Справа № 808/2492/18
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 липня 2019 року Справа № 808/2492/18 ВО/280/14/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Семененко М.О.,

суддів Батрак І.В., Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Приймака Є.О.,

розглянувши у письмовому провадженні за правиласи спрощеного позовного провадження заяву про перегляд за виключними обставинами рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №808/2492/18 за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-б, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі відповідач, Управління) в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії по інвалідності у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат, встановленої Законом на 01 січня відповідного року;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити пенсію з 01.10.2017 року, з урахуванням проведених виплат, на підставі пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

28 травня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про перегляд рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі №808/2492/18 у зв`язку з виключними обставинами (направлена засобами поштового зв`язку 24.05.2019).

Заява обґрунтована тим, що при вирішенні даної справи суд посилався на положення частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, що дана норма поширюється лише на військовослужбовців, які проходили строкову військову службу. Оскільки рішенням Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року №1-р (ІІ)/2019 у справі №3-14/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України словосполучення «дійсної строкової», яке міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону, позивач вважає, таке рішення Конституційного Суду України є виключною обставиною в даній справі та просить суд:

- задовольнити заяву про перегляд рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі №808/2492/18 у зв`язку з виключними обставинами;

- скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі №808/2492/18 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року відкрито провадження за виключними обставинами, призначено розгляд заяви за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 02 липня 2019 року.

24 червня 2019 року відповідач подав відзив на заяву про перегляд рішення Запорізького окружного адміністративного суду 10 вересня 2018 року у справі №808/2492/18 за виключними обставинами, у якому зазначив про відсутність підстав для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами, оскільки словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на час виникнення спірних правовідносин та на час ухвалення рішення, про перегляд якого заявлено, було чинним та підлягало застосуванню до даних правовідносин. Крім того, вважає, що на підставі пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України можуть бути переглянуті лише ті рішення, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Також зазначає, що рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року №1-р (ІІ)/2019 не містить положень щодо порядку його виконання, у зв`язку з чим особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, набудуть право на обчислення розміру пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» лише після внесення до даної норми відповідних змін. Вважає, що підстави для перегляду та скасування судового рішення відсутні, просить відмовити в задоволенні заяви.

Позивач в судове засідання 02 липня 2019 року не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, просив розглянути заяву без його участі у письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове засідання 02 липня 2019 року не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав заяву, у якій просить розглянути заяву без участі представника Управління.

Відповідно до частини 2 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено порядок здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 4 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене розгляд справи здійснювався у письмовому провадженні без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріли заяви про перегляд рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі №808/2492/18 у зв`язку з виключними обставинами, відзив на заяву, матеріали справи, суд зазначає таке.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі №808/2492/18 в задоволенні позову ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено у повному обсязі.

При ухваленні судового рішення Запорізькій окружний адміністративний суд здійснив порівняльний аналіз попередньої та чинної редакцій частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в результаті чого дійшов висновку, що законодавець, законодавець на виконання мети та основних завдань закону розширив перелік осіб, які мають право на обчислення пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановивши у переліку окрім осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, ще й інших осіб, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Враховуючи вищезазначене, суд вказав, що частина 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або

2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або

3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не допускається):

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Оскільки позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, суд дійшов висновку, що дія норми частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на нього не поширюється.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для перегляду рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі №808/2492/18 у зв`язку з виключними обставинами, суд виходить з того, що відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, застосованій Запорізьким окружним адміністративним судом при винесенні рішення у справі) особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Рішенням Конституційного Суду України № 1-р(ІІ)/2019 від 25 квітня 2019 року у справі № 3-14/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Отже, для того, щоб визначити, чи є підстави для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами на підставі пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, суд має встановити сукупність таких обставин: 1) Конституційним Судом України встановлено неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення; 2) на підставі такого правового акту чи його окремого положення суд вирішив справу; 3) на момент звернення з заявою про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами фактичне виконання судового рішення не відбулось.

Розглянувши матеріали зави про перегляд рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі №808/2492/18 суд встановив, що Конституційний Суд України у своєму рішенні № 1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 року у справі № 3-14/2019 визнав таким, що не відповідає Конституції України словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За змістом рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі №808/2492/18 підставою для відмови у позові ОСОБА_1 стало застосування Запорізьким окружним адміністративним судом норми частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням того, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби.

Отже, судом встановлено, що окреме положення норми частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосоване Запорізьким окружним адміністративним судом при вирішенні справи № 808/2492/18, визнано таким, що не відповідає Конституції України.

Крім того, суд встановив, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі №808/2492/18 не підлягало виконанню у зв`язку з відмовою в позові, у зв`язку з чим така ознака, що перешкоджає перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами з підстав пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, як фактичне виконання судового рішення, відсутня.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідно до частини 1 пункту 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Конституційного Суду України № 1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 року у справі № 3-14/2019 є виключною обставиною для перегляду рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі №808/2492/18.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 363 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України.

Статтею 94 Закону України «Про Конституційний суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VІІІ передбачено, що оприлюднення усіх актів Суду за результатами конституційного провадження здійснюється на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України або в окремих випадках за ухвалою Суду в Залі засідань Суду.

