Справа № 826/781/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/781/18 Суддя (судді) першої інстанції: Катющенко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Коротких А.Ю.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційного управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Подільського району" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Подільського району" до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Вастон» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Подільського району" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просило суд скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 27 жовтня 2017 року:

- № 2 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість розміром 360 399,00 грн;

- № 2 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток розміром 417 879,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що висновки контролюючого органу, на яких ґрунтується оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки фінансово-господарські операції позивача з контрагентом є реальними, що підтверджується, за твердженнями позивача, належним чином оформленою первинною документацією.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2019 року даний адміністративний позов - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції скаржник зазначив, що посилання контролюючого органу на інформацію щодо посадових осіб контрагента позивача та інформацію з допитів вказаних громадян не можуть бути визнані обґрунтованими та достатніми для викладених у акті перевірки висновків з огляду на презумпцію добросовісності платника податків. Натомість, контролюючим органом при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками такої операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

12 червня 2019 року від Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечував проти її задоволення та наполягав на законності оскаржуваного рішення.

Після відкриття апеляційного провадження до суду надійшло клопотанні від ТОВ «Вастон» про необхідність залучення його до часті у справі у якості третьої особи. яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. Ухвалою від 18 червня 2019 року дане клопотання задоволено, залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Вастон» у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. Надалі третьою особою було надано пояснення з долученими до них доказами на підтвердження правомірності позиції позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, у період з 18 серпня 2017 року по 15 вересня 2017 року та з 18 вересня 2017 року по 29 вересня 2017 року посадовими особами Головного управління ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Подільського району" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2014 року по 30 червня 2017 року, валютного - за період з 01 січня 2014 року по 30 червня 2017 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01 січня 2014 року по 30 червня 2017 року, за результатами якої складено акт від 06 жовтня 2017 року № 405/26-15-14-02-03/3359121 (том 1 а.с. 22-56).

Актом перевірки зафіксовано порушення КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Подільського району":

- пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на прибуток за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року на 260 337,49 грн;

- пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України та пункту 5 П(С)БО 11, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року № 290, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 92 457,46 грн, в тому числі за 2015 рік на суму 92 457,46 грн;

- пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього на суму 449 120,00 грн, у тому числі по періодах: травень 2014 року на суму 18071,00 грн, червень 2014 року на суму 34004,84 грн, липень 2014 року на суму 31010,77 грн, серпень 2014 року на суму 30718,10 грн, вересень 2014 року на суму 46996,62 грн, жовтень 2014 року на суму 75771,08 грн, листопад 2014 року на суму 36095,40 грн, грудень 2014 року на суму 42945,05 грн, січень 2015 року на суму 75459,73 грн, лютий 2015 року на суму 40222,13 грн, березень 2015 року на суму 17825,88 грн.

Не погодившись з висновками акта перевірки, позивачем були подані до контролюючого органу заперечення від 13 жовтня 2017 року (том 1 а.с. 57-65).

Розглянувши заперечення, листом Головне управління ДФС у м. Києві повідомило позивача про залишення без змін висновку акта перевірки від 06 жовтня 2017 року № 405/26-15-14-02-03/3359121 (том 1 а.с. 66-75).

27 жовтня 2017 року Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № 2 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість розміром 360 399,00 грн, у тому числі: 288319,00 грн - за податковими зобов`язаннями та 72080,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (том 1 а.с. 21);

- № 2 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток розміром 417 879,00 грн, у тому числі: 352795,00 грн - за податковими зобов`язаннями та 65084,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (том 1 а.с. 20).

Не погодившись з рішеннями контролюючого органу, позивач розпочав процедуру їх адміністративного оскарження, проте рішенням Державної фіскальної служби України від 28 грудня 2017 року № 31833/6/99-99-11-01-01-25 скаргу КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Подільського району" залишено без задоволення, а відповідні податкові повідомлення-рішення - без змін (том 1 а.с. 90-94).

