пріоритетного законного права позивача як іпотекодержателя внаслідок опису спірного майна ТОВ «ГП БАЗИС» у податкову заставу та наявності достатніх правових підстав для задоволення даного позову.

Доводи апелянта про те, що п. 87.3 ст. 87 Податкового кодексу України, на підставі якого судом вирішено цей спір, передбачає неможливість реалізації майна, переданого в іпотеку, але не забороняє здійснювати опис такого майна в податкову заставу, колегія суддів приймає до уваги, але зазначає, що в даному випадку внаслідок здійснення відповідачем опису в податкову заставу майна, яке перебуває в іпотеці, порушено права позивача яе іпотекодержателя щодо звернення стягнення на це майно, які він вже намагався реалізувати, але не зміг саме через перебування майна в іпотеці.

Твердження апелянта про те, що підстави для звільнення спірного майно з податкової застави наразі відсутні, є необґрунтованими з огляду на вищезазначене.

Надаючи оцінку доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду і апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів тих обставин, на які він посилається, а судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби в Київській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року - без змін.

Разом з тим, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 04 липня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: