Справа № 826/8353/17
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 липня 2019 року

Київ

справа №826/8353/17

адміністративне провадження №К/9901/18237/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів Жука А.В., Мартинюк Н.М.,

перевіривши касаційну скаргу Голови комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 лютого 2019 року (розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної пенітенціарної служби України про стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, Державної пенітенціарної служби України, в якому просив: стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 9 грудня 2010 року по справі № 2-а-3018/10/0270 в частині поновлення його на посаді заступника директора департаменту-начальника управління соціально-виховної, психологічної роботи та міжнародних і громадських зв`язків департаменту з гуманітарних питань та охорони здоров`я Державного департаменту України з питань виконання покарань, в якій було допущено негайне виконання, тобто з моменту проголошення, за період з 9 грудня 2010 року по 27 червня 2017 року в сумі 866 648,88 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

1 липня 2019 року до касаційного суду надійшла скарга Голови комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 лютого 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до положень статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» керівники, заступники керівників самостійних структурних підрозділів державних органів, юрисдикція яких поширюється на всю територію України є особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Позивач просив поновити його на посаді заступника директора департаменту-начальника управління соціально-виховної, психологічної роботи та міжнародних і громадських зв`язків департаменту з гуманітарних питань та охорони здоров`я Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Так, суд першої інстанції помилково відніс цю справу до категорії справ незначної складності.

Скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Крім цього, до касаційної скарги додано клопотання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Згідно з частиною першою статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Отже, виходячи зі змісту наведеної процесуальної норми, зупинення дії оскаржуваних судових рішень можливе лише за наявності для цього поважних причин й, при цьому, є правом, а не обов`язком суду касаційної інстанції, а також стосується рішень, які хоча і не передбачають можливості їх примусового виконання, однак зумовлюють настання юридично значимих наслідків для учасників справи та здійснюють вплив на права та обов`язки останніх.

Втім, клопотання відповідача задоволенню не підлягає, оскільки не містить мотивів, які в розумінні наведених законодавчих приписів можуть слугувати підставою для зупинення дії оскаржуваних судових рішень, якими, до того ж, у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись статтями 329-332, 334, 335, 338, 340, 375 КАС України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за скаргою Голови комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 лютого 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року у справі № 826/8353/17.

Відмовити в задоволенні клопотання Голови комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України про зупинення дії рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 лютого 2019 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року у справі № 826/8353/17.

Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва справу № 826/8353/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної пенітенціарної служби України про стягнення середнього заробітку.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ж.М. Мельник-Томенко

Судді А.В. Жук

Н.М. Мартинюк