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На виконання вимог вказаної статті колегія суддів переглядає оскаржуване рішення з тих підстав та щодо тих обставин, на які посилається апелянт в своїй скарзі.

З матеріалів справи вбачається, що висновки щодо порушення КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Подільського району" приписів податкового законодавства зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентом - Товариством з обмеженою відповідальністю «Вастон».

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК. Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: відомості про господарську операцію і підтвердження її реального (фактичного) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом ч.1,2 статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до ч.1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до вищенаведеного визначення господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (в тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК).

Відповідно до п.201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно п. 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201. 8 статті 201 Кодексу право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу. Податкова накладна видається платником податку, якій здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відтак, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Отже, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток та формування податкового кредиту з податку на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належними і допустимими первинними документами, які відображають реальність господарських операцій позивача з контрагентами, і є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Судом встановлено, що Комунальне підприємство (позивач у справі) надає наступні послуги з: технічного нагляду за виконанням робіт з будівництва, реконструкції та ремонтів на об`єктах I-V категорії складності; виконання якісних робіт з будівництва, реконструкції, капітального та поточного зошитів покриття проїзної частини та тротуарів вулиць і доріг, автостоянок, під`їзних шляхів, прибудинкової території тощо; проведення комплексного благоустрою території будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонтів покриття проїзної частини та тротуарів вулиць і доріг, автостоянок, під`їзних шляхів, прибудинкової території тощо; комплексного благоустрою території; влаштування інженерних мереж та мереж зовнішнього освітлення; поточного зимового та літного утримання території (посипання території протиожеледними матеріалами, механізоване та ручне прибирання території, вивезення снігу, сміття тощо).

Аналогічні послуги позивач надавав і в період, який охоплює спірні відносини з Товариством з обмеженою відповідальністю «Вастон», а саме - 2014-2015 pоки.

Протягом 2014-2015 років з метою виконання покладених на Підприємство Статутом завдань, позивач здійснював закупівлю товарів (паливо рідинне та газ; оливи мастильні (бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо) у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вастон».

Як зазначено в акті перевірки, між позивачем та ТОВ "Вастон" укладено договори поставки від 26 серпня 2014 року № 85 та № 86.

Зазначені договори не були надані позивачем до матеріалів справи, проте на підтвердження реального виконання спірних операцій позивачем додано до позовної заяви:

- видаткові накладні від 01.12.2014 № Рн141201/003, від 04.12.2014 № Рн141204/005, від 05.12.2014 № Рн141205/001, від 17.12.2014 № Рн141217/001, від 18.12.2014 № Рн141218/002, від 19.01.2015 № Рн150119/001, від 06.01.2015 № Рн150106/004, від 14.01.2015 № Рн150114/001, від 30.01.2015 № Рн150130/001, від 09.01.2015 № Рн150109/001, від 22.01.2015 № Рн150122/002, від 24.02.2015 № Рн150224/002, від 24.02.2015 № Рн150224/001, від 09.02.2015 № Рн150209/001, від 11.02.2015 № Рн150211/001, від 06.03.2015 № Рн150306/001, від 06.03.2015 № Рн150306/002, від 02.03.2015 № Рн150302/001, від 01.10.2014 № Рн141001/003, від 07.10.2014 № Рн141007/002, від 08.10.2014 № Рн141008/001, від 01.10.2014 № Рн141001/002, від 15.10.2014 № Рн141015/002, від 15.10.2014 № Рн141015/001, від 21.10.2014 № Рн141021/002, від 22.10.2014 № Рн141022/004, від 22.10.2014 № Рн141022/005, від 16.05.2014 № Рн140516/004, від 16.05.2014 № Рн140516/005, від 21.05.2014 № Рн140521/001, від 26.05.2014 № Рн140526/002, від 28.05.2014 № Рн140528/002, від 30.05.2014 № Рн140530/001, від 30.05.2014 № Рн140530/002, від 01.07.2014 № Рн140701/007, від 02.07.2014 № Рн140702/001, від 02.07.2014 № Рн140702/002, від 08.07.2014 № Рн140708/001, від 11.07.2014 № Рн140711/001, від 17.07.2014 № Рн140717/001, від 24.07.2014 № 140724/001, від 28.07.2014 № Рн140728/002, від 05.09.2014 № Рн140905/004, від 05.09.2014 № Рн140905/002, від 15.09.2014 № Рн140915/001, від 15.09.2014 № Рн140915/002, від 24.09.2014 № Рн140924/002, від 26.09.2014 № Рн140926/003, від 08.09.2014 № Рн140908/002, від 01.08.2014 № Рн140801/004, від 01.08.2014 № Рн140801/003, від 07.08.2014 № Рн140807/002, від 07.08.2014 № Рн140807/001 (том 1 а.с. 134-167);

- товарно-транспортні накладні (том 1 а.с. 95-133, 168-170).

Висновок відповідача про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ "Вастон" ґрунтувався на протоколі допиту директора та засновника ТОВ "Вастон" ОСОБА_1 , яка заперечувала своє відношення до фінансово-господарської діяльності вказаного Товариства у перевіреному періоді.

Позивач, спростовуючи доводи контролюючого органу, зазначає, що кримінальне провадження, порушене відносно ОСОБА_1 , закрито.

Як встановлено судом першої інстанції, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року у справі № 760/17411/17 звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 статті 205 Кримінального кодексу України на підставі п.1 ч.1 статті 49 Кримінального кодексу України, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 12 квітня 2016 року відносно ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 статті 205 Кримінального кодексу України - закрито (том 2 а.с. 3-5).

Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що в 2012 році ОСОБА_1 здійснювала ремонтні роботи у офісному приміщені м. Києва, де познайомилась з іншою особою (далі ОСОБА 1). Дана особа у березні 2014 року запропонувала ОСОБА_1 за грошову винагороду (800 грн.) передати їх частку у статутному капіталі ТОВ "Вастон". Не маючи наміру здійснювати господарську діяльність підприємства, пов`язану з оптовою та роздрібною торгівлею паливом, технічним обслуговуванням та ремонтом автомобілів за замовленням населення, діяльністю автомобільного вантажного транспорту, роздрібною торгівлею авто товарами, зазначену у статутних документах ТОВ "Вастон", а також не маючи засобів для ведення господарської діяльності, усвідомлюючи протиправний характер запропонованих їй дій як власника вказаного підприємства, ОСОБА_1 погодилась на таку пропозицію. Крім того, ОСОБА_1 домовилась зі ОСОБОЮ 1 про те, що в подальшому ОСОБА_1 відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ "Вастон" (колишня назва ТОВ "Нафто-Комерц") не буде мати.

З метою реалізації умислу на придбання суб`єкту підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності ОСОБА_1 у березні 2014 року підписала Протокол № 6 Загальних зборів учасників ТОВ "Вастон" (колишня назва ТОВ "Нафто-Комерц") на перехід частки учасника у статутному капіталі ТОВ "Вастон" (колишня назва ТОВ "Нафто-Комерц").

05 березня 2014 року ОСОБА 1, попередньо домовившись з ОСОБА_1 , прибули до офісу ТОВ "Вастон" (колишня назва ТОВ "Нафто-Комерц"), який знаходився на 3-му поверсі 10-ти поверхового будинку, за адресою: м. Київ, вул. Івана Лепсе, 4, де ОСОБА_1 підписала Протокол № 6 Загальних зборів учасників ТОВ "Вастон" (колишня назва ТОВ "Нафто-Комерц"), в якому зазначалось про вихід ОСОБИ 1 зі складу учасників ТОВ "Вастон" (колишня назва ТОВ "Нафто-Комерц") та передачу частки у розмірі 22 781 грн 25 копійок, що становить 81% статутного капіталу Товариства на користь ОСОБА_1 .

Достовірно усвідомлюючи, що придбання підприємства буде використовуватись для прикриття незаконної діяльності, ОСОБА_1 засвідчила своїм підписом Протокол № 6 Загальних зборів учасників ТОВ "Вастон" (колишня назва ТОВ "Нафто-Комерц"), незаконно набувши статус його власника та засновника.

04 березня 2014 року генеральний директор ТОВ "Вастон" (колишня назва ТОВ "Нафто-Комерц") ОСОБА_1 виписала довіреність № 100/1 на іншу особу (далі ОСОБА 2), яку уповноважила представляти інтереси Товариства в органах Державної реєстраційної служби, районних в м. Києві державних адміністраціях, органах статистики, органах Міністерства доходів і зборів України та інших державних органах і установах з питань внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі та державної реєстрації змін до установчих документів Товариства в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців, при цьому усвідомлюючи, що фактично не буде здійснювати фінансово-господарську діяльність ТОВ "Вастон" як власник та керівник підприємства, та надасть змогу іншим невстановленим особам використовуючи реквізити підприємства, документально оформлювати неіснуючі операції, пов`язані з наданням послуг, робіт, поставкою товарів, які фактично не мали місця, а будуть відображатись лише документально з метою незаконного формування валових витрат та завищення податкового кредиту з ПДВ іншим підприємствам та сприянню їм в подальшому в ухиленні від сплати податків.

05 березня 2014 року ОСОБА 2 на підставі довіреності ОСОБА_1 від 04 березня 2014 року здійснила державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи ТОВ "Вастон" (колишня назва ТОВ "Нафто-Комерц") у Солом`янській районній в місті Києві Державній адміністрації за № 4000989 шляхом подання необхідних реєстраційних документів на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, скріплених підписом ОСОБА_1 як співзасновника ТОВ "Вастон" (колишня назва ТОВ "Нафто-Комерц").

Придбання ОСОБА_1 частки суб`єкту підприємницької діяльності ТОВ "Вастон" надало можливість невстановленим слідством особам, прикриваючись зовнішньо законним фактором перереєстрації "Вастон", відображати в податковій звітності від імені ОСОБА_1 та подавали протягом 2014 - 2016 років до ДПІ у Солом`янському районі м. Києва податкову звітність з розшифровкою податкового кредиту в розрізі контрагентів додатку № 5 до декларації з ПДВ, де зазначати контрагентів з реквізитами: ТОВ "Ю.С.А." (код 25392923), ТОВ "Київагронафтотрейд" (код 31202724), ДП "Чайка" (код 31245250), та інші, що підтверджує факт використання ТОВ "Вастон" для прикриття їх незаконної діяльності з метою ухилення від сплати податків.

ОСОБА_1 в суді свою вину в правопорушенні, в якому її підозрюють, визнала.

Таким чином, дії ОСОБА_1 органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.1 статті 205 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила фіктивне підприємництво, тобто придбання суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності.

З урахуванням встановлених обставин та наведених вище документів і норм, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати зазначені в Акті перевірки документи саме первинними бухгалтерськими документами, які б підтверджували фактичне придбання позивачем товарів (робіт, послуг) у контрагента - ТОВ «Вастон», оскільки лише наявність у платника податків видаткових накладних, виписаних від імені його контрагента, не є достатньою підставою для включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

При цьому надана позивачем довідка Пенсійного фонду України від 29 листопада 2017 року № 37905/04-11 щодо кількості працівників на ТОВ "Вастон" жодним чином не спростовує обставин здійснення ТОВ "Вастон" фіктивної діяльності.

Окремо колегія суддів зазначає, що в ситуації, що склалася, позивач мав би на підтвердження реальності розглядуваних господарських операцій надати максимум первинних документів, що мали місце під час їх проведення, наприклад, сертифікати відповідності та паспорти товару, в яких вказані походження та характеристика відповідного виду палива, що постачався за вказаними товарно-транспортними накладними; виписки з банківського рахунку позивача, що підтверджують здійснення оплати Підприємством на користь контрагента за отриманий товар у повному обсязі; акти звірки взаємних розрахунків між Підприємством та ТОВ «Вастон»; пояснення працівників позивача про поставку палива; відомості журналу обліку нафтопродуктів; подорожні листи транспортних засобів, в яких вказані дані про відпуск палива; витяги з журналу реєстрації Довіреностей на посадових осіб ШЕУ, які приймали Товар; довідки про ПІБ посадових осіб позивача, відповідальних за приймання, зберігання та видачу ПММ тощо. Проте, при розгляді справи в суді першої інстанції матеріали справи таких документів не містили.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Так, податковим органом в підтвердження своєї позиції було надано до суду Висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 21 грудня 2018 року №28568/28569/18-32, згідно якого підписи від імені ОСОБА_1 у наданих на дослідження документах, як то договір, додаткові угодою листи, податкові накладні, виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів, однак, не ОСОБА_1 , а іншою особою.

З урахуванням наведеного слід зазначити, що ні з пояснень сторін, ні з матеріалів справи не вбачається за можливе встановити, чи були наявні у будь-якої іншої особи на час здійснення господарських операцій права на управління підприємством, підписання документів тощо. Зокрема, видаткові накладні та товарно-транспортні накладні підписані особами, повноваження яких не підтверджені.

Крім того, згідно Висновку №2206 судової економічної експертизи по кримінальному провадженню №0000008 згідно наданих документів та за умови, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні зібрані фактичні дані про відсутність отримання товарів від ТОВ "Вастон", висновки акту 405/26-15-14-02-03/3359121 від 06 жовтня 2017 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Подільського району» за період з 01 січня 2014 року по 30 червня 2017 року щодо заниження податку на прибуток в сумі 352 794,95 грн. та заниження податку на додану вартість в розмірі 391 994,39 грн., документально підтверджуються; згідно наданих на дослідження документів та за умови, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні зібрані фактичні дані про відсутність отримання товарів від ТОВ «Вастон», посадовими особами КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» надлишково витрачено коштів по фінансово-господарським операціям із ТОВ "Вастон" в розмірі 2 017 933,33 грн.

На думку колегії суддів, первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, на які посилається позивач, в сукупності (видаткові накладні та товарно-транспортні накладні) не є достатніми доказами фактичного виконання господарських операцій.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували факт виконання господарських зобов`язань за договором, укладеним між КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Подільського району" та ТОВ "Вастон".

Відповідно, описані вище господарські операції не викликали зміни в структурі активів та зобов`язань позивача, його власному капіталі та не спричинили реальні зміни майнового стану цього платника податків.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів або в разі якщо придбані товари не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість, навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, в розумінні положень ч.6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені в ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року у справі № 760/17411/17, обов`язкові для врахування при вирішенні даної справи.

Відтак, на думку суду, встановлення обставин щодо непричетності ОСОБА_1 до фінансово-господарської діяльності ТОВ "Вастон" та здійснення такої діяльності від імені Товариства невстановленими особами виключає можливість бухгалтерського обліку первинних документів, складених за наслідками спірних операцій.

Відповідно, первинні документи, які стали підставою для формування позивачем витрат у перевіреному періоді за наслідками господарських операцій з ТОВ "Вастон", виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена ухвалою суду про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених сум вартості придбаних послуг у складі витрат (до 2015 року) та собівартості придбаних товарів (з 2015 року), а також сум податку на додану вартість до податкового кредиту є безпідставним.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає висновок відповідача про порушення КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Подільського району" вимог ПК України при формуванні показників податкового кредиту за перевіреними господарськими операціями законним та обґрунтованим.

А тому прийняті Головним управлінням ДФС у м. Києві податкове повідомлення-рішення від 27 жовтня 2017 року № 2 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток розміром 417 879,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 27 жовтня 2017 року № 2 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 360 399,00 грн. визнаються судом правомірними.

Таким чином, правомірним є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційного управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Подільського району" - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: А.Ю. Коротких

Є.В. Чаку