Рішення Конституційного Суду України №1-р (ІІ)/2019 прийнято 25 квітня 2019 року, а позивач подав заяву про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами засобами поштового зв`язку 24 травня 2019 року, отже позивачем дотримано строк звернення до суду з відповідною заявою, встановлений пунктом 4 частини 1 статті 363 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суд вважає хибними доводи відповідача про відсутність підстав для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами з посиланням на те, що на час виникнення спірних правовідносин та на час ухвалення рішення, про перегляд якого заявлено, словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», було чинним та підлягало застосуванню до даних правовідносин.

Суд зазначає, що перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами є особливим видом провадження, у якому право на звернення особи до суду виникає у випадку настання обставин, яких не існувало на момент винесення судового рішення.

При цьому, встановлення Конституційним Судом України неконституційності правового акту чи його окремого положення як підстава для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами, означає існування на момент розгляду справи та прийняття судового рішення, про перегляд якого подається заява, неякісного закону.

У випадку встановлення Конституційним Судом України неконституційності правового акта чи його окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, визначальним є не момент втрати таким актом чи його положенням чинності, а можливість врахувати висновки Конституційного Суду України про неконституційність (конституційність) правового акту чи його окремого положення для виправлення судової помилки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини визнає прийнятним перегляд остаточного судового рішення для виправлення помилок правосуддя (див. рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 2728, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46).

На думку суду, перегляд судового рішення за виключними обставинами у зв`язку з застосуванням судом при вирішенні справи норм закону, які суперечать Конституції України, спрямований саме на виправлення судової помилки. За інших умов право особи ініціювати перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами на підставі пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не можливо було б реалізувати, оскільки у будь-якому випадку ухвалення судового рішення передуватиме факту встановлення Конституційним Судом України неконституційності (конституційності) правової норми або її окремого положення.

Крім того, норма пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України містить чіткі підстави, за наявності яких судовий спір може бути відновлено і остаточне судове рішення може бути переглянуто за виключними обставинами, про які суд зазначав раніше. Отже, встановивши, що у судовому спорі наявні вищезазначені підстави, особа може в великою долею вірогідності передбачати своє право подати відповідну заяву. При цьому жодних посилань на взаємозв`язок та взаємозалежність такого права від дати ухвалення рішення Конституційним Судом України дана норма не містить.

Також необґрунтованими є посилання відповідача на те, що на підставі пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України можуть бути переглянуті лише ті рішення, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Суд зазначає, що таке тлумачення призводить до безпідставного звуження змісту норми пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки, дана норма не містить вимог про те, що у зв`язку з виключними обставинами може бути переглянуто лише те рішення, яке підлягало виконанню.

На думку суду, законодавець обмежив можливість перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами лише у випадку фактичного виконання судового рішення, і зазначене не виключає можливість перегляду судових рішень, які виконанню не підлягали.

Крім того, хибним є твердження відповідача, що особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, набудуть право на обчислення розміру пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» лише після внесення до даної норми відповідних змін, оскільки за змістом статей 152 та 152-2 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими і остаточними. У зв`язку з чим встановлення окремого порядку виконання такого рішення не вимагається.

Також безпідставними є посилання відповідача на позиції Верховного Суду, викладені у постановах суду від 15 травня 2019 року у справі №640/20317/16-а та від 05 лютого 2019 року у справі №333/5015/15-а, оскільки вони ухвалені у спорах щодо інших правовідносин (з питань оподаткування) та за інших фактичних обставин.

Відповідно до частини 4 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Згідно з частиною 2 статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України з набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

Враховуючи вищенаведене, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі №808/2492/18 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

При вирішенні даної справи суд виходить з того, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, яка розрахована відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

07 травня 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з 01 жовтня 2017 року відповідно до пункту 5 частини 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій».

Відповідач листом від 25 травня 2018 року № 308/Б-9 відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії на тій підставі, що заявник приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби.

Така відмова стала підставою для звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті суд виходить з того, що за змістом частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 року у справі № 3-14/2019, особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року виключно за їх бажанням.

Отже, для того, щоб отримати право на пенсію у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, особа має виявити таке бажання, подавши відповідну заяву.

Позивач 07 травня 2018 року звернувся до Управління з заявою про перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, отже саме з цієї дати позивач отримав право на перерахунок пенсії у відповідному розмірі.

Крім того, на думку суду, в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу слід відмовити, з огляду на те, що такі дії станом на момент їх вчинення були правомірними, оскільки вимога частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» про здійснення відповідних виплат лише особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби, була чинною.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про необхідність прийняття нового рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії необхідно задовольнити частково, зобов`язати відповідача перерахувати з 07 травня 2018 року та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум пенсію позивачу на підставі частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 року у справі №3-14/2019, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня відповідного року.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 250, 255, 361-369, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі №808/2492/18 у зв`язку з виключними обставинами - задовольнити.

2. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі №808/2492/18 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя перерахувати з 07 травня 2018 року та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум пенсію на користь ОСОБА_1 на підставі частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 року у справі №3-14/2019, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня відповідного року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

4. Судові витрати розподілу не підлягають.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

6. Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-б, )

Повне судове рішення складено 02.07.2019.

Головуючий суддя М.О. Семененко

Судді І.В.Батрак

О.В. Конишева