Справа № 540/945/19
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/945/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Собчук Є.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Черниш Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення від 05.04.2019 р. № ,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася з позовною заявою до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення від 05.04.2019 р. № про застосування штрафу в розмірі 2484,68 грн. та нарахування пені в розмірі 1550,73 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вказаним рішення до неї застосовано штраф та нараховано пеню за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску. В той же час позивач у 2018 році своєчасно, щомісяця, у необхідному розмірі сплачувала єдиний соціальний внесок, що підтверджується платіжними дорученнями від 19.01.2018 р. № 122, від 20.02.2018 р. № 126, від 16.03.2018 р. № 131, від 18.04.2018 р. № 136, від 21.05.2018 р. № 139, від 20.06.2018 р. № 149, від 20.07.2018 р. № 146, від 18.08.2018 р. № 149, від 19.10.2018 р. № 157, від 05.11.2018 р. № 161, від 19.12.2018 р. № 164. Сплата єдиного соціального внеску здійснювалася на рахунок ГУ ДФС у Херсонській області № 115, отримувачем коштів була Каховська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області. В серпні 2018 року дізналася, що сплачувати єдиний соціальний внесок необхідно на новий рахунок - № 2115, у зв`язку з чим з метою перерахування коштів на вірний рахунок звернулася із заявою про перерахування помилково перерахованих коштів. Відповідач перерахував кошти, однак відповідно до рішення від 05.04.2019 р. № застосував штраф у розмірі 20 % та нарахував пеню. Вважає таке рішення протиправним, так як допущена помилка не свідчить про несплату єдиного соціального внеску у визначених законодавством строк та не спричинило настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави, оскільки кошти в подальшому у будь-якому разі підлягали перерахуванню на відповідні рахунки, відкриті на орган доходів і зборів в казначействі. До того ж, згодом така помилка самостійно виявлена платником, який вжив відповідні заходи щодо спрямування коштів за належністю.

Ухвалою від 10.05.2019 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивач у встановлений суддею строк усунула недоліки позовної заяви і ухвалою від 22.05.2019 р. у справі відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання на 14.06.2019 р. на 11:00 год.

11.06.2019 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що сплата єдиного соціального внеску згідно платіжних доручень № 122 на суму 704 грн., № 126 на суму 819,06 грн., № 131 на суму 819,06 грн., № 136 на суму 819,06 грн., № 139 на суму 819,06 грн., № 142 на суму 819,06 грн. перераховувалася на неналежний рахунок, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску за 2017 рік у сумі 8448 грн. та в подальшому збільшувалася щоквартально. Суми сплаченого єдиного соціального внеску відповідно до платіжних доручень № 146 на суму 819,06 грн., № 149 на суму 819,06 грн., № 157 на суму 819,06 грн., № 161 на суму 819,06 грн., № 164 на суму 819,06 грн. зараховувалися у рахунок погашення попередньої заборгованості. Згідно даних з інтегрованої картки платника 28.08.2018 р. здійснено перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший за платіжним дорученням № 50 та у зв`язку із надходженням коштів 19.10.2018 р. недоїмка була погашена. Оскільки на поточному (діючому) рахунку кошти були відсутні, то це стало підставою для нарахування пені. Таким чином відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв виключно в межах норм податкового законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

14.06.2019 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що твердження відповідача про наявність за 2017 рік заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 8448 внаслідок перерахування коштів на неналежний рахунок не відповідає дійсності, оскільки згідно даних інформаційної бази органу ДФС та особистого електронного кабінету платника податків сальдо за кодом класифікації 71040000 станом на 31.12.2017 р. відображено переплату в розмірі 2993,52 грн., а за кодом класифікації 71010000 станом на 31.12.2017 р. - в розмірі 5336,77 грн.

Протокольною ухвалою від 14.06.2019 р. оголошено перерву до 26.06.2019 р. до 11:00 год.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з викладених у позовній заяві та відповіді на відзив підстав.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, вказаних у відзиві на позов.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована фізичною особою-підприємцем 21.03.2001 р. за № 2 000706 та перебуває на обліку в фіскальному органі з 27.03.2001 р. за № 2529, є платником єдиного соціального внеску.

