Справа № 240/907/19
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/907/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос О.В.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

02 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Кузьменко Л.В. Іваненко Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в перерахунку пенсії з урахуванням надбавки за кваліфікацію, надбавки за особливо важливі завдання та надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Житомирській області провести з 01.03.2018 перерахунок пенсії її виплату із врахуванням надбавки за кваліфікацію 11%, надбавки за особливо важливі завдання 50% та надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами - 20%.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій вказав на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив про відсутність законодавчо встановлених підстав для не включення в розрахунок його пенсії надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби - 48 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років та премію - 40 відсотків. Крім того, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не застосовано вимоги ч.1 ст.63 Закону № 2262-ХІІ при вирішенні справи, а також наголошує на тому, що на момент звернення до суду апеляційної інстанції визнано протиправними та нечинними окремі положення Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам".

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, позивач є військовим пенсіонером, якому пенсія призначена відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 01.07.1998 у розмірі 68% від суми грошового забезпечення.

З 01.01.2008 у зв"язку з набранням чинності постановою КМУ № 1294 позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі довідки Житомирського ОВК від 11.03.2008 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії за останньою штатною посадою станом на 01.01.2008 виходячи з таких складових: посадовий оклад - 1030,00 грн., оклад за військове звання - 125,00 грн., надбавка за вислугу років 35% - 404,25 грн., надбавка за роботу, що передбачає доступ до держ. таємниці 20% - 206,00 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 50% - 924,00 грн., надбавка за кваліфікацію 11% - 56,65 грн., премія 90% - 927,00 грн. Загальний розмір пенсії 3 213,78 грн.(а.с.33)

Із 01.01.2018 позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 виходячи з грошового забезпечення визначеного у довідці Житомирського ОВК від 20.03.2018: посадовий оклад - 4 370 грн., оклад за військове звання - 1 340 грн., надбавка за вислугу років 45% - 2 569,50 грн. Всього 8 279,50 грн.

19.12.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив надати роз"яснення на якій підставі зробили перерахунок пенсії та виключили надбавку за кваліфікацію 11% - 113,30 грн., за роботу з таємними виробами, носіями, документами 20% - 206,00 грн., за особливо важливі завдання 50% - 779,63 грн., премію 10% - 103,00 грн. Просив врахувати такі додаткові види. (а.с.15)

Листом від 29.12.2018 № Б-5306 позивачу повідомлено, що Постановою КМУ № 704 від 30.08.2017 змінено грошове забезпечення з 01.03.2018. Відповідно до постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018. Грошове забезпечення для перерахунку пенсії становить 8 279,50 грн., в тому числі: посадовий оклад - 4 370 грн., оклад за військове звання - 1 340 грн., надбавка за вислугу років 45% - 2 569,50 грн. Загальний розмір пенсії становить 6526,74 грн. Пенсія перерахована та виплачується згідно чинного законодавства (а.с.16).

Позивач зазначає, що при здійсненні перерахунку пенсії відповідачі обчислили її з розміру грошового забезпечення з урахуванням тільки окладу за посадою, окладу за військовим званням та процентною надбавкою за вислугу років. Позивач вважає, що відповідачем безпідставно не враховано при перерахунку пенсії надбавки за кваліфікацію 11%, надбавки за особливо важливі завдання 50% та надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами - 20%, тому звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління як територіальний орган Пенсійного фонду України здійснює перерахунок та виплату пенсій особам, яким призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" виключно на підставі документів, що надані уповноваженими структурними підрозділами, де особа проходила службу та не наділений повноваженнями щодо визначення складових грошового забезпечення, які мають бути включені як складові в довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до ст.10 Закону № 2262-ХІІ обов`язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду.

Згідно з ч.ч.1, 2, 4 ст.63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

На виконання вимог ч.4 ст.63 вказаного Закону, Кабінетом Міністрів України 13 лютого 2008 року прийнято Постанову № 45, якою затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок № 45).

При цьому, положеннями п.п.1-3 Порядку № 45 встановлено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм.Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій Пенсійним фондом проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію на підставі повідомлення відповідними органами (п.1 Порядку № 45) та надання вказаними органами відповідних довідок про розмір грошового забезпечення кожної особи.

Даючи правову оцінку доводам апелянта стосовно наявності підстав для проведення відповідачем перерахунку розміру пенсії з врахуванням надбавки надбавки за кваліфікацію 11%, надбавки за особливо важливі завдання 50% та надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами - 20%, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

З матеріалів справи слідує, що у довідку від 20.03.2018 про грошове забезпечення, з якого був здійснений перерахунок пенсії позивачу на виконання постанови КМУ №103, Житомирським обласним військовим комісаріатом були включені такі складові: посадовий оклад - 4 370,00 грн., оклад за військове звання - 1 340,00 грн., надбавка за вислугу років 45% - 2 569,50 грн.

Отже, для перерахунку пенсії позивача використовувалось грошове забезпечення станом на 01.03.2018 згідно довідки ЖОВК від 20.03.2018, виданої відповідно до постанови КМУ № 103 за посадою на час звільнення зі служби.

Тобто, позивачу здійснено перерахунок пенсії на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам" та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Враховуючи те, що будь-які інші складові грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у вказаній довідці відсутні, то суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що відповідачем було здійснено перерахунок пенсії та порядок її виплати у відповідності до вимог Постанови № 103 та Порядку № 45, тобто на підставі відповідної довідки № ФХ360884 від 20.03.2018 року, виданої Житомирський обласним військовим комісаріатом

При цьому, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди позивача зі складовими, які зазначені у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, оскільки він фактично просить провести перерахунок йому пенсії на підставі документів, наявних у пенсійній справі та попередніх довідок про розмір грошового забезпечення, які містяться в матеріалах пенсійної справи.

Водночас, як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 802/2196/17-а (Пз/9901/1/18), встановлений Кабінетом Міністрів України порядок проведення перерахунку пенсій призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, є обов`язковим для виконання органами державної влади.

Зважаючи на те, що відповідно до вимог п.3 Порядку № 45, у відповідача відсутні повноваження під час здійснення перерахунку пенсії враховувати будь-які інші складові грошового забезпечення, відмінні від складових грошового забезпечення, що зазначені уповноваженим органом у відповідній довідці, а відповідач лише здійснює перерахунок пенсії відповідно до складових грошового забезпечення, що вказані у такій довідці, то колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що відсутні юридичні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивачу з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, які у довідці не відображені.

Більше того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що на даний час довідка №ФХ360884 від 20.03.2018 року, виданої Житомирським обласним військовим комісаріатом є чинною і ОСОБА_1 не звертався до суду з позовом до органу, який уповноважений на її виготовлення про включення зазначених вище складових грошового забезпечення до вказаної довідки.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав, а відтак судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Щодо доводів апелянта про те, що на момент звернення до суду апеляційної інстанції визнано протиправними та нечинними окремі положення Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам", колегія суддів враховує наступне.

Як зазначено Верховним Судом у рішенні від 13 березня 2019 року по справі №240/6263/18 скасування з 05 березня 2019 року в судовому порядку пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 не впливає на результат розгляду цієї зразкової справи по суті, оскільки алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", передбачений у постанові Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, не змінився у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103. Порядок № 45 в редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 також передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готували для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подавали їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Головні управління Пенсійного фонду України здійснювали перерахунок пенсії на підставі довідок, що надійшли від обласних військових комісаріатів, в яких визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку. Форма довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, в тому числі складові грошового забезпечення, визначалася у додатку 2 Порядку № 45.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, то останній не мав правових підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу з урахуванням складових грошового забезпечення, які не відображенні у довідці Центрально-Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини, у п.36 по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v.Finland), № 37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п.30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року).

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п. 29).

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Колегія суддів також зазначає, що в п.23 рішення "Проніна проти України" Європейського суду з прав людини вказав, що "п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення".

Враховуючи те, що решта доводів апеляційної скарги за своєю суттю зводиться до викладу позиції апелянта щодо відсутності підстав, на його переконання, для врахування вимог ч.4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам" (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) при проведенні перерахунку, то колегія суддів вважає недоцільним надавати правову оцінку доводам, які не мають вирішального значення для вирішення спору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з додержанням норм матеріального та процесуального права, в той час як доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 04 липня 2019 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Кузьменко Л.В. Іваненко Т.В.