Справа № 2а/0270/5592/11
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 липня 2019 року

Київ

справа №2а/0270/5592/11

адміністративне провадження №К/9901/6496/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А., суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Назарет Трейд»

на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року (судді: Полотнянко Ю.П. (головуючий), Драчук Т.О., Загороднюк А.Г.)

у справі № 2а/0270/5592/11

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Назарет Трейд»

до Хмільницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2011 року товариство з обмеженою відповідальністю «Назарет Трейд» (далі - ТОВ «Назарет Трейд») звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Хмільницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Хмільницька ОДПІ, податковий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21 вересня 2011 року № та № .

Справа неодноразово розглядалася судами різних інстанцій.

Так, Вінницький окружний адміністративний суд постановою від 17 січня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2012 року, позов ТОВ «Назарет Трейд» задовольнив: визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 21 вересня 2011 року № та № .

Вищий адміністративний суд України постановою від 01 квітня 2015 року скасував рішення судів попередніх інстанцій та відмовив у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 вересня 2011 року № ; справу в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 вересня 2011 року № направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Своє рішення суд касаційної інстанції мотивував тим, що суди не надали будь-якого правового аналізу податковим накладним, виписаним товариством з обмеженою відповідальністю «Ойл Трейдінг», товариством з обмеженою відповідальністю «НКС Торговий дім «Нафта», фермерським господарством «Чест», у світлі їх обґрунтування уточнених позивачем даних податкового обліку з податку на додану вартість, у зв`язку з чим висновок судів щодо документального підтвердження таких даних є незрозумілим.

За наслідками нового розгляду справи Вінницький окружний адміністративний суд постановою від 24 червня 2015 року позов ТОВ «Назарет Трейд» задовольнив: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Хмільницької ОДПІ від 21 вересня 2011 року № .

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товарів та послуг; використання зазначених товарів та послуг у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв`язку з таким придбанням. Суди дослідили податкові накладні, виписані товариством з обмеженою відповідальністю «Ойл Трейдінг», товариством з обмеженою відповідальністю «НКС Торговий дім «Нафта», фермерським господарством «Чест», на підставі чого дійшли висновку про підтвердження збільшення рядка 23 податкової декларації з податку на додану вартість «Залишок від`ємного значення попереднього податкового періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного періоду» на суму 58 865 грн.

Натомість Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 17 вересня 2015 року скасував постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 24 червня 2015 року та прийняв нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Назарет Трейд» відмовив.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції зазначив, що позивачем не було належним чином виправлено помилки в податкових деклараціях, поданих за травень чи червень 2010 року та, відповідно, не подано уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість за квітень 2010 року, який би надавав платнику право на збільшення податкового кредиту в травні 2010 року за результатами поданого уточнюючого розрахунку.

Не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції, ТОВ «Назарет Трейд» звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року та залишити в силі постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 24 червня 2015 року.

При цьому в обґрунтування касаційної скарги позивач зазначив, що до та під час перевірки надавав Хмільницькій ОДПІ податкові накладні, які давали йому право на формування податкового кредиту. Уточнення показників податкової звітності з податку на додану вартість було зумовлено тим, що податкові накладні отримані поштою із запізненням. Крім того ні під час перевірки, ні під час судового розгляду відповідач не посилався на те, що податкові накладні не відповідають вимогам закону, а відтак не дають право на податковий кредит.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 03 грудня 2015 року відкрив касаційне провадження за скаргою ТОВ «Назарет Трейд».

Відповідач не скористався своїм правом подати заперечення/відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи.

22 січня 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 159 КАС України (в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року), яка кореспондується з положеннями статті 242 КАС України (в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року) рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам постанова суду апеляційної інстанції не відповідає з огляду на наступне.

Суди попередніх інстанцій встановили, що ТОВ «Назарет Трейд» зареєстроване Хмільницькою міською радою 21 травня 2008 року за № 117910, свідоцтво про державну реєстрацію від 21 травня 2008 року № 547530, взяте на податковий облік Хмільницькою ОДПІ 23 травня 2008 року за № 417.

