Справа № 804/482/18
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року Справа № 804/482/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кадникова Г.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, який 07.02.2018р. уточнив, та просить про:
1) визнання дій Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області неправомірними та зобов`язання відповідача поновити капітана цивільного захисту ОСОБА_1 на посаді заступника начальника 8 Державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області;
2) зобов`язання Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_1 .
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що вважає неправомірними дії відповідача щодо його звільнення з посади заступника начальника 8 Державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області. Адже Головним управлінням Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області(далі ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, відповідач) були порушені вимоги чинного законодавства України при проведенні службового розслідування, не вжиті необхідні заходи щодо недопущення порушення прав та законних інтересів учасників службового розслідування.
Крім того, за поясненнями позивача, проведення його атестування за період з листопада 2016р. по жовтень 2017р. є порушенням Наказу Міністерства внутрішніх справ (МВС) України №929 від 10.09.2014р. «Про затвердження Порядку проведення атестування осіб рядового і начальницького складу в органах і підрозділах цивільного захисту», бо він не підлягав атестуванню як такий, що перебував на займаній посаді менше одного року. При цьому відповідачем були порушені принципи гласності та об`єктивності в оцінці службової діяльності осіб, які атестуються.А засідання атестаційної комісії ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області було неповноважним, з огляду на що, складений атестаційний лист за період з листопада 2016р. по грудень 2017р. ОСОБА_1 вважає незаконним.
Тому позивач стверджує, що він повинен бути поновлений на посаді заступника начальника 8 Державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області у званні капітана служби цивільного захисту.
Ухвалою суду від 19.02.2018р. позовну заяву було прийнято до провадження та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) та заперечень на відповідь на відзив, позивачу відповіді на відзив, а третій особі пояснень.
У встановлений судом строк відповідач, заперечуючи проти позову, надав відзив на позов, який долучений до матеріалів справи.
В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач зазначив, що за контрактом позивач взяв на себе зобов`язання дотримуватись Конституції та законів України, сумлінно виконувати вимоги присяги, статутів, накази начальників та свої службові обов`язки. Стосовно ОСОБА_1 було проведено декілька службових розслідувань, за результатами яких складені висновки, де детально викладені складивчинених ним дисциплінарних проступків. Відтак, при виконанні своїх службових повноважень позивач вийшов за рамки посадових обов`язків, чим порушив вимоги Закону України «Про запобігання корупції», Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту та скоїв вчинки, що дискредитують звання рядового та начальницького складу служби цивільного захисту.Згодом 06.12.2017р. за результатами атестації позивача щодо нього був складений атестаційний лист за період з листопада 2016р. по грудень 2017р. Тож при притягненні його до дисциплінарної відповідальності відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, тому у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.
У відповідь на відзив позивач зазначив, що з ним проводилась тільки одна бесіда щодо його звільнення, та він підписував тільки один аркуш бесіди. Натомість відповідно до вимог п.175 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (КМУ) №593 від 11.07.2013р., мало б проводитися не менше двох індивідуальних бесід.
Тим більше, за поясненнями позивача, ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області у своєму відзиві не надало жодних пояснень щодо підготовки атестаційного листа за період з листопада 2016р. по жовтень 2017р. Аджевін, як зазначено і у позові, не підлягав атестуванню, бо перебував на займаній посаді менше одного року.Тобто відповідачем були порушені вимоги Наказу МВС України «Про затвердження Порядку проведення атестування осіб рядового і начальницького складу в органах і підрозділах цивільного захисту». До того ж ОСОБА_1 вважає, що проведення його атестування є упередженим ставленням до нього з боку безпосереднього керівництва, а зроблений висновок про те, що він не відповідає займаній посаді є не об`єктивним, не обґрунтованим та безпідставним. Такими діями, на думку позивача, керівництво 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (далі 1 ДПРЗГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, третя особа) намагалося незаконно звільнити його з займаної посади.
Також, за поясненнями позивача, не доведеним є наявність в його діях складу злочину, передбаченого ст.191 Кримінального кодексу України (далі КК України), з огляду на те, що завдання майнової шкоди у розмірі 4,84грн. не може бути кримінально караним діянням, оскільки воно є малозначним відповідно до ч.2 ст.11 КК України. Тому позивач вважає, що обвинувачення у завданні ним матеріальних збитків є безпідставними, бо він не видавав ані усних, ані письмових наказів про призначення на штатну посаду, яка входить у його номенклатуру, та про встановлення відповідних окладів, надбавок, доплат тощо (п.9 розділу І Інструкції про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом МВС України від 23.04.2015р. №475). Тим більше,він не відшкодував майнову шкоду у розмірі 4,84грн., хоча відповідач у грошовому атестаті, виданому після звільнення позивача, зазначив, що він не має заборгованості.
З огляду на це, ОСОБА_1 вважає помилковими висновки відповідача щодо наявного в його діях складу дисциплінарного проступку, а рішення клопотати перед керівництвом ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області про його звільнення безпідставним. Загалом дії керівництва третьої особи позивач вважає такими, що були здійснені як метод впливу на нього та «помста» за повідомлення про вчинення начальником третьої особи корупційного правопорушення, про що він зазначив у своїй заяві С-109 від 28.09.2017р. Хоча розслідування фактично проводилось тільки у відношенні нього, що порушує вимоги п.83 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, п.2 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах і підрозділах цивільного захисту.
Крім того, позивач звернув увагу суду на те, що, наклавши дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність та звільнивши позивача у один день, а саме: 06.12.2017р., відповідач порушив вимоги п.80 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту щодо того, що звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу і може застосовуватись у разі, якщо раніше вжиті заходи дисциплінарного впливу не дали позитивних результатів. За твердженнями позивача, між попереднім та наступним стягненням не пройшло достатньо часу для того, щоб це свідчило про те, що раніше вжиті заходи дисциплінарного впливу не дали позитивних результатів.
