Справа № 0540/6091/18-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року справа №0540/6091/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колег суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів: Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 р. (суддя Шинкарьова І.В., повний текст складено 26 квітня 2019 р.) у справі № 0540/6091/18-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення №1 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12 січня 2018 року про відмову в перерахунку пенсії за вислугою років; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років шляхом включення до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, виплат грошової винагороди за участь в антитерористичній операції у період квітень 2014 року - жовтень 2015 року, доплати за службу у нічний час за період листопад 2013 року - жовтень 2015 року, матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення на рік, яку було виплачено у 2014, 2015 роках, компенсації за невикористану відпустку у 2015 році, індексації грошового забезпечення за період листопад 2013 року - жовтень 2015 року, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії з 07 листопада 2015року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з моменту її призначення, надавши на підтвердження нарахування та виплати зазначених видів виплат, додаткові довідки, видані Управлінням МВС України на Донецькій залізниці. Однак, листом від 15.09.2016 № 974-О-01 відповідач повідомив про відсутність законних підстав для перерахунку пенсії з посиланням на ст. 43 Закону № 2262-ХІІ та пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України № 393.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення №1 відповідача від 12 січня 2018 року «про відмову в перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1 ». Визнана протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області щодо не розгляду відповідно до вимог пенсійного законодавства заяви позивача від 27 грудня 2017 року про перерахунок пенсії із дослідженням питання щодо врахування оригіналу довідки про нараховані та виплачені суми доплати за роботу у нічний час від 06 листопада 2015 № 7/4997; оригіналу довідки про нараховану та виплачену матеріальну допомогу від 06 листопада 2015 № 7/4993; оригіналу довідки про компенсацію за невикористану відпустку від 06 листопада 2015 № 7/5004; оригіналу супровідного листа та довідки про нараховані та виплачені суми індексації від 06 вересня 2016 № 7/232. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області розглянути заяву позивача від 27 грудня 2017 року про перерахунок пенсії за вислугою років із врахуванням висновків суду викладених в рішенні. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

З рішенням суду не погодився позивач, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нову про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування позову, посилаючись на практику Верховного Суду, зазначив, що суд дійшов хибного висновку щодо дискреційних повноважень відповідача. Звертає увагу суду, що правові висновки суду зроблено виключно в межах спеціального закону без врахування норм Конституції та загального законодавства. Наголошує на тому, що судом не зроблено висновку по індексації грошового забезпечення, не спростовані докази щодо постійного щомісячного отримання позивачем винагороди за час участі в антитерористичній операції. Зазначає, що доплата за роботу у нічний час є додатковим видом грошового забезпечення, визначеним додатком № 26 «Додаткові види грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» та постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Вважає, що суд не врахував, що заяву позивача від 27.12.2017 з оригіналом довідок відповідач отримав 10.01.2018, а рішення виніс 12.01.2018, вже маючи вказані документи у розпорядженні.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи встановила наступне.

Позивач є громадянином України, внутрішньо переміщеною особою що підтверджується копією паспорта громадянина України та довідкою від 27 березня 2017 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 10-12).

З 07 листопада 2015 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як отримувач пенсії за вислугу років по лінії Міністерства внутрішніх справ України, призначеної відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Як вбачається із матеріалів справи, пенсія була обрахована із сум грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військове звання; надбавка за вислугу років; надбавка за умови режим. обмежень, допуск ф. 2.

Матеріали справи свідчать, що 31.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до ГУПФУ в Донецькій області з заявою, в якій просив здійснити з 07.11.2015 року виправлення (перерахунок) розміру призначеної пенсії шляхом додаткового включення до її розрахунку, зазначених в довідці УМВС України на Донецькій залізниці виплат, з яких нарахований сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Листом від 15.02.2016 ГУПФУ в Донецькій області згідно Закону України «Про звернення громадян» повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що складові, що вказані у довідках не зазначені у ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п. 7 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року, тому не можуть бути враховані до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії.

Дані обставини встановлені при розгляді справи № 266/4121/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання ГУПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, виплат грошової винагороди за участь в антитерористичній операції у період квітень 2014 року - жовтень 2015 року, доплати за службу у нічний час за період листопад 2013 року - жовтень 2015 року, матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення на рік, яку було виплачено у 2014, 2015 роках, компенсації за невикористану відпустку у 2015 році, індексації грошового забезпечення за період листопад 2013 року - жовтень 2015 року, з урахуванням проведених виплат з 07 листопада 2015року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 28 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та спонукання вчинити певні дії, в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області проведення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років за період з 07 листопада 2015 року до 26 квітня 2016 року включно залишені без розгляду.

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 28 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 до ГУПФУ в Донецькій області задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років шляхом включення до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, виплат грошової винагороди за участь в антитерористичній операції у період квітень 2014 року - жовтень 2015 року, доплати за службу у нічний час за період листопад 2013 року - жовтень 2015 року, матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення на рік, яку було виплачено у 2014, 2015 роках, компенсації за невикористану відпустку у 2015 році, індексації грошового забезпечення за період листопад 2013 року - жовтень 2015 року, з урахуванням проведених виплат з 27 квітня 2016 року.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року у справі № 266/4121/16-а скасована ухвала Приморського районного суду м. Маріуполя від 28 вересня 2017 року у справі №266/4121/16-а і направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скасована постанова Приморського районного суду м. Маріуполя від 28 вересня 2017 року у справі №266/4121/16-а. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити задовольнити частково. Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31 серпня 2016 року про перерахунок пенсії з урахуванням довідок, доданих до заяви, з прийняттям відповідного рішення. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 15-23).

27.12.2017 позивачем, з метою забезпечення виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.12.2017 у справі № 266/4121/16-а, додатково направлено до Головного управління Пенсійного фонду України наступні документи: копія постанови від 19.12.2017; заява про перерахунок пенсії, оригінал довідки про грошову винагороду особам рядового і начальницького складу під час проведення антитерористичної операції від 06.11.2015 № 7/4979; оригінал довідки про нараховані та виплачені доплати за роботу у нічний час від 06.11.2015 № 7/4997; оригінал довідки про нараховану та виплачену матеріальну допомогу від 06.11.2015 № 7/4993; оригінал довідки про компенсацію за невикористану відпустку від 06.11.2015 № 7/5004; оригінал супровідного листа та довідки про нараховані та виплачені суми індексації від 06.09.2016 № 7/232.(а.с. 24-25, 38- 43).

Слід зазначити, що відповідно до заяви позивача про перерахунок пенсії від 31.08.2016, позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України були надані довідка про грошову винагороду особам рядового та начальницького складу під час проведення антитерористичної операції; довідка про нараховані та виплачені суми доплати за роботу у нічний час; довідка про нараховану та виплачену матеріальну допомогу, довідка про нараховану компенсацію за невикористану відпустку.

На виконання рішення Донецького апеляційного адміністративного суду відповідачем повторно розглянута заява ОСОБА_1 та 12.01.2018 року прийнято рішення № 1 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років. Підставою для відмови зазначено Закон України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати грошової допомоги офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстроковї служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», п. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262 (а.с. 29).

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, (далі Закон № 2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Постановою Кабінету Міністрів України № 18 від 20 січня 2016 року «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» установлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної пенітенціарної служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій та поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень. Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Отже, доводи позивача стосовно того, що він на протязі більше ніж півтора року щомісячно отримував вказану винагороду не приймаються судом до уваги, оскільки винагорода за безпосередню участь в АТО не входить до структури і складу грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та поліцейських для нарахування пенсій. Ця винагорода має окремий, особливий і разовий вираз виплати, позаяк виплачується тільки тим особам, які включені до сил антитерористичної операції, беруть безпосередню участь в АТО, і тоді, коли у фонді грошового забезпечення наявні (передбачені) кошти для її виплати. Виплата цієї винагороди ставиться в залежність від порядку й умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів, відповідно до яких, зокрема, щомісячна її виплата можлива, коли військовослужбовець перебуває на військовій службі, і водночас вона не включається до складу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, а відноситься до інших соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям та членам їх сімей.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що матеріальна допомога на оздоровлення є за своєю суттю разовою виплатою, яка не відноситься до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та не входить до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення, тому не включається до складу грошового забезпечення для обчислення пенсій.

Не входять до такого переліку і доплата за роботу у нічний час, компенсація за невикористану відпустку, оскільки їх виплата також здійснюється не щомісячно, та більш того, такі виплати мають компенсаційний характер, і пов`язані, як правило, з виконанням додаткових обов`язків (як доплата за роботу у нічний час) та як правило зі звільненням. Тобто ці виплати не є щомісячними і не мають систематичного характеру, їх розмір не є фіксованим, а тому вони не є складовою грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного

Суду від 14.05.2019 у справі № 639/2222/17 та від 04.06.2019 у справі № 642/2053/17.

Що стосується позовних вимог в частині індексації грошового забезпечення, яка має бути включена до розрахунку пенсії, то суд апеляційної інстанції виходить з того, що на час звернення до відповідача із заявою від 31.08.2016 року, довідка про нараховані та виплачені суми індексації позивачем не надавалася, що підтверджується заявою від 31.08.2016, наявною в матеріалах справи, саме за результатами розгляду якої і було прийняте спірне рішення, тому позовні вимоги в цій частині є передчасними.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не прийнято до уваги надані позивачем оригінали документів, а тому зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву позивача від 27 грудня 2017 року про перерахунок пенсії, що є помилковим.

Судом не враховано, що рішення відповідача № 1 від 12.01.2018 було прийнято за результатами повторного розгляду заяви позивача від 31.08.2016 року на виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.12.2017 у справі №266/4121/16-а. Підставою для відмови в перерахунку пенсії було зазначено Закон України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати грошової допомоги офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстроковї служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», п. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, а не відсутність оригіналів довідок. Крім того, заява позивача від 27.12.2017 року була надіслана на адресу відповідача з посиланням на закон України «Про доступ до публічної інформації», а не є заявою про перерахунок пенсії.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Повний текст постанови складений 02 липня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення в порядку, передбаченому ст.. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І.Д. Компанієць

Е.Г. Казначеєв