Справа № 640/22412/18
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 р. Справа № 640/22412/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бершова Г.Є.,

суддів: Катунова В.В., Лях О.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року по справі № 640/22412/18 (головуючий 1 інстанції Бідонька А.В.) за позовом ОСОБА_1 до Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просив:

- зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень: нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 здійснювати згідно Закону № 1058-VI від 09.07.2003 (зі змінами внесеними згідно із Законом № 1078-VI від 28.12.2007) з визначенням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35 %;

- стосовно відшкодування шкоди заподіяної позивачу по причині протиправного зниження коефіцієнта страхового стажу зобов`язати відповідача - втрату частини неодержаної пенсії, починаючи з 01.10.2017 виплатити і компенсувати згідно діючого законодавства.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що дії відповідача у виплаті пенсії з визначенням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% замість 1,35 % є протиправними.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку в Київському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при загальному стажу роботи 50 років 07 місяців та 27 днів, що підтверджується розпорядженням по пенсійній справі від 10.12.2017 року.

Листом від 08.10.2018 року відповідачем роз`яснено позивачу, що 01.10.2017 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» запроваджена єдина формула для обчислення всіх пенсії, в якій визначено, що величина оцінки одного року страхового стажу у відсотках дорівнює 1%. На підставі цього проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.10.2017 року. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням оцінки величини одного року становить 1% - 0,50583.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений пунктом 43 Прикінцевих положень Закону №1058, тому перерахунок пенсії позивача з 01.10.2017 року із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% є правомірним.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови і порядок призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та іншими законами України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», »Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Для обчислення розміру пенсії позивача до 01.10.2017 відповідно до статті 25 Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) враховано коефіцієнт страхового стажу, який визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = (См х Вс) : (100% х 12), де: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 №2148-VІІІ, який набрав чинності з 01.10.2017 року, до частини першої статті 25 Закону були внесені зміни та визначено, що за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

З урахуванням внесених Законом №2148-VIII змін до ст. 25 Закону з 01.01.2017 року коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим ч. 3 ст. 24 цього Закону, - 0,85.

Також, Законом №2148 Прикінцеві положення Закону №1058 доповнено пунктом 43, яким передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Оскільки пенсія позивачу була призначена у 2009 році, відповідач здійснив її перерахунок з 01 жовтня 2017 року відповідно до пункту 43 Прикінцевих положень Закону №1058 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Пунктом 43 Прикінцевих положень Закону №1058 визначені особливості перерахунку пенсій з 01.10.2017 року, тому саме вказана норма є спеціальною і підлягає застосуванню незалежно від норм статті 42 Закону №1058.

Оскільки умови перерахунку пенсій з 01.10.2017 року, призначених відповідно до Закону №1058, врегульовано пунктом 43 Прикінцевих положень Закону №1058, відповідач правомірно застосував при перерахунку пенсії позивача величину оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%.

Відтак, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений пунктом 43 Прикінцевих положень Закону №1058, тому перерахунок пенсії позивача з 01.10.2017 року із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% є правомірним.

Крім цього, відповідно до наведених норм розмір перерахованої позивачу пенсії з 01.01.2017 року визначено на підставі коефіцієнту страхового стажу позивача з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%, а не з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, оскільки було внесено відповідні зміни до законодавства.

При зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. З 01.10.2017 року перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням показника середньої заробітної плати на рівні 3764,40 грн., а не 1197,91 грн. як при попередньому перерахунку.

Колегія суддів звертає увагу, що вказані зміни не погіршили умов отримання пенсії позивачем, а тому посилання позивача на звуження його права є необґрунтованим.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень: нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 здійснювати згідно Закону № 1058-VI від 09.07.2003 (зі змінами внесеними згідно із Законом № 1078-VI від 28.12.2007) з визначенням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35 % та стосовно відшкодування шкоди заподіяної позивачу по причині протиправного зниження коефіцієнта страхового стажу зобов`язати відповідача - втрату частини неодержаної пенсії, починаючи з 01.10.2017 виплатити і компенсувати згідно діючого законодавства, задоволенню не підлягають.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, з дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року по справі № 640/22412/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов О.П. Лях