Справа № 817/820/15
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/3384/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Бруновської Н.В., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Дроздовській Ю.А.,

з участю представників сторін:

від апелянта: ОСОБА_5.,

від відповідача: Посисень І.Р.,

від третьої особи: Дмитрук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року (суддя- Плахтій Н.Б., ухвалене в м. Луцьку о 15:52, повний текст складено 19.02.2019р.) у справі № 817/820/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 до Державної пенітенціарної служби України , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна установа "Городищенська виправна колонія (№96)" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , малолітнього ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Державної пенітенціарної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна установа "Городищенська виправна колонія (№96)" про визнання протиправними дій щодо визначення розміру одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю старшого прапорщика внутрішньої служби молодшого інспектора відділу охорони Городищенської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№96) ОСОБА_4 на користь дітей загиблого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які перебували на його утриманні, та зобов`язання нарахувати та виплатити різницю між належною та фактично виплаченою одноразовою допомогою у розмірі 100961,20 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду його оскаржила позивач, з підстав неповно з`ясованих обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, недоведеності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема, зазначає, що відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Вказує, що дана постанова підлягає застосуванню при визначенні розміру одноразової допомоги.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення суду законним та просить залишити його без змін.

В судовому засіданні представник апелянта надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі позивача, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги, просить оскаржуване рішення залишити без змін.

Представник третьої особи в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, та представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014 визнано протиправною відмову Державної пенітенціарної служби України щодо призначення виплати одноразової грошової допомоги (у зв`язку із загибеллю старшого прапорщика внутрішньої служби, молодшого інспектора відділу охорони Городищенської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№96) ОСОБА_4) на користь неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і зобов`язано Державну пенітенціарну службу України вчинити дії з призначення виплати вказаної одноразової грошової допомоги у порядку та розмірах, передбачених пунктами 3 та 7 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №707 від 12.05.2007 та відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про міліцію". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т.1, а.с.7-10).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, на виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014 Комісією Державної пенітенціарної служби України з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України прийнято рішення призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 53703,00 грн., яке оформлене протоколом №1-15 (т.1, а.с.29-30) та відповідно до платіжного доручення від 12.02.2015 №34 позивачу перераховано грошові кошти у розмірі 53703,00 грн.

В подальшому 24.01.2015 позивач звернулася до Державної пенітенціарної служби України із заявою, в якій просила вказати розмір коштів призначених до виплати неповнолітнім дітям загиблого ОСОБА_4 (т.1, а.с.11).

Відповідач листом від 25.02.2015 №4/3-1554/Г-564 повідомив позивача, що відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №707 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції" (далі - Порядок №707), розмір грошової допомоги визначається відповідно до грошового забезпечення за останньою посадою, яку особа рядового або начальницького складу займала на день загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва), установлення інвалідності. До грошового забезпечення, виходячи з якого здійснюється розрахунок грошової допомоги працівнику міліції, включається посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка за вислугу років та щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) згідно із законодавством. Однак, щомісячна надбавка у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення була запроваджена Указом Президента України від 31.08.2001 №771 "Про внесення змін до Указу Президента України від 4 жовтня 1996 року №926" (далі - Указ №771), який втратив чинність відповідно до Указу Президента України від 18.12.2007 №1234/2007 "Про внесення зміни до Указу Президента України від 14 квітня 1999 року №379 та визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України" (далі - Указ №1234/2007) (т.1, а.с.12) Також, у вказаній відповіді від 25.02.2015 №4/3-1554/Г-564 відповідачем зазначено, що з 01.01.2008 діяли нові складові грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" (далі - Постанова №1294), а оскільки на час настання страхової події і виплати одноразової грошової допомоги щомісячна надбавка у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення не була складовою структури грошового забезпечення, підстав для включення цієї надбавки до розрахунку розміру одноразової грошової допомоги не було. Крім цього відповідач зазначив, що відповідно до довідки Городищенської виправної колонії управління ДПтС в Рівненській області (№96) розмір грошового забезпечення ОСОБА_4 згідно з пунктом Порядку №707 складав 985,05 грн.: посадовий оклад - 580,00 грн., підвищення до посадового окладу (7,5%) - 43,50 грн., оклад за спеціальним званням - 65,00 грн., надбавка за вислугу років (30%) - 206,55 грн. Таким чином, розмір одноразової грошової допомоги складає 53703,00 грн. (895,05 грн. х 120 = 107406,00 грн., 107406,00 грн. х 50% = 53703,00 грн.).

Окрім цього, додатковим листом позивача повідомлено, що при призначенні одноразової грошової допомоги не були враховані вимоги частини 7 статті 23 Закону України від 20 грудня 1990 року №565-XII "Про міліцію", згідно з якими розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) працівника міліції не повинен бути меншим від 100-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на час виплати цих сум, і тому на виконання вказаної вище вимоги закону відповідачем прийнято рішення, оформлене протоколом №2-15 (т.1, а.с.31), про виплату позивачу суми одноразової грошової допомоги у розмірі 60900,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення від 13.03.2015 №82 позивачу перераховані грошові кошти у розмірі 7197,00 грн. Таким чином, позивачу призначена та виплачена сума одноразової грошової допомоги у розмірі 60900,00 грн.

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 не погодившись з таким розміром одноразової допомоги звернулась в суд з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, про правомірність дій відповідача щодо не включення при здійсненні розрахунку грошової допомоги, передбаченої пунктом 3 Порядку №707, щомісячної надбавки в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення з огляду на те, що вказана надбавка не виплачувалася ОСОБА_4 , починаючи з 01.01.2008.

Апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на таке.

Частиною 3 статті 23 Закону України "Про міліцію" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що у разі загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов`язків по охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю сім`ї загиблого (померлого), а в разі її відсутності його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого (померлого) за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України

На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції" від 12.05.2007 №707.

Підпунктом 1 пункту 1 Порядку №707 передбачено, що одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі загибелі (смерті) працівника міліції, податкової міліції під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю. Грошова допомога виплачується членам сім`ї загиблого (померлого), а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям у розмірі десятирічного грошового забезпечення.

За змістом п. 3 Порядку №707, розмір грошової допомоги визначається відповідно до грошового забезпечення за останньою посадою, яку особа рядового або начальницького складу займала на день загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва), установлення інвалідності. До грошового забезпечення, виходячи з якого здійснюється розрахунок грошової допомоги працівнику міліції, включається посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка за вислугу років та щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) згідно із законодавством.

З наведеного вбачається, що Порядком №707 визначено перелік складових, які можуть включатись при розрахунку грошової допомоги.

На підставі аналізу зазначених норм, чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, апеляційний суд дійшов до висновку, що до розрахунку одноразової грошової допомоги не можуть бути зараховані складові, які не включались до грошового забезпечення та не отримувались особою під час служби.

Щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) особам рядового, а також середнього і старшого начальницького складу органів внутрішніх справ запроваджена Указом Президента України від 31.08.2001 № 771 «Про внесення змін до Указу Президента України від 04.10.1996 № 926».

Указом Президента України від 18.12.2007 № 1234 (набрав чинності 01.01.2008) у зв`язку з упорядкуванням грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу Указ Президента України від 04.10.1996 №926/96 визнано таким, що втратив чинність.

Тобто, надбавка в розмірі 100 % грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) нараховувалась у період по 31.12.2007 і в подальшому до грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ не включалась та не виплачувалась.

З довідки про додаткові види грошового забезпечення, які виплачувались ОСОБА_4 за період з 1998 - 2013 роки (т.2, а.с.41-43) вбачається, що щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення систематично виплачувалася ОСОБА_4 в період жовтень 2001 року - грудень 2007 року, а на момент загибелі ОСОБА_4 вказана надбавка йому не виплачувалась, відтак не могла бути включена до грошового забезпечення при розрахунку грошової допомоги.

Наведене свідчить, що до складу грошового забезпечення позивача не входила надбавка в розмірі 100% грошового забезпечення, що виключає можливість її зарахування до складу грошового утримання позивача при визначені розміру одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №707.

Покликання апелянта на той факт, що відповідно до чинного законодавства надбавка в розмірі 100% грошового забезпечення є обов`язковою складовою при розрахунку розміру одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №707, судом апеляційної інстанції до уваги не береться, оскільки, ОСОБА_4 зазначеної надбавки не отримував, а тому і не має права на включення її до розрахунку одноразової допомоги.

Відтак враховуючи наведене колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність дій відповідача щодо не включення при здійсненні розрахунку грошової допомоги, передбаченої пунктом 3 Порядку №707, щомісячної надбавки в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення з огляду на те, що вказана надбавка не виплачувалася ОСОБА_4 , починаючи з 01.01.2008.

Така правова позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 31.01.2018р. у справі №1328/1997/12.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321,322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у справі № 817/820/15 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді Н. В. Бруновська
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 05.07.2019р.