З огляду на викладене, позивач просить суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.
Натомість відповідач, заперечуючи проти відповіді на відзив, зокрема з приводу заяви С-109 від 28.09.2017р. зазначив, що «папірець», на який посилається позивач, неможливо вважати достовірною інформацією, а підтверджений факт отримання саме позивачем грошових коштів від вказаних у списку осіб, є обґрунтованим переконанням позивача. Водночас його посилання на те, що він є викривачем відповідно до ч.1 ст.53 Закону України «Про запобігання корупції», є необґрунтованими та безпідставними.
Крім того, за поясненнями відповідача, з позивачем проводились дві індивідуальні бесіди 06.12.2017р., проте позивач відмовився підписати другий аркуш бесіди, про що було складено акт відмови від підписання аркуша індивідуальної бесіди. На підтвердження цього відповідач надав суду копії зазначених аркуша бесіди та акта відмови. Тому посилання позивача на те, що з ним проводилась тільки одна бесіда, за поясненнями відповідача, не відповідають дійсності. З приводу складання атестаційного листа відповідач зазначив, що позивач у встановлений строк не скористався своїм правом на оскарження рішення атестаційної комісії, та вважає безпідставними його посилання на те, що відповідачем не надано жодних пояснень стосовно підготовки атестаційного листа за період з листопада 2016р. по жовтень 2017р.
Також за твердженнями відповідача, враховуючи, що в ході службового розслідування було доведено вчинення позивачем дій, які не сумісні з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей особи начальницького складу служби цивільного захисту, ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області прийняло рішення про звільнення позивача зі служби.При цьому характер накладеного стягнення повинен відповідати його наслідкам. А при визначенні виду і міри стягнення посадові особи повинні брати до уваги характер порушення службової дисципліни, його наслідки, а також попередню поведінку. Стосовно посилань ОСОБА_1 на норми КК України відповідач зазначив, що наявність чи відсутність кримінального провадження не впливає на оцінку дисциплінарного проступку, вчинення якого доведене матеріалами службового розслідування. Тому дисциплінарна відповідальність особи рядового та начальницького складу служби цивільного захисту є окремим, самостійним видом відповідальності, що має окремі підстави, процедуру встановлення факту вчинення проступку та процедуру притягнення до відповідальності, та відмінна від кримінальної відповідальності.
У доповнення до заперечень відповідач зазначив, що рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення прийнято повноваженим складом атестаційної комісії, що підтверджено підписами у протоколі атестаційної комісії №50 від 06.12.2017р. та є законним.
З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Позивач, у свою чергу, надав свої пояснення з приводу заперечень відповідача на відповідь на відзив, в яких зазначив, що у своїй заяві С-109 від 28.09.2017р. він повідомив начальника ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області та військову прокуратуру Дніпропетровського гарнізону південного регіону України про те, що начальник 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області особисто вирішував хто з підпорядкованих йому осіб буде премійований до державних свят, а половину отриманої суми забирав собі, надані суми та прізвища записував на папір. На підтвердження своїх тверджень позивач надав суду копію паперу, на якому зазначені ці прізвища та суми. Таким чином, за твердженнями ОСОБА_1 , він повідомив керівництво та правоохоронний орган про вчинення корупційного правопорушення начальником 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області.
Тим більше, Закон України «Про запобігання корупції» не містить вимог щодо форми та порядку здійснення повідомлення про вчинення корупційного правопорушення, а позивач подав свою заяву в порядку ст.16 Закону України «Про звернення громадян», п.109 Закону України «Про Дисциплінарний статут служби цивільного захисту». Тобто за поясненнями позивача, твердження відповідача про те, що подання зазначеної вище заяви є оскарженням дисциплінарного стягнення, а не повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», є домислом та припущенням. Позивач звернув увагу суду і на те, що відповідно до Наказу ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області №380 від 02.11.2017р. «Про результати службового розслідування», фактів неналежного виконання службових обов`язків начальником 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області упродовж 2016 2017рр. не встановлено. Отже, на нього не було накладено жодного дисциплінарного стягнення, хоча, на думку позивача, саме його дії стали причиною проведення службового розслідування щодо нього, за результатами якого і відбулось звільнення.
З приводу другої індивідуальної бесіди позивач зазначив, що така бесіда з ним не проводилась, та про складений акт відмови у підписанні другого аркуша бесіди йому нічого не відомо.
Позивач вважає, що проведення атестування свідчило про упереджене ставлення до нього з боку його безпосереднього керівництва, а зроблений за результатами такого атестування висновок про те, що він не відповідає займаній посаді є не об`єктивним, не обґрунтованим та безпідставним. Такими діями, на думку позивача, керівництво 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області намагалось незаконно звільнити його з займаної посади. До того ж засідання атестаційної комісії було неповноважнимта складений атестаційний лист за період з листопада 2016р. по грудень 2017р. є незаконним. Цей факт відповідач не пояснив ні у відзиві, ні у запереченні.
Стосовно виявленого в ході перевірки від 31.08.2017р. систематичного невиконання умов контракту позивач зазначив, що проведення цієї перевірки було неправомірним. Адже вона здійснювалась не у відповідності до встановленого графіка. Крім того, на момент перевірки перевіряючими не був пред`явлений належним чином оформлений припис на перевірку організації служби гарнізону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту України (ОРС ЦЗ), підрозділів та чергових змін (караулів) підрозділів ОРС ЦЗ», бо ця посадова особа не входить до виключного переліку осіб, які мають право здійснювати таку перевірку без припису (п.6 розділу ХІ Порядку організації внутрішньої, гарнізонної та караульної служб в органах управління і підрозділах ОРС ЦЗ ДСНС України від 07.10.2014р. №1032). При цьому жодний з виявлених в ході перевірки дисциплінарних проступків не підпадає під визначений у статтях 58 та 59 Закону України «Про дисциплінарний статут служби цивільного захисту», розділі 2 Наказу МВС №515 від 05.05.2015р. «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах і підрозділах цивільного захисту» виключний перелік грубих дисциплінарних проступків та діянь, що є порушенням службової дисципліни.
Також позивач доповнив раніше заявлені суду твердження тим, що він не був ознайомлений з Наказом №160 «Про результати службового розслідування» від 29.09.2017р., бо про його існування дізнався тільки на засіданні атестаційної комісії 06.12.2017р. Тому ОСОБА_1 фактично був позбавлений права на оскарження цього Наказу. З приводу посилань відповідача на норми КК України у Наказі №160 від 29.09.2017р., в якому ОСОБА_1 обвинувачувався у розтраті службових коштів (ст.191КК України), службовому підробленні (ст.364КК України), зловживанні службовим становищем (ст.366КК України), позивач зазначив, що вони є безпідставними та недоведеними.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 просить суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.
Третя особа також надала суду свої письмові пояснення щодо заявлених позивачем вимог, відповідно до яких зазначила, що не погоджується з доводами, викладеними позивачем, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Адже, за твердженнями третьої особи, права осіб, стосовно яких проводились службові розслідування, не порушувались. Такі переконання вона обґрунтовує тим, що у період проведення службових розслідувань від особового складу, зокрема окрім як від позивача, щодо якого проводилось службове розслідування, не надходило звернень, заяв, пропозицій, вимог у будь-якій формі з приводу прийняття участі у службових розслідуваннях, додаткового вивчення пояснень осіб, які обізнані або причетні до порушень службової дисципліни, а також в опитуванні інших осіб, яким відомі обставини, що вивчались під час службових розслідувань.
Також 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області зазначив, що твердження позивача про ігнорування його усних та письмових прохань щодо ознайомлення з матеріалами службових розслідувань є необґрунтованими та безпідставними, бо кожне з них було розглянуте та на кожне була надана обґрунтована відповідь відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», розділу V Дисциплінарного статуту. Не погоджується третя особа і з твердженнями позивача про те, що його було звільнено у зв`язку з начебто повідомленням ним про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, бо виявлені в ході службових розслідувань дисциплінарні проступки позивача, зокрема грубепорушення службової дисципліни, завдання матеріальних збитків.
Тим більше, з приводу проведення атестування позивача за період з листопада 2016р. по жовтень 2017р. третя особа зазначила, що ніяких попереджень про засідання атестаційної комісії, та й взагалі ніяких засідань атестаційної комісії щодо атестування позивача за цей період не відбувалось. Тому посилання позивача на те, що особи рядового та начальницького складу, які перебувають на займаній посаді менше одного року, не підлягають атестуванню, є неправомірними, виходячи з дати призначення позивача на посаду заступника начальника 8 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області 02.11.2016р. та дати ознайомлення з атестаційним листом за період з листопада 2016р. по жовтень 2017р. 09.11.2017р.
Крім того, з приводу виплати на користь позивача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області повідомив суд про те, що вважає, що вимога про виплату ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу не ґрунтується на законі, оскільки відповідно до Кодексу цивільного захисту України та Положення №593 проходження служби цивільного захисту можливо на підставі контракту, а виплата грошового забезпечення лише під час проходження такої служби. Отже, вимогу про виплату йому грошового забезпечення після закінчення строку дії контракту і завершення проходження служби вважає безпідставною.
З огляду на викладене, третя особа просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.
Враховуючи положення ч.3 та ч.4 ст.257, ст.261, ст.262, ст.263 КАС України, суд розглянув цю адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми українського законодавства, прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 19.06.2011р. між начальником ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області та ОСОБА_1 на 10 років був укладений контракт №1355/11, який набрав чинності 20.06.2011р. Відповідно до умов цього контракту, ОСОБА_1 ознайомився з законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, і добровільно бере на себе зобов`язання дотримуватися Конституції та законів України, сумлінно виконувати вимоги присяги, статутів, накази начальників, свої службові обов`язки, підвищувати свою професійну майстерність, мати позитивні результати з фізичної підготовки. А МНС України зобов`язується забезпечувати громадянинові створення необхідних умов для несення служби, додержання його особистих прав і свобод та прав членів його сім`ї, включаючи одержання гарантій і компенсацій, встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, які визначають порядок проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, призначення його на посаду відповідно до професійної освіти, присвоєння спеціальних звань, просування по службі з урахуванням ділових і моральних якостей, фінансове і матеріальне забезпечення відповідно до законодавства України (а.с.195).
Також в матеріалах справи містяться копії присяги позивача від 09.09.2006р. як працівника МНС України, попередження про недопущення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», під час проходження служби цивільного захисту в ДСНС України вчинення злочинів у сфері службової діяльності та зобов`язання про дотримання вимог антикорупційного законодавства (а.с.146-148).
За поясненнями позивача, з жовтня 2016р. він у званні капітана служби цивільного захисту проходив службу цивільного захисту на посаді заступника начальника 8 Державної пожежно-рятувальної частини 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області (далі 8 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області) (а.с.72). Водночас за відомостями з копій атестаційних листів, наявних в матеріалах справи, стаж позивача на посаді заступника начальника 8 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області з 02.11.2016р. (а.с.104-106, 114-115).
