Справа № 320/986/19
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 року № 320/986/19

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Мілієнко О.М., за участю позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 та представника відповідача - Петровської І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області та просить суд:

- визнати бездіяльність виконавчого комітету Білоцерківської міської ради по створенню комісії та прийняття рішення на предмет придатності для проживання житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 а та визнати відмову в прийнятті рішення протиправною;

- зобов`язати виконавчий комітет Білоцерківської міської ради прийняти рішення відповідно до акту огляду житлового будинку від 28 вересня 2018 року щодо не придатності для проживання житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.03.2019 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача з проханням обстежити його приміщення на предмет непридатності до проживання, затвердити акт та надати рішення. Однак йому було відмовлено.

На думку позивача, підстави відмови визнання непридатним для проживання житла для проживання Відповідача є протиправними.

Вказує, що це призвело до порушення його прав, оскільки без даного рішення йому нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і стягнуто судовим рішенням.

Представник відповідача проти позову заперечував з тих підстав, що представниками Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради встановлено, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , співвласником якого є позивач, відноситься до приватного житлового фонду, а відтак виконавчий комітет Білоцерківської міської ради не має жодних підстав для винесення рішення про визнання непридатним для проживання приватного житлового будинку по АДРЕСА_2 .

Вказує, що виконавчий комітет Білоцерківської міської ради не має жодних законних підстав для прийняття рішення про визнання непридатним для проживання приватного житлового будинку по АДРЕСА_2.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надавали додаткові письмові пояснення. Просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів, викладених у відзиві. Просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що 26.02.2018 Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС в Київській області винесено податкове повідомлення-рішення яким позивача зобов`язано сплатити податок на нерухоме майно, а саме будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що 17.04.2018 укладено договір дарування частки житлового будинку між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , предметом договору була 1/2 частка житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд під АДРЕСА_2 .

02.05.2018 позивач із заявою звернувся до міського голови Білоцерківської міської ради щодо перевірки та встановлення факту непридатності для проживання будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_2 .

23.06.2018 позивачу була надана письмова відповідь працівниками Департаментом житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради, в якій зазначено, що будинок за адресою АДРЕСА_2 , відноситься до приватного житлового фонду, та не підпадає під дію Положення про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам ті визначення жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживанні. Також зазначено, що з метою фіксування факту відповідності (не відповідності) вказаного житлового будинку санітарним і технічним вимогам, а також визнання його придатним (непридатним) для проживання, необхідно звернутись в ліцензовану проектну організацію, яка надасть відповідний висновок.

24.09.2018 позивач звернувся із заявою до Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради в якій просив направити комісію Департаменту для складання акту технічного стану будинку.

У зв`язку із зверненням позивача його заяву від 24.09.2018 розглянуто 28.09.2018 шляхом виїзду представниками Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради на АДРЕСА_2, для огляду житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 .

Виїздом на місце проведення огляду вище зазначеного житлового будинку, встановлено: двоповерховий житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 побудований в 2006 році, загальна площа - 637,50 м2, житлова площа - 84,1 м2, стіни будинку - цегляні, фундамент - з/бетонні блоки, перекриття - залізобетонні плити, покрівля - металевий профіль, вікна - метало-пластикові. Будинок підключений до мереж водопостачання, електропостачання, газопостачання. В даному житловому будинку не виконанні внутрішні оздоблювані роботи, монтажні роботи з облаштування внутрішніх інженерних мереж та сантехнічного обладнання, про що складено акт огляду житлового будинку.

Після цього позивач звернувся 25.10.2018 до Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області з проханням перерахувати податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Податковий орган надав відповідь позивачу листом від 05.11.2018, що перерахувати податок зможе лише коли даний акт буде затверджений рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради.

21.11.2018 позивач знов звернувся до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради з проханням затвердити акт і надати рішення. На що отримав відповідь від 22.12.2018, де зазначалось, що органи місцевого самоврядування обстежують лише державний і громадський житловий фонд. Також зазначено, що комісією у складі представників Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської ради було встановлено, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , співвласником якого є громадянин ОСОБА_4 , відноситься до приватного житлового фонду. А відтак виконавчий комітет Білоцерківської міської ради не має жодних підстав для винесення рішення про визнання непридатним для проживання приватного житлового будинку по АДРЕСА_2 .

Не погодившись з вказаною відповіддю позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах народовладдя, законності, гласності, підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб.

У відповідності до правових норм Положення про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам ті визначення жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживанні затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 26 квітня 1984 року №189 плановому обстеженню підлягають жилі будинки державного і громадського фонду (далі-Положення).

Згідно п.3 Положення непридатними для проживання обстеження стану жилих будинків провадиться інженерно-технічними працівниками житлово-експлуатаційних організацій за участю представників громадськості. У разі необхідності до обстеження жилих будинків залучаються фахівці проектних і науково-дослідних організацій та органів і закладів санітарно-епідеміологічної служби, а саме жилі будинки державного і громадського фонду.

Відповідно до п. 6 Положення, для обстеження стану жилих будинків, зазначених в абзаці другому пункту 5 цього Положення, виконавчий комітет відповідної місцевої Ради народних депутатів призначає комісію. Відповідно до пп. б п. 7 Положення, комісія виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів обстежує стан жилого будинку (жилого приміщення) та складає акт за формою, що встановлюється Міністерством житлово-комунального господарства УРСР. Відповідно до п. 8 Положення, виконавчий комітет відповідної місцевої Ради народних депутатів розглядає подані комісією матеріали і приймає рішення щодо придатності жилого будинку (жилого приміщення) для проживання.

Інформація яка міститься у листі Державної фіскальної служби України Головне управління ДФС у Київській області застосовується в частині державного і громадського фонду, так як Положенням про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визначення жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання, чітко передбачено, що плановому обстеженню підлягають жилі будинки державного і громадського фонду.

Відповідачем встановлено, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , співвласником якого є позивач, відноситься до приватного житлового фонду, відтак на нього не поширюється дія Положення.

Житловий будинок є новозбудований (рік побудови - 2006), що підтверджено відомостями технічного паспорта, виготовленого 28.02.2008 Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації.

На вимогу п. 6 даного Положення 23.01.2018 відповідачем прийнято рішення № 41 «Про затвердження комісії по обстеженню житлового фонду міста біла Церква з метою оцінки його санітарно-технічного стану в новому складі».

У п. 5 вказаного Положення зазначено, якщо під час обстеження стану жилих будинків буде виявлено невідповідність санітарним і технічним вимогам цих будинків (жилих приміщень), яку можливо і доцільно усунути шляхом проведення капітального ремонту, житлово-експлуатаційна організація вирішує в установленому порядку питання про проведення такого ремонту підлягають жилі будинки державного і громадського фонду.

В разі неможливості або недоцільності проведення капітального ремонту житлово-експлуатаційна організація вносить до виконкому районної, міської, районної у місті Ради народних депутатів пропозицію про визнання жилого будинку (жилого приміщення) таким, що не відповідає вказаним вимогам і є непридатним для проживання.

При цьому додаються такі документи:

а) акт обстеження стану жилого будинку з відповідним висновком;

б) технічний паспорт жилого будинку з даними про його фізичну зношеність;

в) висновок проектної або науково-дослідної організації (при не обхідності) щодо технічного стану жилого будинку (жилого приміщення) та про неможливість або недоцільність проведення капітального ремонту будинку (жилого приміщення);

г) висновок органу або закладу санітарно-епідеміологічної служби щодо відповідності жилого будинку (жилого приміщення) санітарним вимогам.

Крім цього суд зазначає, що 17 квітня 2018 року укладено договір дарування частки житлового будинку між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , предметом договору була 1/2 частка житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд під АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що в даному договорі зазначено, що претензій до «Дарувальника» щодо якісних характеристик відчужуваної частки житлового будинку «Обдаровуваний» не має і приймає її у стані, що відповідає санітарним, технічним нормам, щодо житлових приміщень та є придатною для використання за цільовим призначенням.

Суд зазначає, що вказане не може свідчити про бездіяльність відповідача, оскільки відповідач не має жодних законних підстав для прийняття рішення про визнання непридатним для проживання приватного житлового будинку по АДРЕСА_2 .

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду правомірність своїх дій.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 01 липня 2019 р.