Справа № 0540/9360/18-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року справа №0540/9360/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Арабей Т.Г., Сіваченка І.В., секретар судового засідання Макаренко А.С. за участю представника відповідача Удалих І.С. , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року (повний текст складено 28 березня 2019 року в м. Слов`янськ) у справі № 0540/9360/18-а (суддя І інстанції - Христофоров А.Б.) за заявою ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльність щодо невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2018 року у адміністративній справі № 0540/9360/18-а за позовом ОСОБА_2 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України, в якій просив суд: - визнати незаконними дії Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, що полягають у не виплаті, за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно заборгованості по пенсії ОСОБА_2 у сумі 31 387,80 грн.; - зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити пенсію ОСОБА_2 за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно; - постановити у відношенні посадових осіб Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області окрему ухвалу відповідно до ст. 249 КАС України та направити матеріали до Прокуратури Донецької області для порушення кримінальної справи за умисне невиконання рішення суду посадовою особою.

В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що необхідність у звернення до суду в порядку ст. 383 КАС України зумовлена тим, що відповідачем всупереч вимог рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року не виплачено пенсію позивачу з серпня 2018 року.

27 лютого 2019 року позивач звернувся з запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації", з метою отримання наступної інформації: за який місяць була виплачена пенсія; у якому розмірі та за який період здійснено нарахування пенсії (у разі її нарахування), якщо таке не здійснено, вказати підстави; коли буде виплачена заборгованість з пенсії з урахуванням виплати за один місяць а також умови виплати заборгованості пенсії та поточні нарахування.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надіслало відповідь на запит позивача, в якому зазначено, що на виконання рішення суду, залишеного без змін ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2019 року, Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області у березні 2019 року поновлено нарахування пенсії позивачу з серпня 2018 року та в частині виплати пенсії в межах суми стягнення за 1 місяць, в лютому 2019 року управлінням проведено виплату пенсії за період з 01.02.2019 року по 28.02.2019 року через банківську установу АТ "Ощадбанк", але Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позбавлене можливості провести інші виплати через очікування визначення Кабінетом Міністрів України порядку здійснення таких виплат.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у справі № 0540/9360/18-а заяву ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльність щодо невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2018 року у адміністративній справі № 0540/9360/18-а - задоволено частково. Визнано незаконними дії Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, що підлягають у не виплаті, за період з серпня 2018 року по січень 2019 року заборгованості по пенсії ОСОБА_2 , окрім здійсненої в лютому 2019 року виплати пенсії в межах суми стягнення за 1 місяць. Зобов`язано Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити пенсію ОСОБА_2 за період з серпня 2018 року по січень 2019 року, окрім здійсненої в лютому 2019 року виплати пенсії в межах суми стягнення за 1 місяць.

Відповідач не погодився з ухвалою суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу суду та відмовити у задоволенні заяви.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскільки рішенням суду не визначено окремого порядку, в якому має здійснюватися виплата пенсії за минулий час, виплата заборгованості проводиться відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 «Деяки питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», а саме суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

В судовому засідання представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 25 вересня 2018 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просив суд: - визнати протиправною бездіяльність Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не виплати пенсії ОСОБА_2 з серпня 2018 року; - зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування, виплату пенсії та сплатити заборгованість ОСОБА_2 з серпня 2018 року негайно після проголошення судового рішення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не виплати пенсії ОСОБА_2 (рнокпп. НОМЕР_1 ) з серпня 2018 року.

Зобов`язано Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування, виплату пенсії та сплатити заборгованість ОСОБА_2 (рнокпп. НОМЕР_1 ) з серпня 2018 року.

В частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць рішення суду зобов`язано виконати негайно.

30 листопада 2018 року на виконання рішення суду видані виконавчі листи.

Постановою головного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Григорян Г.Ю від 06.12.2018 року відкрито виконавче провадження № 57859973 про зобов`язання Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування, виплату пенсії та сплатити заборгованість ОСОБА_2 з серпня 2018 року.

18 грудня 2018 року Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області листом № 34239/07 щодо самостійного виконання рішення суду вказало, що управлінням рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист № 0540/9360/18а від 30.11.2018 року виконано у повному обсязі, ОСОБА_2 поновлено виплату пенсії з 01.08.2018 року.

Відповідно до ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2019 року апеляційну скаргу Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року на рішення у справі №0540/9360/18-а повернуто заявникові.

Таким чином рішення набрало законної сили 29 січня 2019 року.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

За змістом частини 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Із зазначено вбачається, що виконуючи рішення суду відповідач зобов`язаний враховувати обставини встановленні судовим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. 6 ст. 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вищезазначених норм права встановлено, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

Водночас, судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу- у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

Саме з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегулювано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року по справі № 0540/9360/18-а, зокрема, зобов`язано Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування, виплату пенсії та сплатити заборгованість ОСОБА_2 з серпня 2018 року.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області поновлено нарахування пенсії позивачу з серпня 2019 року та в частині виплати пенсії в межах суми стягнення за 1 місяць, в лютому 2019 року управлінням проведено виплату пенсії за період з 01.02.2019 року по 28.02.2019 року через банківську установу АТ "Ощадбанк".

Фактично Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не виконало судове рішення в частині виплати пенсії ОСОБА_2 за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно, за винятком здійсненної виплати за 1 місяць, що є прямим порушенням статті 129 Конституції України.

Обставини не виконання суб`єктом владних повноважень рішення суду, зокрема, в частині проведення виплати пенсії ОСОБА_2 за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно, за винятком здійсненної виплати за 1 місяць свідчить про порушення відповідачем охоронюваного інтересу позивача та можливість використання позивачем правового механізму ст. 383 КАС України.

В матеріалах справі відсутні докази розміру пенсійних виплат, які мав отримувати чи отримує позивач, тому встановити, що за період з серпня 2018 року по січень 2019 року відповідач має сплатити позивачу саме 31 387,80 грн. немає жодних підстав.

Щодо вимоги позивача направити матеріали до Прокуратури Донецької області для порушення кримінальної справи за умисне невиконання рішення посадовою особою, судом першої інстанції зазначено, що вимога є передчасною.

Проте суд зазначає, що відповідно до ч.1,2,3 ст. 382 Кримінального кодексу України умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років. Ті самі дії, вчинені службовою особою, - караються штрафом від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 9 ст. 249 КАС України окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

В даному випадку, з урахуванням наданих пояснень відповідача, суд не вбачає ознак кримінального правопорушення в ознаках його дій, а тому відсутні підстави для надсилання ухвали прокурору або органу досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення в порядку ст. 383 КАС України по справі №0540/9360/18-а за позовом ОСОБА_2 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Колегія суддів вважає помилковим посилання відповідача на пропуск строку звернення позивачем з зазначеною заявою до суду з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 лютого 2019 року позивач звернувся з запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації", з метою отримання наступної інформації: за який місяць була виплачена пенсія; у якому розмірі та за який період здійснено нарахування пенсії (у разі її нарахування), якщо таке не здійснено, вказати підстави; коли буде виплачена заборгованість з пенсії з урахуванням виплати за один місяць а також умови виплати заборгованості пенсії та поточні нарахування.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надіслало відповідь на запит позивача за № 2667/02-2 від 05.03.2019 року, в якому зазначено, що на виконання рішення суду, залишеного без змін ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2019 року, Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області у березні 2019 року поновлено нарахування пенсії позивачу з серпня 2018 року та в частині виплати пенсії в межах суми стягнення за 1 місяць, в лютому 2019 року управлінням проведено виплату пенсії за період з 01.02.2019 року по 28.02.2019 року через банківську установу АТ "Ощадбанк", але Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позбавлене можливості провести інші виплати через очікування визначення Кабінетом Міністрів України порядку здійснення таких виплат, яку позивач отримав 15.03.2019 року.

Таким чином, позивач про невиконання рішення суду дізнався 15.03.2019 року, а з заявою в порядку ст. 383 КАС України, звернувся до суду 18.03.2019 року, саме у строки передбачені ч.4 ст. 383 КАС України.

Зазначену обставину не спростував відповідач, а відтак строк завершення, передбачений частиною до суду з зазначеної заявою позивачем не пропущений

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у справі № 0540/9360/18-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у справі № 0540/9360/18-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 05 липня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Арабей

І.В.Сіваченко