З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2017р. відповідачем на підставі інформації з доповідної записки заступника начальника 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області від 31.08.2017р. щодо позивача було проведене службове розслідування, та 11.09.2017р. виданий наказ №144 «Про результати службового розслідування». Відповідно до цього наказу, за порушення статутних правил несення служби, а саме: пп.1, 2, 6 п.11 розділу ІІ, п.4 розділу ХІІ Порядку організації внутрішньої, гарнізонної та караульної служб в органах управління та підрозділах Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій, затвердженого наказом МВС України від 07.10.2014р. №1032, вимог наказу МНС України від 07.05.2007р. №312 «Про затвердження правил безпеки праці в органах і підрозділах МНС України», на капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 було накладене дисциплінарне стягнення у вигляді догани (а.с.84-90).
Згодом 11.09.2017р. наказом відповідача №106 було призначене службове розслідування за інформацією негативного характеру, що викладена в доповідній записці від 08.09.2017р. №156/17 (а.с.92).
Наказом від 29.09.2017р. №160 «Про результати службового розслідування`начальником загону полковником служби цивільного захисту було вирішено клопотати перед керівництвом відповідача про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади за вчинення грубого порушення службової дисципліни, а саме: порушення статутних правил несення служби, втрату службових документів, завдання матеріальних збитків, що виразилось у наданні неправомірних розпоряджень підлеглим особам начальницького складу, безпосередньому порушенні ним, як особою, на яку покладено тимчасове виконання обов`язків за посадою начальника 8 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, та за основною посадою вимог:
- п.21 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2013р. №593;
- п.4 розділу І Порядку організації внутрішньої, гарнізонної та караульної служб в органах управління ф підрозділах оперативно-рятувальної служби цивільного захисту ДСНС України, затвердженого наказом МВС Українивід 07.10.2014р. №1032;
- п.2.2, п.2.3 розділу ІІ Порядку звільнення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту від виконання службових обов`язків у разі тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом МНС України від 13.06.2012р. №892;
- п.3 наказу ДСНС України від 27.08.2014р. №482 «Про затвердження Системи організації та проведення роботи щодо підтримання дисципліни і законності, профілактики правопорушень серед особового складу органів і підрозділів ДСНС України».
Крім того, відповідно до п.6 зазначеного вище наказу, позивачу було наказано відшкодувати на користь третьої особи грошові кошти у сумі 4,84грн. як такі, що були виплачені у вигляді доплати за службу у нічний час старшому пожежному рятувальнику 8 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області сержанту служби цивільного захисту за 8 годин нічного відпрацьованого часу за 29.08.2017р., та визнані безпідставно зарахованими з вини ОСОБА_1 відповідно до п.8 наказу від 29.09.2017р. № 160 «Про результати службового розслідування», відповідач наказав надати до органу досудового розслідування відповідні матеріали про неправомірні дії позивача, які мають ознаки кримінального правопорушення (а.с.98-100).
Окрім цього, 28.09.2017р. позивач подав до начальника ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області та до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України заяву №С-109 щодо незаконності наказів начальника 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області «Про призначення службового розслідування» №104 від 01.09.2017р. та «Про результати службового розслідування» №144 від 11.09.2017р. та вчинення начальником 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області полковником служби цивільного захисту корупційних правопорушень (а.с.93-95).
У відповідь на вище зазначену заяву відповідач провів службове розслідування на підставі наказу від 02.10.2017р. №380 «Про призначення службового розслідування»,та від 27.10.2017р. листом №С-109/01-30 «Про розгляд заяви» повідомив позивача про те, що підстав для визнання незаконним та скасування наказу №104 від 01.09.2017р. «Про призначення службового розслідування» та наказу №144 від 11.09.2017р. «Про результати службового розслідування» не було встановлено, а також не знайшла свого фактичного підтвердження інформація щодо упередженого ставлення начальника 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області до особового складу 8 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області (а.с.96, 97).
Крім того, 01.11.2017р. ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області був виданий наказ за №380 «Про результати службового розслідування», відповідно до якого також було встановлено, що підстав для визнання незаконними та підстав для скасування наказів 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області від 01.09.2017р. №104 «Про призначення службового розслідування» та від 11.09.2017р. №144 «Про результати службового розслідування» не виявлено; не знайшла свого фактичного підтвердження інформація щодо упередженого ставлення начальника 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області до особового складу 8 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, у тому числі до начальника 8 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області. Також в ході службового розслідування було встановлено, що зібрані матеріали вказують, що ОСОБА_1 у серпні 2017р. фактично неодноразово порушив:
- обмеження щодо використання службових повноважень чи свого становища, визначені ст.22 Закону України «Про запобігання корупції», шляхом неодноразового фактичного використання свого становища та пов`язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб через вчинення дій, які полягають в одержанні неправомірної вигоди від підлеглих осіб, та мають ознаки заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вказані неправомірні дії містять ознаки корупційного злочину, передбаченого ст.191 КК України;
- заборону прямо чи опосередковано спонукати у будь-який спосіб підлеглих до прийняття рішень, вчинення дій або бездіяльності всупереч закону на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб, визначена ч.2 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції»; ОСОБА_1 фактично неодноразово прямо спонукав підлеглих осіб до вчинення неправомірних дій всупереч закону на користь своїх приватних інтересів та приватних інтересів третіх осіб.
На підставі встановлених обставин відповідач наказав визнати фактами порушення службової дисципліни, відповідно до ст.8 Дисциплінарного статуту, виявлені порушення обмежень, визначених ст.22 Закону України «Про запобігання корупції», та заборон, визначених ч.2 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», що були допущені особисто підполковником служби цивільного захисту та позивачем, як особами начальницького складу підрозділу цивільного захисту.При цьому за неодноразове порушення зазначених вище обмежень та заборон відповідачем було запропоновано накласти на позивача дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність(а.с.38-40, 102-103).
Водночас позивач посилається на те, що 03.10.2017р. відповідно до наказу начальника 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області №163 «Про особовий склад» ОСОБА_1 була надана щорічна відпустка за 2017 рік на 36 календарних днів з 04.10.2017р. по 08.11.2017р. (а.с.37). Крім того, за поясненнями ОСОБА_1 , на періоди з 10.11.2017р. по 26.11.2017р., а також з 27.11.2017р. по 03.12.2017р., йому була продовжена щорічна основна відпустка за 2017 рік.
Позивач 09.11.2017р. був ознайомлений зі змістом атестаційного листа за період з листопада 2016р. по жовтень 2017р. на посаді заступника начальника 8 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області (а.с.104-106).
Проте, не погодившись з цим атестаційним листом він подав рапорт від 09.11.2017р. начальнику Кам`янського МУ ДСНС у Дніпропетровській області полковнику служби цивільного захисту, у якому повідомив про свою незгоду з атестаційним листом та намір надати письмові пояснення до 13.11.2017р. З урахуванням цього, 13.11.2017р. надав рапорт про порушення порядку складання атестаційного листа за період з листопада 2016р. по жовтень 2017р. та внесення до нього необ`єктивної інформації (а.с.107-111).
У відповідь на ці рапорти16.11.2017р. ОСОБА_1 було повідомлено про те, що вище позначений атестаційний лист є лише проектом документа, у зв`язку з чим в ньому не міститься обґрунтованих рішень керівництва в повному обсязі, а викладена у рапорті інформація буде врахована при розгляді атестаційних матеріалів (а.с.112-113).
Після того, як позивач 04.12.2017р. приступив до виконання своїх службових обов`язків, 06.12.2017р. щодо нього був складений атестаційний лист за період з листопада 2016р. по грудень 2017р., відповідно до якого за результатами атестування визначено та затверджено, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає та заслуговує на звільнення зі служби цивільного захисту у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за п.176 пп.6 Положення про проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу. Втім, позивач підписав цей атестаційний лист з незгодою (а.с.114-115).
Наказом від 06.12.2017р. №412 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність. Підставою для такого рішення стали результати службового розслідування, викладені у наказі №160 від 29.09.2017р., та рішення атестаційної комісії ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області №50 від 06.12.2017р. Відтак, відповідно до відомостей із зазначеного наказу, відповідач наказав, зокрема, попередити капітана служби цивільного захисту заступника начальника 8 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області Нежижима Є.В. про неповну службову відповідність за вчинення грубого порушення службової дисципліни, а саме: порушення статутних правил несення служби, втрату службових документів, завдання матеріальних збитків, що виразилось у наданні неправомірних розпоряджень підлеглим особам, а також вчинення дій, в яких містяться ознаки службового підроблення, зловживання службовим становищем та які призвели до розтрати державних коштів (а.с.116).
У результаті цього, наказом №545 від 06.12.2017р. «Про результати службового розслідування» позивач був звільнений зі служби цивільного захисту у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за п.176 пп.6 Положення про проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу) 06.12.2017р., без виплати одноразової грошової допомоги за систематичне невиконання службових обов`язків. Підставами для цього стали контракт від 19.06.2011р. №1355/11 та рішення атестаційної комісії ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області від 06.12.2017р. №50 (а.с.117).
Проте, не погодившись з такими діями відповідача, та вважаючи їх протиправними,позивач оскаржує їх в судовому порядку.
З огляду на це, суд зазначає, що спірні правовідносини між сторонами склались з приводу правомірності чи протиправності дій відповідача щодо звільнення позивача та, відповідно, прийнятих на цій підставі рішень.
Суд зазначає, що правовідносини публічної служби за участю осіб рядового і начальницького складу цивільного захисту регулюються спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про Дисциплінарний статут служби цивільного захисту», Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах і підрозділах цивільного захисту, Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, Порядком проведення атестування осіб рядового і начальницького складу в органах і підрозділах цивільного захисту.
Відтак, відповідно до ч.5 ст.43 Конституції України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Відповідно до положень п.17 ч.1 ст.4 КАС України, публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Згідно з п.2, п.3 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013р. №593 (далі Положення №593, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період.
Особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.
Відповідно до п.32, п.122, п.124, п.175 Положення №593, за протиправні дії чи бездіяльність під час виконання службових обов`язків особи рядового і начальницького складу несуть відповідальність згідно із законом.
З метою визначення рівня професійної підготовки, ділових та моральних якостей, відповідності займаним посадам проводиться атестування осіб рядового і начальницького складу.
Не підлягають атестуванню особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які перебувають, зокрема, на займаній посаді менше одного року.
Атестування зазначених осіб проводиться не раніше ніж через рік після початку виконання ними службових обов`язків.
Перед звільненням особи рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту безпосередні та прямі керівники (начальники) проводять з нею не менше двох індивідуальних бесід.
У ході першої бесіди роз`яснюються підстави звільнення і строк внесення подання щодо звільнення, соціальний і правовий захист особи, можливість укладення контракту про перебування у резерві служби цивільного захисту, визначається військовий комісаріат, до якого буде направлено особу після звільнення для постановки на військовий облік. При цьому враховуються прохання особи, даються необхідні пояснення з питань проходження служби. У разі потреби зазначеній особі видається направлення на обстеження до лікарсько-експертної комісії.
Під час другої бесіди безпосередній або прямий керівник (начальник) дає відповіді на запитання, поставлені особою рядового і начальницького складу у першій бесіді, уточнює підстави звільнення з урахуванням висновку лікарсько-експертної комісії, прохання особи, а також інші питання, пов`язані із звільненням.
За наявності кількох підстав для звільнення особа рядового і начальницького складу обирає одну з них.
