Справа № 554/602/19
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 р. Справа № 554/602/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бершова Г.Є.

суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Єрмака Володимира Євгенійовича на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.05.2019 (суддя Шелудяков Л.В., м. Полтава) по справі № 554/602/19

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Єрмака Володимира Євгенійовича третя особа Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про визнання дій неправомірними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП капрала поліції Єрмака В.Є. про визнання дій неправомірними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19 грудня 2018 року він знаходився на сидінні водія в автомобілі, який був припаркований біля колишнього Палацу піонерів в м.Полтава, однак ним не керував. До автомобіля підійшов капрал поліції ОСОБА_2 та звинуватив його у порушенні Правил дорожнього руху, а саме, проїзді на автомобілі на заборонений сигнал світлофору. Він йому пояснив, що особисто він нічого не порушував, оскільки не керував транспортним засобом та не став пред`являти йому документи. Незважаючи на вказане, поліцейський виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу. Крім того, справа була розглянута на місці стоянки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, чим порушив процедуру розгляду справи. Вказаними діями поліцейського суттєво порушено його права. Зокрема, відповідач не з`ясував обставини справи, чи було вчинено адміністративне правопорушення, не вирішив заявлених клопотань, тобто позбавив його можливості скористатися в повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

Враховуючи вказане, просив визнати дії відповідача неправомірними та протиправними та скасувати постанову серії НК №472441 від 19 грудня 2018 року про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 21.05.2019 року позовні вимоги було задоволено частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №472441 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП скасовано.

Закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Згідно зі статтею 308 КАС України справа переглядається в межах задоволених позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №472441, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 та ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.7).

Згідно з даною постановою 19 грудня 2018 року о 01 годині 33 хвилини в м.Полтава по вул.Європейська, 8, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford Mustang, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофору та не пред`явив для перевірки посвідчення водія і реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив вимоги п.8.7.3 «е» та п.2.4 Правил дорожнього руху України.

Позивач не погодився із такою постановою відповідача та оскаржив її до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині, що оскаржується, та зазначає, що воно підлягає скасуванню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.8.7.3. е ПДР червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п.2.4. ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: a) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також (доповнено 23.01.2019) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Згідно з ч.2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В п.1 ст.247 КУпАП зазначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення відповідачем надано до суду відеозапис з відеореєстратора "FALCON" та з нагрудної камери ВІ-0021.

З вказаних відеоматеріалів колегією суддів встановлено таке.

З відеофайлу «реєстратор» вбачається, що автомобіль зеленого кольору 19.12.2018 року о 1.33.01 рухається в лівій смузі при наявності двох смуг в одному напрямку. Проїжджає на зелений сигнал світлофору та на перехресті повертає вліво та продовжує рухатись в лівій смузі при наявності двох смуг та о 1.33.04 проїжджає на червоний сигнал світлофору. Потім автомобіль займає крайню праву полосу, включає правий поворот та повертає. Біля стоянки для автомобілів зупиняється.

З відеофайлів з нагрудної камери встановлено, що інспектор патрульної поліції 19.12.2018 року о 1.32.08 підійшов до автомобіля зеленого кольору, марка та номерний знак якого не зафіксовано. Інспектор патрульної поліції повідомляє особі, яка знаходиться на сидінні водія за кермом автомобіля, про порушення ним Правил дорожнього руху, роз`яснює права та починає розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що відповідачем зафіксовано факт порушення позивачем правил дорожнього руху, а саме: автомобіль зеленого кольору перетинає перехрестя на червоний сигнал світлофору.

При цьому, автомобіль патрульної поліції рухається позаду. В подальшому автомобіль патрульної поліції безперервно продовжує рух за даним транспортним засобом аж до повної зупинки на стоянці.

З відеозапису з нагрудної камери вбачається, що інспектор патрульної поліції підходить до транспортного засобу з боку водія, представляється та пояснює суть порушення.

При цьому, жодних заперечень з боку особи, яка знаходиться на водійському сидінні про те, що не він керував транспортним засобом, не було зазначено.

Лише через 10 хвилин після зупинки позивач зазначив, що на відеозаписі не зафіксовано, що саме він керував автомобілем під час вчинення правопорушення.

Також, в подальшому, позивачем не було надано пояснень з приводу того, хто саме ним керував, а також яким чином він опинився одразу після зупинки на водійському сидінні даного транспортного засобу, що дозволяє суду критично ставитись до пояснень, наданих позивачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що така поведінка позивача є способом уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Щодо розбіжності у наданих відеозаписах з нагрудної камери та реєстратора у часі на 1 хвилину, колегією суддів з доводів апеляційної скарги встановлено, що час на технічних приладах визначається автоматично за допомогою GPS навігатора з визначенням відповідного часового поясу. Дана процедура здійснюється під час підключення технічного пристрою до загального серверу. Коли пристрій відключається та знаходиться автономно від сервера, допустимо відхилення в точності визначення часу в межах до 5 хвилин.

При цьому, колегія суддів зазначає, що дане відхилення у часі жодним чином не впливає на факт вчиненого правопорушення позивачем.

Щодо посилань суду першої інстанції на те, що в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на пункт Правил дорожнього руху, яке зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пред`явити для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, а зазначене в постанові порушення ОСОБА_1 п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України стосується правил проїзду водіями на сигнали світлофора, колегія суддів зазначає, що з огляду копії вказаної постанови судом встановлено, що в ній також міститься посилання на пункт 2.4. ПДР, яким і передбачено обов`язок водія пред`явити визначені законом документи.

Таким чином, дане твердження суду першої інстанції не відповідає дійсності та відхиляється колегією суддів.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем доведено вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови у суду відсутні.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Єрмака Володимира Євгенійовича - задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.05.2019 по справі № 554/602/19 скасувати в частині задоволення позовних вимог.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Єрмака Володимира Євгенійовича, третя особа Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій неправомірними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко