Справа № 417/8536/19
Суддя: Рукас О. В.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 417/8536/19
Провадження № 2-а/417/15/19
РІШЕННЯ

Іменем україни

"03" липня 2019 р. с.Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Рукас О.В.

при секретарі Брюховецькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Марківського відділу поліції ГУНП в Луганській області Хирного Олексія Віталійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

24.05.2019 року до Марківського районного суду Луганської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Марківського відділу поліції ГУНП в Луганській області Хирного Олексія Віталійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23.05.2019 року приблизно о 7 годині 45 хвилин, він керуючи автомобілем ЗАЗ VIDA SF69Y0 реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив зупинку по вул. Центральній в смт.Марківка Луганської області, напроти поліклініки Марківського РТМО. Після відвідування поліклініки, він приблизно о 10 годині підійшов до стоянки і побачив, що виїзд його автомобіля заблокований іншим автомобілем. Прождавши приблизно 30 хвилин, він викликав телефоном поліцію, так як поспішав додому. Приблизно через 10 хвилин, о 10 годині 40 хвилин під`їхав службовий автомобіль Марківського відділу поліції. В цей час автомобіль, який заблокував йому виїзд вже поїхав і він повідомив поліцейському СРПП Марківського відділу поліції ГУ НП в Луганській області Хирному О.В. його номерний знак. Однак замість розшуку водія, який заблокував йому виїзд автомобіля, поліцейський СРПП Марківського відділу поліції ГУНП в Луганській області Хирний О.В. навіть не представившись, оглянув його автомобіль та помітивши розбите дзеркало заднього виду повідомив його про порушення ним ПДР України. Він повідомив поліцейського про те, що дзеркало було пошкоджено в процесі руху і він не мав можливості його замінити, і крім того його шокувала та обставина, що викликавши поліцію, йому стали пред`являти претензії щодо порушень ПДР України. Незважаючи на те, що в його діях не було допущено порушень ПДР України, поліцейський СРПП Марківського відділу поліції ГУНП в Луганській області Хирний О.В. незаконно виніс постанову серії ДПО18 № 376529 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 та КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за керування транспортним засобом з пошкодженим дзеркалом.

Вважає винесену постанову незаконною, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.121 КУпАП. Також зазначає, що поліцейський СРПП Марківського відділу поліції ГУНП в Луганській області Хирний О.В. в порушення вимог ст.278 КУпАП, позбавляючи його прав, передбачених ст.268 КУпАП, та не роз`яснюючи їх, зокрема заявити клопотання, представити докази, скористатись правовою допомогою, одразу на місці вчинення правопорушення, якого він не скоював, розглянув адміністративну справу без законних на те підстав. Він навіть не здогадувався про те, що поліцейський СРПП Марківського відділу поліції ГУНП в Луганській області Хирний О.В. розглянув його справу і дізнався про це, після отримання копії постанови. В порушення вимог ст.279 КУпАП поліцейський СРПП Марківського відділу поліції ГУНП в Луганській області Хирний О.В. не оголосив яка справа розглядається, не роз`яснив йому прав та обов`язків при розгляді справи та не надав йому для ознайомлення об`єктивних доказів вчинення правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення поліцейським СРПП Марківського відділу поліції ГУНП в Луганській області Хирним О.В. не були прийняті до уваги вимоги ст.280 КУпАП, відповідно до яких посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати чи винна особа у вчиненні правопорушення.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення поліцейський СРПП Марківського відділу поліції ГУНП в Луганській області Хирний О.В. вважає, що ним було порушено п.п.31.4.7.А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП. Вказаний висновок поліцейського є безпідставним, оскільки п.п. а) п. 31.4.7 ПДР України передбачено заборону на експлуатацію транспортного засобу за відсутності передбачених конструкцією транспортного засобу дзеркал заднього виду. Оскільки дзеркало заднього виду в нього було, і через нього була можливість огляду, то відповідно вказаного порушення ПДР України він не допустив, що виключає відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП.

На підставі викладеного, позивач вважає вказану постанову незаконною та просить суд її скасувати.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.23).

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 28.05.2019 року відкрито провадження у справі та запропоновано відповідачу, надати відзив на позовну заяву та докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача у 10-ти денний строк з дня вручення (отримання) копії ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Зазначену ухвалу суду, відповідач отримав 31.05.2019 року, що підтверджується витягом з розносної книги Марківського районного суду Луганської області (а.с.10).

06.06.2019 року відповідач подав до суду заяву про відкладення слухання справи, у зв`язку з необхідністю надати відзив по справі та докази у вигляді фотозйомки (а.с.11).

Відповідно до ухвали суду від 06 червня 2019 року, клопотання відповідача по справі було задоволено, та слухання справи відкладено на 19 червня 2019 року (а.с.14-15).

19.06.2019 року слухання справи не відбулося, судове засідання відкладено на 03.07.2019 року (а.с.20).

Відповідач поліцейський СРПП Марківського ВПГУНП в Луганській області Хирний О.В., будучи повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду справи (а.с.25), в судове засідання не з`явився, заперечень або відзиву на позов не дав, зазначених в клопотанні доказів також суду не надав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом було встановлено, що поліцейським СРПП Марківського ВПГУНП в Луганській області Хирним О.В. 23.05.2019 року було винесено Постанову серії ДПО18 №376529 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на водія ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, а саме, за те, що 23.05.2019 року о 10 год.40 хв. водій керуючи транспортним засобом ЗАЗ VIDA SF69Y0 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пошкодженим оглядовим дзеркалом заднього виду, в розмірі 340 гривень (а.с.4).

Відповідно до ч. 3 ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається із зазначеної постанови, остання не містить жодних посилань на будь-які фактичні дані, на підставі яких поліцейський СРПП Марківського відділу поліції ГУНП в Луганській області Хирний О.В. дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП. Також, в порушення ст. 283 КУпАП оскаржувана постанова не містить відомостей щодо відеофіксації, технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В оскаржуваній постанові серії ДПО18 №376529 від 23.05.2019 року відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, суд зауважує, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, відповідачем не доведено, оскільки не надано суду жодного належного та достовірного доказу який би підтверджував обставини, проти яких заперечує позивач.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд вбачає, що відповідачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 337/3389/16-а(2-а/337/154/2016), адміністративне провадження № К/9901/29775/18, вбачаться, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - капрала патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №376529 від 23.05.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень 00 копійок, такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, а саме - скасувати оскаржувану постанову серії ДПО18 №376529 від 23.05.2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, винесену поліцейським СРПП Марківського відділу поліції ГУНП в Луганській області Хирним О.В., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 2,5, 8, 9, 77, 90, 139, 241-243, 246, 286 КАС України, ст. ст. 247, 251, 283, 287, 288 КУпАП, суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Марківського відділу поліції ГУНП в Луганській області Хирного Олексія Віталійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати Постанову серії ДПО18 №376529 від 23.05.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на водія ОСОБА_1 поліцейським СРПП Марківського відділу поліції ГУНП в Луганській області Хирним О.В. у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП - закрити.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017 року) рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів, відповідно до ч. 4 ст.286 КАС України, з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Марківський районний суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Рукас