До участі у бесідах у разі потреби можуть залучатися фахівці кадрової, юридичної, фінансової та інших служб.
Зміст проведеної бесіди відображається в аркуші бесіди, що підписується особою, яка проводила бесіду, особою, яка звільняється, а також особами, які були присутні під час бесіди. У разі відмови особи рядового і начальницького складу підписати аркуш бесіди складається акт про таку відмову, який підписується особою, яка проводила бесіду, та особами, які були присутні під час бесіди. Аркуші бесід долучаються до матеріалів звільнення та зберігаються в особовій справі.
У разі коли під час бесіди особа, яка звільняється, порушує питання, що належать до повноважень прямих керівників (начальників), керівник (начальник), який проводив бесіду, доповідає про них старшому прямому керівникові (начальникові).
Порядок проведення атестування осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту визначається Порядком проведення атестування осіб рядового і начальницького складу в органах і підрозділах цивільного захисту, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 10.09.2014р. №929 (далі Порядок №929, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з п.2 Порядку №929, атестування осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі особи рядового і начальницького складу) проводиться з метою визначення рівня їх професійної підготовки, ділових та моральних якостей, відповідності займаним посадам та можливості використання на службі відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013р. №593.
Головним завданням атестування є оцінка ділових, професійних та особистих якостей осіб рядового і начальницького складу, їх освітньо-кваліфікаційного рівня, фізичної підготовки, визначення відповідності займаним посадам, стимулювання їх творчої активності та відповідальності, зміцнення дисципліни, визначення перспектив їх службової кар`єри.
При атестуванні потрібно дотримуватися такого порядку:
1) особа, яка атестується, заздалегідь попереджається про час та місце засідання атестаційної комісії;
2) атестаційний лист розглядається на засіданні атестаційної комісії у присутності особи, яка атестується. Атестаційна комісія має право робити запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності особи, яка атестується;
3) якщо особа рядового і начальницького складу, яка атестується, не з`явилася на засідання атестаційної комісії без поважних причин, то комісія може провести атестування за її відсутності, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії та атестаційному листі. Витяг з протоколу разом з атестаційним листом долучається до особової справи (п.4 Порядку №929).
У п.6 Порядку №929, що відповідає положенням п.124 Положення №593, також зазначено, що не підлягають атестуванню особи рядового і начальницького складу, які перебувають, зокрема, на займаній посаді менше одного року. Атестування зазначених осіб проводиться не раніше ніж через рік після початку виконання ними службових обов`язків.
За вимогами пунктів 1, 2 Порядку №929, атестаційні листи на підлеглих складають безпосередні начальники.
Начальники, які складають атестаційні листи, зобов`язані:
1) ознайомитися з вимогами цього Порядку;
2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку за попередній період, а також конкретні показники роботи особи, яка атестується, стан справ у підрозділі, яким вона керує, або на ділянці роботи, за яку вона відповідає. Обмінятися думками зі своїми заступниками, іншими посадовими особами та керівником кадрової служби про службові й особисті якості особи за період, що передує атестуванню;
3) провести бесіду з особою, яка атестується, з питань проходження нею служби, підвищення рівня професійних та спеціальних знань, надати необхідні поради та рекомендації стосовно поліпшення особистої підготовки і стану справ на дорученій ділянці роботи;
4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей особи, яка атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною у додатку 3 до цього Порядку;
5) ознайомити особу, яка атестується, зі змістом атестаційного листа.
У висновку атестаційної комісії поряд із визначенням відповідності особи, яка атестується, займаній посаді і викладенням рекомендацій про її подальше службове використання може бути вказано, яких недоліків по службі та в особистій поведінці вона повинна позбутися, установлено строк для їх усунення, але не більше 6 місяців (п.10 Порядку №929).
Такими, що не відповідають займаним посадам, визнаються особи, які мають хоча б один з таких недоліків:
1) уникають або відмовляються від направлення на навчання (перепідготовку, підвищення кваліфікації тощо) за своїм напрямом професійно-службової діяльності або посадою;
2) склали заліки зі службової та/або фізичної підготовки на оцінку «незадовільно»;
3) порушують Присягу, порядок і правила, установлені статутами, нормативно-правовими актами і наказами відповідних керівників органів і підрозділів цивільного захисту, що видаються в межах їх повноважень (п.12 Порядку №929).
Особа, яка атестувалася, ознайомившись із висновком атестаційної комісії, ставить під ним свій підпис і дату.
У разі незгоди з висновком атестаційної комісії особа рядового чи начальницького складу після засідання атестаційної комісії протягом 10 днів з дати оголошення цього висновку подає мотивований рапорт на ім`я керівника органу чи підрозділу цивільного захисту, який приймає остаточне рішення. Рапорт підлягає розгляду в тридцятиденний строк з дня подання.
У разі згоди керівника органу чи підрозділу цивільного захисту з рішенням атестаційної комісії він затверджує його, а у разі незгоди приймає власне рішення, про що зазначається у відповідному розділі атестаційного листа (п.16 Порядку №929).
Суд зазначає, що підставами для звільнення позивача стали висновки проведеного атестування за період з листопада 2016р. по грудень 2017р. та встановлена систематичність невиконання умов контракту особою рядового і начальницького складу, відповідно до пп.6 п.176 Положення №593. А наказ про звільнення позивача був прийнятий на виконання п.4 наказу ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області від 01.11.2017р. №380 «Про результати службового розслідування», на підставі рішення атестаційної комісії ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області від 06.12.2017р. №50, з урахуванням наказу ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області від 06.12.2017р. №412 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та у відповідності до норм розділу ІІІ Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого Законом України від 05.03.2009р. №1068.
Так, відповідно до пп.6 п.176 Положення №593, контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби цивільного захисту, зокрема, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу.
Втім, проаналізувавши обставини справи, суд зазначає, що по-перше, атестування позивача, результати якого оформлені рішенням від 06.12.2017р. №50, було проведене за період з листопада 2016р. по грудень 2017р. При цьому суд бере до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що стосовно нього вже проводилось атестування за період з листопада 2016р. по жовтень 2017р., а за вимогами чинного законодавства визначена можливість проведення атестування осіб рядового і начальницького складу не раніше ніж через рік після початку виконання ними своїх службових обов`язків.
За поясненнями позивача, щодо нього була проведена атестація за період з листопада 2016р. по жовтень 2017р. Копія атестаційного листа за період з листопада 2016р. по жовтень 2017р. міститься в матеріалах справи (а.с.104-106). Як зазначив позивач, 09.11.2017р. його ознайомили зі змістом атестаційного листа, але він не погодився з ним, та 13.11.2017р. надав свої письмові пояснення з цього приводу, а саме: щодо внесення до вказаного атестаційного листа необ`єктивної інформації (а.с.110-111). При цьому листом від 16.11.2017р. №Н-11/17-01-17 відповідач повідомив позивача про те, що атестаційний лист, з яким він ознайомився 09.11.2017р., є лише проектом документа, у зв`язку з чим у ньому не містяться в повному обсязі обґрунтовані рішення керівництва (а.с.112). Однак, суд вважає зазначені твердження відповідача протиправними, бо Порядком №929 не передбачено необхідності складання при проведенні атестування проекту атестаційного листа із заздалегідь визначеними у ньому висновками. Тим більше, що це атестування було проведене у невстановлений для цього період, тобто менше ніж через рік після початку виконання ними своїх службових обов`язків (з листопада 2016р. по жовтень 2017р.), та, як про це зазначив відповідач, в атестаційному листі не міститься обґрунтованих рішень керівництва в повному обсязі.
По-друге, суд бере до уваги те, що в атестаційному листі від 06.12.2017р. №50 періодом проведення атестування вказаний період з листопада 2016р. по грудень 2017р.,тобто з урахуванням періоду з листопада 2016р. по жовтень 2017р., за який вже проводилось атестування та складався атестаційний лист.
Також суд бере до уваги те, що відповідно до пп. п.5 Порядку №929, атестування осіб рядового і начальницького складу проводиться, в тому числі за кожною із займаних посад не раніше ніж через 5 років з дня останнього атестування.
По-третє, суд зазначає про те, що Порядком №929 вказані недоліки, які визначають невідповідність особи займаній посаді, а саме:
1) уникають або відмовляються від направлення на навчання (перепідготовку, підвищення кваліфікації тощо) за своїм напрямом професійно-службової діяльності або посадою;
2) склали заліки зі службової та/або фізичної підготовки на оцінку «незадовільно»;
3) порушують Присягу, порядок і правила, установлені статутами, нормативно-правовими актами і наказами відповідних керівників органів і підрозділів цивільного захисту, що видаються в межах їх повноважень.
Водночас за висновками атестаційної комісії від 06.12.2017р., позивач не відповідає займаній посаді за пп.6 п.176 Порядку №593.
Відтак, за пп.6 п.176 Порядку №593, контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби цивільного захисту, зокрема, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу.
Тобто підставою для висновків відповідача про невідповідність позивача займаній посаді стала встановлена систематичність невиконання позивачем умов контракту. При цьому систематичність з точки зору мови передбачає послідовність у діях, вчинках. А значення терміну «систематичне невиконання умов контракту» має місце у разі вчинення військовослужбовцем дисциплінарного проступку після застосування до нього дисциплінарного стягнення, яке не втратило юридичної сили (Аналітична довідка про вивчення та узагальнення практики розгляду адміністративними судами спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби від 01.02.2009р.).
З цього приводу суд зазначає, що систематичність невиконання умов контракту, відповідно до вимог Порядку №593, є підставою для припинення (розірвання) контракту про проходження служби цивільного захисту. А також відповідно до п.11 Порядку №929, атестаційна комісія шляхом відкритого голосування приймає один з таких висновків, зокрема, про те, що особа підлягає звільненню зі служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу.
При цьому систематичність у діях позивача була встановлена за результатами проведених службових розслідувань, про що зазначалось вище. Також суд бере до уваги посилання позивача на те, що
Натомість відповідно до п.80 Закону України «Про Дисциплінарний статут служби цивільного захисту», звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту або через службову невідповідність є крайнім заходом дисциплінарного впливу і може застосовуватися у разі, якщо раніше вжиті заходи дисциплінарного впливу не дали позитивних результатів або якщо вчинене дисциплінарне правопорушення не сумісне з перебуванням на службі цивільного захисту.
Адже відповідно до п.68 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, окрім звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність, на осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, у тому числі, зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність.
Крім того, згідно з п.175 Положення №593, перед звільненням особи рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту безпосередні та прямі керівники (начальники) проводять з нею не менше двох індивідуальних бесід.
У ході першої бесіди роз`яснюються підстави звільнення і строк внесення подання щодо звільнення, соціальний і правовий захист особи, можливість укладення контракту про перебування у резерві служби цивільного захисту, визначається військовий комісаріат, до якого буде направлено особу після звільнення для постановки на військовий облік. При цьому враховуються прохання особи, даються необхідні пояснення з питань проходження служби. У разі потреби зазначеній особі видається направлення на обстеження до лікарсько-експертної комісії.
Під час другої бесіди безпосередній або прямий керівник (начальник) дає відповіді на запитання, поставлені особою рядового і начальницького складу у першій бесіді, уточнює підстави звільнення з урахуванням висновку лікарсько-експертної комісії, прохання особи, а також інші питання, пов`язані із звільненням.
За наявності кількох підстав для звільнення особа рядового і начальницького складу обирає одну з них.
До участі у бесідах у разі потреби можуть залучатися фахівці кадрової, юридичної, фінансової та інших служб.
Зміст проведеної бесіди відображається в аркуші бесіди, що підписується особою, яка проводила бесіду, особою, яка звільняється, а також особами, які були присутні під час бесіди. У разі відмови особи рядового і начальницького складу підписати аркуш бесіди складається акт про таку відмову, який підписується особою, яка проводила бесіду, та особами, які були присутні під час бесіди. Аркуші бесід долучаються до матеріалів звільнення та зберігаються в особовій справі.
У разі коли під час бесіди особа, яка звільняється, порушує питання, що належать до повноважень прямих керівників (начальників), керівник (начальник), який проводив бесіду, доповідає про них старшому прямому керівникові (начальникові).
Натомість відповідач не дотримався встановленого порядку проведення бесід із позивачем. Адже, не дивлячись на те, що ним надано суду другий лист бесіди з актом про відмову позивача підписати його, такий лист не містить змісту проведеної бесіди. Тому суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, щоним проводилась другу співбесіда, але позивач відмовився її підписувати.
Ураховуючи викладене, суд зазначає, що висновки відповідача про невідповідність позивача займаній посаді та його звільнення зі служби цивільного захисту у зв`язку із виявленою систематичністю невиконання умов контракту є протиправним. Проте суд не бере до уваги посилання сторін на встановлені, за їх поясненнями, ознаки кримінальних правопорушень в діях позивача та корупційних в діях посадової особи відповідача, про що зазначено вище, бо такі твердження не підтверджені належними доказами, зокрема судовими рішеннями або обвинувальним вироком суду.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст.90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
Суд, приймаючи до уваги викладене вище, вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення атестаційної комісії відповідача, що оформлене висновком в атестаційному листі від 06.12.2017р. №50 за період з листопада 2016р. по грудень 2017р. у розділі ІІІ «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)», а саме: «Займаній посаді не відповідає, заслуговує звільнення у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 17, підпунктом 6 (у зв`язку із систематичним не виконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу)», яке прийняте ОСОБА_2 у зв`язку з цим, протиправнимє і наказ відповідача від 06.12.2017р. №545 «Про результати службового розслідування» в частині звільнення позивача зі служби цивільного захисту, який також підлягає скасуванню, а позивач поновленню на службі цивільного захисту на посаді заступника начальника 8 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області з 07.12.2017р.
З приводу позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_1 , суд зазначає таке.
Відповідно до п.10 розділу І Інструкції №475, грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу за місцем їх постійної служби.
Відповідно до п.10 розділу ХV Інструкції №475, особам рядового і начальницького складу, звільненим зі служби цивільного захисту у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу, у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», або службовою невідповідністю, грошова допомога при звільненні зі служби цивільного захисту не виплачується.
По-друге, щодо розміру грошового забезпечення, що підлягає стягненню на користь позивача за час вимушеного прогулу, суд, за принципом аналогії права, керується приписами Постанови Кабінету Міністрів України ви 08.02.1995р. №100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Порядок №100), відповідно до якої середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Відтак, суд, ураховуючи, що позивач був звільнений у грудні 2017р., бере до уваги суми грошового забезпечення позивача за жовтень та листопад 2017р. у розмірі 8112,60грн. (31 календарний день) та 8120,35грн. (30 календарних дні). Тому за розрахунком, середньоденне грошове забезпечення позивача за останні 2 місяці роботи становить 266,11грн.
Тож, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу по день поновлення на посаді з визначенням суми грошового забезпечення.
Водночас суд зазначає, що відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про, зокрема, присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби умежах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Тому рішення суду в частині щодо поновлення позивача на посаді та виплати йому грошового забезпечення за час вимушеного прогулу підлягає негайному виконанню. Водночас, враховуючи, що час вимушеного прогулу позивача становить більше, ніж один місяць, то негайному стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у місячному розмірі, а саме: за період з 07.12.2017р. по 09.01.2018р. (з урахуванням вихідних та святкових днів) у розмірі 8249,41грн.
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.1, п.2, п.6, п.10 ч.2, ч.3ст.245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
У разі задоволення позову суд може прийняти рішення,зокрема, провизнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю, інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що з урахуванням положень п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору у справі про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. При цьому питання про повернення надміру сплаченого судового збору за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку зі зменшенням позовних вимог, вирішено судом в ухвалі від 27.03.2018р.
Керуючись ст.ст.90, 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області, що оформлене висновком в атестаційному листі від 06.12.2017р. №50 за період з листопада 2016р. по грудень 2017р. у розділі ІІІ «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)», а саме: «Займаній посаді не відповідає, заслуговує звільнення у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 17, підпунктом 6 (у зв`язку із систематичним не виконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу)», яке прийняте стосовно ОСОБА_1 .
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області від 06.12.2017р. №545 «Про результати службового розслідування» в частині звільнення капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 , заступника начальника 8 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області, відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особам рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 176, підпунктом 6 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу) 06.12.2017р., без виплати одноразової грошової допомоги за систематичне невиконання службових обов`язків.
Поновити ОСОБА_1 на службі цивільного захисту на посаді заступника начальника 8 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області з 07.12.2017р.
У задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.
Допустити до негайного виконання рішення суду в адміністративній справі №804/482/18 в частині поновлення ОСОБА_1 на службі цивільного захисту на посаді заступника начальника 8 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області з 07.12.2017р., та в частині стягнення з Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць з 07.12.2017р. по 09.01.2018р. у розмірі 8249,41грн. (вісім тисяч двісті сорок дев`ять гривень 41 копійка).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова