Справа № 804/185/994/18
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2019 року м. Дніпросправа № 804/185/994/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Шальєвої В.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2018 р. (суддя Коренев А.О.) в справі № 804/185/994/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Павлоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов`язання призначити пенсію за віком з 04.01.2018 р. відповідно до статті 26 з урахуванням ч. 2 ст. 40, ч. 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням заробітної плати (доходу) для призначення пенсії, яка визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2016 та 2017 роки, провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.02.2018 р. позовна заява передана на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 р. здійснена заміна первісного відповідача Павлоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ).

Позивачем на виконання ухвали суду першої інстанції про усунення недоліків позовної заяви подано позовну заяву до ГУ ПФУ з позовними вимогами про визнання протиправними дій щодо переведення з 04.01.2018 р. з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч. 2 ст. 40 із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2016 р.; зобов`язання призначити пенсію за віком з 04.01.2018 р. відповідно до статті 26 з урахуванням ч. 2 ст. 40, ч. 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням заробітної плати (доходу) для призначення пенсії, яка визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2016 та 2017 роки, провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2019 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт вказує на неврахування судом першої інстанції факту звернення до відповідача саме з питання призначення пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а відповідачем здійснення переведення на пенсію за віком, хоча з такою заявою вона не зверталась. Оскільки за призначенням пенсії за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звернулась вперше 04.01.2018 р., тому при призначенні такого виду пенсії повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати за 2016-2017 роки.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 03.01.2008 р. перебуває на обліку у відповідача та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

У січні 2018 р. позивач звернулась до Павлоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузі економіки України, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, як встановлено ч. 2 ст. 40 цього Закону.

Відповідач здійснив перерахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 р. - 3764 грн. 40 коп.), розмір пенсії складає 4992,43 грн., що підтверджується розпорядженням від 10.01.2018 року № 116724.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу з 2008 року призначена пенсія за віком, в спірному випадку переведення з одного виду пенсії на інший відсутнє.

Суд вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 03.01.2008 р. отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу».

У зв`язку з досягнення пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», 04.01.2018 р. позивачем подана заява про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розпорядженням № 116724 від 10.01.2018 р. (а.с. 36) органом Пенсійного фонду здійснено перерахунок пенсії позивача з 04.01.2018 р. через перехід з одного виду пенсії на інший вид пенсії. При цьому враховано показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Умови призначення пенсії за віком державним службовцям за час призначення позивачу такого виду пенсії регулювались статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ), відповідно до якої на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

За частиною 3 статті 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Однак, в цьому випадку позивач отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.

Поряд із тим, при призначенні пенсії за віком за Законом № 3723-ХІІ показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується.

Тобто 04.01.2018р. позивач звернувся до відповідача за призначенням іншого виду пенсії на підставі іншого закону, а не за переведенням з одного виду пенсії на інший відповідно до ст. 45 Закону №1058-ІV, на що посилається відповідач та суд першої інстанції.

Враховуючи те, що пенсія позивачу згідно із Законом № 1058-ІV призначається вперше, отже для її розміру мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше за цим законом, а не формули, які використовуються при переході із одного виду пенсії, призначеної за цим законом, на інший.

Таким чином, відповідач при обрахунку пенсії за віком позивача відповідно до Закону № 1058-ІV повинен був застосувати показники середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016-2017 роки відповідно до ст. 40 Закону № 1058-ІV.

Крім того, за приписами пункту 4-4 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV в чинній на час звернення позивача за призначенням пенсії за віком (04.01.2018 р.) з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Таким чином, відповідач при обрахунку пенсії за віком позивача відповідно до Закону № 1058-ІV повинен був застосувати показники середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016-2017 роки відповідно до ст. 40 Закону № 1058-ІV.

Отже, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача саме зі здійснення переведення позивача на пенсію за віком за Законом № 1058-ІV, а також зобов`язання призначити пенсію за віком з 04.01.2018 р. відповідно до статті 26 з урахуванням ч. 2 ст. 40, ч. 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням заробітної плати (доходу) для призначення пенсії, яка визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2016 та 2017 роки, провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

У спростування позиції відповідача, яку підтримав суд першої інстанції, суд також вважає за необхідне зазначити, що за приписами статті 37 Закону № 3723-ХІІ пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Разом з тим, вказана норма жодним чином не спростовує того факту, що пенсія за віком державного службовця розраховується саме у відсотковому розмірі від заробітної плати, а не за формулою, визначеною ст. 40 Закону № 1058-ІV.

Також виплата частини пенсії державного службовця за рахунок коштів державного бюджету не є підставою для висновку про відсутність у позивача права на призначення пенсії за віком за Законом № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати саме за 2016-2017 роки.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

На користь позивача суд стягує понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2018 р. в справі № 804/185/994/18 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2018 р. в справі № 804/185/994/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

Ухвалити в справі № 804/185/994/18 нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зі здійснення переведення ОСОБА_1 з 04.01.2018 р. на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити з 04.01.2018 р. ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 з урахуванням частини 2 статті 40, пункту 4-4 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням заробітної плати (доходу) для призначення пенсії, яка визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2016 та 2017 роки, провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 01.07.2019 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 01.07.2019 р.

Головуючий - суддя В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш