Справа № 460/1175/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2019 року м. Рівне №460/1175/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання відмови протиправною, визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просить суд: 1) визнати протиправною відмову відповідача в зарахуванні позивачу періодів з 22.08.1992 по 15.05.1994, з 17.05.1994 по 11.05.1995, з 17.05.1995 по 08.05.1997 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; 2) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 16.01.2019 № 6/06-30 щодо відмови в призначенні пенсії позивачу; 3) зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 10.01.2019 про призначення пільгової пенсії за віком. Позовній вимоги обґрунтовує тим, що в січні 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування". Проте, рішенням відповідача за №6/06-30 від 16.01.2019 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії. Підставою для прийняття відповідачем спірного рішення слугувало те, що наданими позивачем документами не підтверджується атестація робочого місця позивача за період з 22.08.1992 по 15.05.1994 та наявність в останнього пільгового стажу в розмірі 7 років 6 місяців, у зв`язку з відсутністю, на думку відповідача, підстав для включення до пільгового стажу періодів відпусток позивача по догляду за дітьми до досягнення ними віку трьох та шести років. Позивач не погоджується зі спірним рішенням, вважає його протиправним та таким, що належить до скасування, оскільки атестація робочого місця позивача була проведена вперше 04.10.1994, тобто впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, тому до пільгового стажу має зараховуватися весь період роботи позивача на відповідній посаді, набути й до 04.10.1994. Крім того, позивач вказує, що згідно з чинним пенсійним законодавством, час догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох та шести років у період до 01.01.2004 має зараховуватися непрацюючій матері як до страхового стажу, так і до пільгового стажу. Таким чином, позивач стверджує, що відповідач протиправно відмовив йому в призначенні пенсії на пільгових умовах, попри те, що ним були виконані усі умови та надані усі документи, передбаченні чинним законодавством. З наведених підстав, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що 10.01.2019 позивач дійсно звернувся до нього із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах за Списком № 1 визначені статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Так, пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. За наслідками розгляду поданих позивачем документів було встановлено, що страховий стаж останнього становить 34 роки 2 місяці 29 днів, з них 3 роки 7 місяців 6 днів пільгового стажу. Зокрема, відповідач вказує на відсутність підстав для зарахування періоду роботи позивача з 22.08.1992 по 15.05.1994 до пільгового стажу за Списком № 1, оскільки позивачем не було надано документів, які підтверджують атестацію робочого місця у вказаний період. Крім того, відповідач заначив, що до пільгового стажу позивача за Списком № 1 також не можуть бути зараховані періоди з 17.05.1994 по 11.05.1995, з 17.05.1995 по 08.05.1997, позаяк, у вказані періоди позивач перебував у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку. З огляду на вищенаведене, відповідач вказує на відсутність у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю в останнього пільгового стажу за Списком № 1 в розмірі 7 років 6 місяців. Таким чином, відповідач стверджує, що у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому просить відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

17.05.2019 позовна заява надійшла до суду.

22.05.2019 ухвалою суду позовна заява залишалася без руху.

30.05.2019 позивачем подано до суду заява про усунення недоліків позову.

04.06.2019 ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

24.06.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Обставини справи, встановлені судом:

10.01.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

16.01.2019 відповідачем прийнято рішення № 6/06-30 про відмову в призначенні пенсії позивачу. Із змісту вказаного рішення слідує, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком по Списку №1 у зв`язку з відсутністю в останнього пільгового стажу в розмірі 7 років 6 місяців. Зокрема, в рішенні зазначено про відсутність підстав для зарахування періоду роботи позивача з 22.08.1992 по 15.05.1994 до пільгового стажу за Списком № 1, оскільки позивачем не було надано документів, які підтверджують атестацію його робочого місця у вказаний період. Крім того, в рішенні вказано, що до пільгового стажу позивача за Списком № 1 не можуть бути зараховані періоди з 17.05.1994 по 11.05.1995, з 17.05.1995 по 08.05.1997, позаяк, у вказані періоди позивач перебував у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Відповідно до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Аналогічні положення закріпленні в пункті «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 1788), згідно з яким на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992 (далі - Порядок проведення атестації), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788 та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788 є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічний висновок щодо застосування вказаних вище норм матеріального права викладений в постановах Верховного Суду від 18.09.2018 (справа № 308/3135/17) та від 07.02.2019 (справа № 356/41/17).

Обставини щодо наявності підстав для зарахування до пільгового стажу позивача за Списком № 1 періодів роботи з 02.02.1987 по 04.04.1990, з 19.03.1992 по 22.03.1992 та з 23.03.1992 по 21.08.1992 визнаються учасниками справи та в силу вимог частини першої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не підлягають доказуванню.

Разом з тим, спірним питанням в межах даної справи є можливість зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи позивача з 22.08.1992 по 15.05.1994, з 17.05.1994 по 11.05.1995, з 17.05.1995 по 08.05.1997.

Щодо періоду з 22.08.1992 по 15.05.1994, суд зазначає наступне.

Відповідно до Уточнюючої довідки Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про характер роботи та умови праці, що визначають право на пільгову пенсію, від 03.10.2018 № 92 (далі - уточнююча довідка № 92), позивач дійсно працював в Рівненському виробничому об`єднані «Азот» імені 50-річчя СРСР на посадах, які дають право на пільгову пенсію, зокрема, з 19.03.1992 (наказ-розпорядження № 35 п.2 від 09.03.1992) по 08.05.1997 (наказ-розпорядження № 57 від 07.05.1997) в цеху аміаку - виробництво аміаку, електрозварником ручної зварки та протягом повного робочого дня був зайнятий на ремонті, профілактиці, обслуговуванні технологічного обладнання (крім контрольно-вимірювальних приладів і вентиляції), що передбачено позицією 1080А010 пункту 1 розділу VIII Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162. Крім того, в довідці зазначено, що результати атестації робочого місця позивача затвердженні наказом від 04.10.1994 № 140, атестація проводилася вперше.

Суд зауважує, що в уточнюючій довідці дійсно зазначено що у період з 19.03.1992 по 08.05.1997 позивач працював на посаді електрозварника ручної зварки.

Однак, за приписами статті 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з записом в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , останній з 19.03.1992 був прийнятий на посаду електрогазозварника першого розряду в цех аміаку. Записи про переведення позивача на посаду електрозварника ручного зварювання у період з 19.03.1992 по 08.05.1997 в трудовій книжці відсутні.

Наказом Рівненського орендного підприємства «Азот» від 04.10.1994 № 140 «Про результати атестації робочих місць по умовах праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення» затверджений Перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад працівників, яким підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення по Спискам № 1 і № 2, до якого включено, зокрема, посаду електрогазозварника цеху аміаку.

Тому, враховуючи записи в трудовій книжці позивача, а також наявність в уточнюючій довідці № 92 посилання на наказ від 04.10.1994 № 140, суд вважає, що ПрАТ «Рівнеазот» була допущена описка в частині зазначення найменування посади на якій працював позивач в період з 19.03.1992 по 08.05.1997.

При цьому, будь-яких доказів які б підтверджували що позивач у період з 19.03.1992 по 08.05.1997 працював на посаді електрозварника ручного зварювання відповідачем суду не надано та судом в ході судового розгляду справи не встановлено.

Таким чином, на переконання суду, уточнюючою довідкою № 92, наказом Рівненського орендного підприємства «Азот» від 04.10.1994 № 140 та трудовою книжкою позивача в сукупності підтверджується робота позивача з 19.03.1992 на посаді, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до пунктів 3, 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 .

Якщо атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 4.3 Порядку № 383 передбачено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього порядку.

Враховуючи, що атестація робочого місця позивача була проведена вперше впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, то період його роботи з 19.03.1992 по 15.05.1994 має бути включений до пільгового стажу за Списком № 1.

З огляду на вказане, суд прийшов до висновку що позовні вимоги позивача у відповідній частині є обґрунтованими та належать до задоволення.

Щодо з 17.05.1994 по 11.05.1995, з 17.05.1995 по 08.05.1997, то суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 181 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Згідно з пунктом «ж» частини третьої статті 56 Закону № 1788, до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Отже, наведеними нормами встановлено, що до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах, зараховується час догляду непрацюючої матері за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 16.05.2019 (справа № 428/4617/16-а).

За змістом уточнюючої довідки № 92, у періоди з 17.05.1994 по 11.05.1995, з 17.05.1995 по 08.05.1997 позивач знаходилася у відпустках по догляду за дитиною до досягнення нею 6-річного віку.

З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для зарахування періодів з 17.05.1994 по 11.05.1995, з 17.05.1995 по 08.05.1997 до пільгового стажу позивача за Списком № 1, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог у відповідній частині належить відмовити.

Таким чином матеріалами справи підтверджується наявність у позивача пільгового стажу за Списком № 1 в розмірі 5 років 3 місяці 28 днів, чого не достатньо для призначення пенсії на умовах, визначених абзацом першим пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058.

Разом з тим, абзацами двадцять четвертим - двадцять шостим пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 визначено, що працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Матеріалами справи підтверджується та визнається учасниками справи наявність у позивача страхового стажу понад 34 роки.

Відтак, в силу вимог абзаців двадцять четвертого - двадцять шостого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 позивач має право на зниження загально пенсійного віку на 6 років 8 місяців (5 х 1 рік 4 місяці = 6 років 8 місяців). Тобто, пенсія за віком на пільгових умовах може бути призначена позивачу після досягнення віку 54 роки.

Віку 54 роки позивач досягнув 22.02.2017, а до відповідача із заявою про призначення пенсії звернувся 10.01.2019.

Таким чином, враховуючи час звернення позивача за призначенням пенсії та зміст наданих ним документів, суд прийшов до висновку, що спірне рішення відповідача від 16.01.2019 № 6/06-30 про відмову в призначенні пенсії не відповідає критеріям обґрунтованості, добросовісності, розсудливості та пропорційності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, а тому позовні вимоги в частині скасування відповідного рішення та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії є обґрунтованими, підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи, а тому належать до задоволення.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовної заяви.

За правилами частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Сплачена сума судового збору у розмірі 768,40 грн відповідно до фіскального чека від 29.05.2019, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає присудженню на користь позивача.

Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в зарахуванні до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, періоду з 22 серпня 1992 року по 15 травня 1994 року.

Зобов`язати Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці період з 22 серпня 1992 року по 15 травня 1994 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 16 січня 2019 року № 6/06-30 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 в повному обсязі.

Зобов`язати Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10 січня 2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків та мотивів суду, наведених в даному судовому рішенні.

В задоволенні позовних вимог про визнання протиправною відмови Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в зарахуванні до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, періодів з 17 травня 1994 року по 11 травня 1995 року, з 17 травня 1995 року по 8 травня 1997 року та зобов`язання Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці періодів з 17 травня 1994 року по 11 травня 1995 року, з 17 травня 1995 року по 8 травня 1997 року, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач - Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (33001, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Яворницького, 34, ).

Суддя Комшелюк Т.О.