Працівниками податкової інспекції в період з 18 липня 2011 року до 29 серпня 2011 року проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2010 року до 01 квітня 2011 року. Термін проведення перевірки продовжувався на підставі наказу від 12 серпня 2011 року № 687.

За результатами вказаної перевірки Хмільницька ОДПІ склала акт від 05 вересня 2011 року № 63-23-35797955, відповідно до якого встановила, зокрема, порушення ТОВ «Назарет Трейд» підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартістю» у зв`язку з ненаданням за травень 2010 року документального підтвердження збільшення рядка 23 податкової декларації з податку на додану вартість «Залишок від`ємного значення попереднього податкового періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного періоду» на суму 58 865 грн.

На підставі висновку акта перевірки 21 вересня 2011 року відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № 000382301, яким ТОВ «Назарет Трейд» визначено грошове зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 73 581 грн, у тому числі за основним платежем - 58 865 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 14 716 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Зі змісту акта перевірки вбачається, що, на думку податкового органу, ТОВ «Назарет Трейд» у поданому до Хмільницької ОДПІ уточненому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 24 червня 2010 року № до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2010 року безпідставно збільшило рядок 23 декларації «Залишок від`ємного значення попереднього податкового періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного періоду» на суму 58 865 грн.

Такий висновок відповідача обґрунтовано тим, що під час проведення перевірки позивачем не надано за відповідний період документального підтвердження збільшення відповідного рядка на вказану суму.

Згідно з пунктом 1.7 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

За змістом підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» не підлягають включенню до складу податкового кредиту будь-які витрати зі сплати податку, які не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а у разі імпорту робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

Підпунктом 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» визначено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів із банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків із використанням кредитних дебетових карток чи комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Системний аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є отримання належним чином складеної податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Суд першої інстанції, діючи відповідно до рекомендацій Вищого адміністративного суду України в постанові від 01 квітня 2015 року, надав оцінку наявним у матеріалах справи податковим накладним, виписаним ТОВ «Ойл Трейдінг» від 01 грудня 2009 року №120101 на суму 187 094,10 грн, ТОВ «НКС Торговий дім «Нафта» від 21 липня 2009 року № 934 на суму 150 886,56 грн, ФГ «Чест» від 17 липня 2009 року №3 на суму 15 210 грн, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку про наявність у позивача права на включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за вказаними накладними.

Суд зазначає, що ні під час проведення перевірки, ні під час розгляду справи в судах попередніх інстанцій відповідачем не заперечувалось, що вищезгадані податкові накладні, на підставі яких ТОВ «Назарет Трейд» подало уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість від 24 червня 2010 року № до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2010 року, відповідають вимогам закону.

Разом із тим, відповідно до пункту 4.4 наказу Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 року № 166 «Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання» (діяв на час подання позивачем уточнюючого розрахунку; далі - Порядок № 166) визначено обов`язок платника податку у разі самостійного виявлення ним помилок, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації, подати в порядку, установленому для подання декларацій з податку на додану вартість (без урахування граничного терміну подання, але з урахуванням строків давності, встановлених статтею 15 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами») уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість з урахуванням строків давності, встановлених статтею 15 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), тобто 1095 днів, та з дотриманням вимог Порядку № 166.

За таких обставин, а також з огляду на надання ТОВ «Назарет Трейд» документального підтвердження збільшення рядка 23 податкової декларації «Залишок від`ємного значення попереднього податкового періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного періоду» на суму 58 865 грн, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для подання уточнюючого розрахунку та, відповідно, збільшення рядка 23 податкової декларації на вказану суму є помилковим, оскільки не узгоджується з нормами чинного на час виникнення спірних правовідносин податкового законодавства.

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем не доведено правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення від 21 вересня 2011 року №.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Згідно з частиною першою статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення), що призвело до помилкового скасування рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 345, 349, 352, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Назарет Трейд» задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року скасувати та залишити в силі постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 24 червня 2015 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова

Судді І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова