Справа № 2а-4757/09/2670
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-4757/09/2670
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 квітня 2019 року, судді Келеберда В.І., Амельохін В.В., Качур І.А., у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.03.2011 року у справі №2а-4757/09/2670 за нововиявленими обставинами в частині вимог ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання нечинною постанови №45 від 13.02.2009 року в частині та зобов`язання вчинити дії в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Президента України, Кабінету Міністрів України про визнання неправомірними та скасування деяких положень Постанови №45 від 13 лютого 2009 року та Указу Президента України №1234 від 18 грудня 2007 року,-

У С Т А Н О В И В:

19.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.03.2011 року по справі №2а-4757/09/2670 відповідно до якої було залишено без розгляду позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Як на підставу для перегляду ухвали за нововиявленими обставинами стала обставина, що не була і не могла бути відомою ні суду, ні позивачу під час розгляду справи, а саме лист Секретаріату КМ України від 05.01.2018 року в якому зазначено, що постанова КМ України від 13.02.2008 року «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та внесення змін до постанови КМ України від 17 липня 1992 року №393 набрала чинності з дня її офіційного опублікування 20.02.2008 року в газеті «Урядовий кур`єр» від 20.02.2008 року №33».

Рішенням Окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.03.23011 року у справі №2а-4757/09/2670.

Не погоджуючись із рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 квітня 2019 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.04.2019 року, скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.03.2011 року, прийняти постанову якою позовні вимоги задовольнити.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Президента України, Кабінету Міністрів України про визнання неправомірними та скасування абзацу 16 пункту 2 Указу Президента України № 1234 від 18 грудня 2007 року, про визнання неправомірними та скасування абзацу 2 пункту 2 Указу Президента України № 1234 від 18 грудня 2007 року та про визнання неправомірним та скасування положення абзацу 5 пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, залишено без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2011 року ухвалу суду першої інстанції від 11 березня 2011 року скасовано і справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 грудня 2012 року касаційну скаргу ОСОБА_7 , яка діє в інтересах Кабінету Міністрів України, задоволено. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2011 року скасовано, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2011 року залишено в силі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 лютого 2013 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про роз`яснення ухвали Вищого адміністративного суду України від 6 грудня 2012 року у справі № 2а-4757/09/2670.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2013 року відмовлено у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2011 року по справі №2а-4757/09/2670.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення та ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2013 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2011 року за заявою ОСОБА_1 у справі № 2а-4757/09/2670.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2014 року провадження у справі № 2а-4757/09/2670 в частині позовних вимог ОСОБА_6 закрито.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2014 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2011 року у адміністративній справі № 2а-4757/09/2670 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 жовтня 2014 року касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 задоволено частково, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2014 року у справі №2а-4757/09/2670 скасовано та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2014 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2011 року у справі № 2а-4757/09/2670 відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 січня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали від 11 березня 2011 року відмовлено.

02 серпня 2018 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали суду від 11 березня 2011 року за нововиявленими обставинами, в якій останній просить скасувати зазначену ухвалу суду від 11 березня 2011 року та прийняти нову постанову, згідно якої задовольнити його позов та визнати нечинним пункт 5 Постанови Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008 року, яким затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та скасувати Порядок проведення перерахунку пенсій, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" як такий, що суперечить статті 22, пункту 6 статті 92, пункту 1 статті 116 Конституції України, статті 1-1, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 грудня 2012 року у справі № 2а-4757/09/2670 відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2018 року у задоволенні повторного клопотання ОСОБА_1 про продовження процесуального строку для виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду про усунення недоліків від 16 травня 2018 року відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 січня 2018 року у справі № 2а-4757/09/2670 повернуто апелянту.

Згідно ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У розумінні Кодексу адміністративного судочинства України до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Тобто, з вищевикладених норм вбачається, що судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуто на підставі істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Отже, під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Крім того, колегія суддів зазначає, що істотність обставини у розумінні вимог чинного КАС України означає те, що якби суд її міг врахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення. Ознаку "не були і не могли бути відомі особи" потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов.

Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

В якості нововиявленої обставини заявник посилається на лист Секретаріату Кабінету Міністрів України від 05 січня 2018 року № 17-18/21, яким повідомлено що постанова Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 набрала чинності з дня її офіційного опублікування 20 лютого 2018 року в газеті "Урядовий кур`єр" від 20 лютого 2008 року № 33.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви зазначив, що заява про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню, оскільки обставини, зазначені заявником як підстава для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, такими не являються.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду повністю погоджується із такими доводами суду першої інстанції.

З ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2011 року вбачається, що пунктом 3 оскаржуваного Указу передбачено, що цей Указ набирає чинності з 01 січня 2008 року. Указ Президента України "Про внесення змін до Указу Президента України від 14 квітня 1999 року № 379 та визнання такими, що втратили чинність деяких указів Президента України від 18 грудня 2007 року № 1234 опублікованому в Офіційному віснику Президента України 2007, № 38 (21 грудня 2007 року) та Офіційному віснику України, 2007, № 97 (29 грудня 2007 року).

Оскаржувана постанова не визначає іншого порядку набрання чинності та офіційно опублікована в газеті Урядовий Кур`єр, випуск 20 лютого 2008 року та Офіційному віснику України, 2008, № 12 25 лютого 2008 року - відповідно набрала законної сили 20 лютого 2008 року.

Аналогічного змісту мотиви наведено і в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 06 грудня 2012 року у справі № 2а-4757/09/2670.

Таким чином, відомості, про які йдеться у листі Секретаріату Кабінету Міністрів України від 05 січня 2018 року № 17-18/21 були предметом розгляду судів першої та касаційної інстанцій, та були встановлені судом, а тому вони не є нововиявленими обставинами у розумінні норм статті 361 КАС України.

Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що у розумінні вимог ст. 361 КАС України обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими, а відтак вони не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі №2н-821/597/15-а.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства України, порушень норм матеріального та процесуального законодавства під час його постановлення допущено не було, а тому підстави для скасування зазначеного рішення відсутні.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 квітня 2019 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Степанюк А.Г.

Повний текст виготовлено: 02 липня 2019 року.