Справа № 753/5105/19
Суддя: Заставенко М. О.
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5105/19
провадження № 2-а/753/208/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Григораш Н.М,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора полку № 2 батальйону № 2 роти № 2 (з обслуговування лівого берега) Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Загоровського Олександра Васильовича, третя особа Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №747004 від 19.01.2019 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Свої вимоги мотивував тим, що постановою в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 19.01.2019 поліцейським Загоровським О.В. позивача незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Як зазначає позивач, 19.01.2019 він, керуючи автомобілем та рухаючись по пр. М. Бажана в м. Києві, приблизно о 18-57 год. здійснив вимушену зупинку під шляхопроводом в районі станції метро Харківська через раптове бажання пасажира ОСОБА_2 , 2001 р.н., відвідати туалет. Близько 19-00 год. у скло водійської дверцяти автомобіля постукав поліцейський і почав звинувачувати у порушенні п. 15.9 «В» ПДР України, на пояснення з приводу ситуації що склалася та підстав зупинки, інспектор поліції жодної уваги не звернув, почав вимагати документи на транспортний засіб та посвідчення водія. В результаті численних суперечок і переговорів з працівниками поліції, позивач, залишивши свої документи у пасажира автомобіля ОСОБА_3 , пішов до туалету швидкого харчування «McDonald's». Через деякий час ОСОБА_3 сіла за кермо автомобіля і під`їхала до ресторану швидкого харчування «McDonald's», де і передала позивачеві його автомобіль. Про винесення постанови ні позивачу, ні пасажиру автомобіля ОСОБА_3 , не було повідомлено. Лише 06.03.2019 двірник будинку поінформувала позивача, що знайшла у коробці біля поштових скриньок, в яку складають непотрібну кореспонденцію, конверта з постановою про накладення адміністративного стягнення та передала його позивачеві. Адреса на конверті була зазначена невірно.

З винесеною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною, винесеною з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки жодного правопорушення він не вчиняв.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.04.2019 відкрито провадження у вищевказаній справі та визначено розглядати справу за правилами ст. 286 КАС України з повідомленням учасників справи. Залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи Департамент патрульної поліції.

В судовому засіданні позивач підтримав поданий позов, просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позові. Наполягав на тому, що жодного правопорушення не скоював, а здійснена зупинка була вимушеною. Копія постанови в день винесення йому вручена не була, а отримав позивач її лише 06.03.2019 року, коли двірник знайшла конверт у коробці біля поштових скриньок у його будинку.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив до суду не направляв.

Представник третьої особи також у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив про те, що дії водія були правильно кваліфіковані поліцейським, постанова оформлена з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП, винесена в межах повноважень інспектора поліції та з дотриманням встановленої процедури.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що у січні вона разом із своїми двома синами їхала в машині під керування позивача ОСОБА_1 . Її син ОСОБА_2 має проблеми з кишечником, тому вони змушені були зробити зупинку, щоб він міг сходити до туалету. Як тільки вони зупинилися під мостом, до них під`їхала машина патрульної поліції. Водій пояснив їм, що зупинка є вимушеною, однак вони не зважали на це і почали вимагати документи для складення постанови. Но вимогу ОСОБА_1 надати свої документи, працівники поліції відмовилися, тому він передав їй документи на автомобіль та десь пішов. Через деякий час працівники поліції сказали їй від`їхати в інше місце, що вона і зробила.

Заслухавши позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до постанови серії НК № 747004 від 19.01.2019, винесеної поліцейським УПП у м. Києві ДПП Загоровським О.В., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення п. 2.1 а), 2.1 б), 2.1 г), 2.4 а) ПДР України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно зі змістом оскаржуваної постанови, 19.01.2019 о 18-40 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Шкода", державний номерний знак НОМЕР_1 , на пр. М. Бажана в м. Києві здійснив зупинку під шляхопроводом та не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, страхового полісу, чим п. 2.1 а), 2.1 б), 2.1 г), 2.4 а) ПДР України.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п.1-2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Пунктами 1-6 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб;

ѓ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Відповідно до п. 2.4 а) ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання та не подання відзиву на позовну заяву, суд вирішує справу на підставі наявних доказів та визнає обставини, на які посилається позивач, а саме відсутність в його діях порушень пунктів 2.1 та 2.4 Правил дорожнього руху України, що відповідає положенням ч. 5 ст. 77 КАС України.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про не доведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже рішення відповідача слід вважати необґрунтованим.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 2 Розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року № 1395 встановлено, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Згідно з пунктом 5 вказаної Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Суд встановив, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам зазначених нормативно-правових актів, оскільки не містить підпису ОСОБА_1 , запису про відмову від отримання такої копії.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не дотримано вимог щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи та належного документування адміністративного правопорушення, а тому оскаржувана постанова від серії НК № 747004 від 19.01.2019 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 7, 122, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 268 - 270, 272, 286, адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора полку № 2 батальйону № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Запоровського Олександра Васильовича, третя особа Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 747004 від 19.01.2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: М.О. Заставенко