Позивачем в період з 2017 по липень 2018 року щомісяця сплачувався єдиний соціальний внесок на невірний рахунок НОМЕР_4 код бюджетної класифікації 71010000 "Єдиний внесок роботодавців на суми: заробітної плати, винагороди за договором ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності", замість вірного - № 2115 код бюджетної класифікації 71040000 "Для фізичних осіб-підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність", що підтверджується платіжними дорученнями від 19.07.2017 р. № 99, від 20.08.2017 р. № 102, від 20.09.2017 р. № 107, від 18.10.2017 р. № 110, від 20.11.2017 р. № 112, від 19.12.2017 р. № 117, від 19.01.2018 р. № 122, від 19.02.2018 р. № 126, від 16.03.2018 р. № 131, від 18.04.2018 р. № 136, від 21.05.2018 р. № 139, від 20.06.2018 р. № 142.

Подальша сплата єдиного соціального внеску ФОП ОСОБА_3 здійснювалася на правильний рахунок НОМЕР_3 , про що свідчать платіжні доручення від 20.07.2018 р. № 146, від 18.08.2018 р. № 149, від 19.10.2018 р. № 157, від 05.11.2018 р. № 161, від 19.12.2018 р. № 164.

17.08.2018 р. позивачем було подано заяву про перерахування надміру або помилково сплачених коштів у сумі 9842,36 грн. з рахунку № НОМЕР_4 на рахунок № НОМЕР_3 .

28.08.2018 р. контролюючим органом складено висновок № 318, яким встановлено, що по інтегрованій картці платника НОМЕР_5 "Єдиний внесок роботодавців на суми: заробітної плати, винагороди за договором ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності" р/р НОМЕР_4 станом на 28.08.2018 р. обліковується переплата надміру або помилково сплачених коштів у сумі 8497,95 грн., яка підлягає перерахуванню на рахунок НОМЕР_4.

Вказана сума була перерахована з рахунку № НОМЕР_4 на рахунок № НОМЕР_3 згідно платіжного доручення від 28.08.2018 р. № 50.

05.04.2019 р. відповідачем прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, згідно якого до позивача застосовано штраф у розмірі 2484,68 грн. (20 % з 01.01.2015 р.) та за період з 11.02.2015 р. до 22.01.2019 р. нараховано пеню у розмірі 1550,73 грн.

Вважаючи дане рішення протиправним, ФОП ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про його скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

З розрахунку штрафних санкцій, який долучено до рішення від 05.04.2019 р. № слідує, що відповідачем до ФОП ОСОБА_3 застосовано штраф за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску за три періоди: 2015, 2016 та 2018 рік. При цьому, застосування штрафу та нарахування пені за 2015, 2016 роки не пов`язано зі сплатою ФОП ОСОБА_3 єдиного соціального внеску на невірний рахунок у 2017-2018 роках. Таким чином, суд надає оцінку правомірності застосування штрафу та нарахування пені за кожні періоди окремо.

Що стосується застосування штрафу на нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску за 2018 рік суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п.4 ч.1 ст.4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VI встановлено обов`язок платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч.ч.5, 6, 7 ст.9 Закону № 2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Платники, зазначені в абзацах 3 та 4 пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв`язку.

Згідно з абз.3 ч.8 ст.9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі (ч.10 ст.9 Закону № 2464-VI).

Відповідно до ч.11 ст.9 Закону № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону № 2464-VI недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Згоном

Частиною 10 статті 25 Закону № 2464-VI передбачено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до пункту 1 розділу VII Інструкції "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 р. № 449, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 р. за № 508/26953 (далі - Інструкція № 449), за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Підпунктом 2 пункту 2 розділу VII Інструкції № 449, передбачено, що відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464 до платників, визначених підпунктами 1-4 пункту 1 розділу ІІ цієї Інструкції, фіскальні органи застосовують штрафні санкції у таких розмірах, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 роту, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року та надалі, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи фіскального органу.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки, незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

Таким чином, за несплату платником податків єдиного внеску у певний термін законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій, а також нарахування пені.

З матеріалів справи слідує, що ФОП ОСОБА_3 з 2017 р. по липень 2018 року сплачувала єдиний соціальний внесок на невірний бюджетний рахунок, а тому кошти, внаслідок помилки позивача, зараховувалися на рахунок № НОМЕР_4 за найманих працівників, а не на рахунок № НОМЕР_3 , на який позивач, як фізична особа-підприємець, сплачує вказані внески за себе, що підтверджується платіжними дорученнями від 28.08.2018 р. № 50 платіжними дорученнями від 19.07.2017 р. № 99, від 20.08.2017 р. № 102, від 20.09.2017 р. № 107, від 18.10.2017 р. № 110, від 20.11.2017 р. № 112, від 19.12.2017 р. № 117, від 19.01.2018 р. № 122, від 19.02.2018 р. № 126, від 16.03.2018 р. № 131, від 18.04.2018 р. № 136, від 21.05.2018 р. № 139, від 20.06.2018 р. № 142.

Дані платіжні документи були прийняті банком до виконання та платежі проведено в ті самі дні або наступні після них дні, що підтверджується відмітками банку на таких платіжних дорученнях.

Водночас, у зв`язку допущеною позивачем помилкою сплачені ним кошти у день їх списання з його рахунку не були відображені в інтегрованій картці, за допомогою якої орган доходів і зборів здійснює оперативний облік ЄСВ.

Пунктом 1.24 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" № 2346-ІІІ (далі - Закон № 2346-ІІІ) визначено, що переказом коштів є рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Пунктом 1.30 статті 1 Закону № 2346-ІІІ встановлено, що платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Відповідно до п.8.1 ст.8 Закону № 2346-ІІІ банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Згідно пп.16.5.2 п.16.2 ст.16 Закону № 2346-ІІІ днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах.

Пунктом 22.4 статті 22 Закону № 2346-ІІІ передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника, для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Згідно з ч.4 ст.45 БК України податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).

Нормами ч.5 ст.45 БК України передбачено, що податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Аналіз норм Бюджетного кодексу України дає підстави зробити висновок, що усі податкові надходження, справляння яких передбачено законодавством України, є доходами державного бюджету, які визнаються зарахованими до бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Поняття "єдиний казначейський рахунок" закріплене в Положенні про єдиний казначейський рахунок, затверджене наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 р. № 122 (далі - Положення № 122), та визначається як консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

Пунктом 2.1 Положення № 122 встановлено, що єдиний казначейський рахунок консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Тобто, зі змісту пунктів Положення № 122 слідує, що всі сплачені податки і збори (обов`язкові платежі), в будь-якому випадку зараховуються та акумулюються на один консолідований рахунок - єдиний казначейський рахунок.

Правовий аналіз наведених вище норм Бюджетного кодексу України та Положення № 122 дає підстави для висновку про те, що допущення платником помилок під час перерахування сум єдиного внеску на невірний бюджетний казначейський рахунок, має кваліфікуватися як дія, хоч й помилкова.

Оскільки суми єдиного внеску сплачені позивачем на єдиний казначейський рахунок, то помилкове перерахування таких коштів із помилковим призначенням платежу не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми внеску у визначений відповідною нормою Закону № 2464-VI строк.

Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника при сплаті задекларованої суми єдиного внеску, не можуть бути підставою для застосування штрафів та нарахування пені, передбачених ч.10 і п.2 ч.11 ст.25 Закону № 2464-VI.

Дані висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 20.02.2018 р. у справі № 816/591/16, від 21.02.2018 р. у справі № 813/1008/16, від 14.02.2018 р. у справі № 816/1254/17, від 12.06.2018 р. у справі № 826/1/16, від 14.11.2018 р. у справі № 805/3665/16-а, від 24.10.2018 р. у справі № 760/6097/16-а (2а/760/590/16) та від 07.02.2019 р. у справі № 820/3561/16.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, відповідачем протиправно застосовано до ФОП ОСОБА_3 штраф у розмірі 2073,788 грн. та пеня у розмірі 1484,68 грн. за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску за 2018 рік згідно долученого до рішення від 05.04.2019 р. № 3 грн. розрахунку штрафної санкції (за періоди застосування штрафу: 10.02.2018 - 28.08.2018 (сума 3816,35 грн.) - 763,27 грн.; 10.02.2018 - 20.08.2018 (сума 819,05 грн.) - 163,81 грн.; 10.02.2018 - 20.07.2018 (сума 819,05 грн.) - 163,81 грн.; 20.04.2018 - 28.08.2018 (сума 2457,20 грн.) - 491,44 грн.; 20.07.2018 - 19.10.2018 (сума 232,75 грн.) - 46,55 грн.; 20.07.2018 - 28.08.2018 (сума 2224,40 грн.) - 444,88 грн.; 20.10.2018 - 05.11.2018 (сума 0,1 грн.) - 0,02 грн.; за періоди пені: 10.02.2018 - 20.07.2018 - 131,87 грн.; 10.02.2018 - 20.08.2018 - 157,26 грн.; 10.02.2018 - 28.08.2018 - 763,27 грн.; 20.04.2018 - 28.08.2018 - 321,89 грн.; 20.07.2018 - 19.10.2018 - 21,41 грн.; 20.07.2018 - 28.08.2018 - 88,98 грн.).

В той же час, відповідно до абз.3 ч.8 ст.9 Закону № 2464-VI позивач, як фізично-особа-підприємець, зобов`язана сплатити єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно платіжного доручення від 22.01.2019 р. № 165 позивачем сплачено єдиний соціальний внесок у сумі 1000 грн. 22.01.2019 р.

З викладеного слідує, що ФОП ОСОБА_3 прострочено сплату єдиного соціального внеску на 1 день, у зв`язку з чим відповідачем правомірно застосовано штраф у розмірі 163,79 грн. на суму нарахованого єдиного соціального внеску 818,95 грн. та нараховано пеню у сумі 0,82 грн.

Щодо застосування штрафу та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за 2015, 2016 роки, суд зазначає наступне.

Абзацом 3 частини 8 статті 9 Закону 2464-VI (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

З наданого відповідачем витягу з інтегрованої картки вбачається, що 10.02.2015 р. було нараховано єдиний соціальний внесок у сумі 877,91 грн., який сплачено позивачем 20.04.2015 р. згідно платіжного доручення № 82; 09.02.2016 р. було нараховано єдиний соціальний внесок у сумі 535,19 грн. і у зв`язку з наявною переплатою у сумі 177,52 грн., недоїмка складає 357,67 грн., які сплачено позивачем 220.02.2016 р. згідно платіжного доручення № 95.

Таким чином позивачем прострочено сплату єдиного соціального внеску на 69 та 13 днів відповідно, у зв`язку з чим відповідачем правомірно застосовано штраф у розмірах 175,58 грн. (на суму сплати 877,91 грн. у 2015 році), 71,53 грн. (на суму 357,65 грн. у 2016 році), а також нараховано пеню у розмірі 60,58 грн. та 4,65 грн.

Позивач не надав жодного доказу на обґрунтування протиправності застосування штрафів у розмірі 163,79 грн., 175,58 грн., 71,53 грн. та нарахування пені у розмірі 0,82 грн., 60,58 грн., 4,65 грн. Мотиви, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, щодо неправомірності застосування штрафу та пені обґрунтовані виключно помилковою сплатою єдиного соціального внеску за 2018 рік і жодним чином не стосуються підстав для прийняття відповідачем рішення в цій частині.

Між тим, приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.159 КАС України при розгляді справи судом за правилами загального провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява, відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч.2 ст.159 КАС України).

Оскільки позивачем не наведено підстав протиправності рішення відповідача в частині застосування штрафів у розмірі 163,79 грн., 175,58 грн., 71,53 грн. та нарахування пені у розмірі 0,82 грн., 60,58 грн., 4,65 грн., а судом таких обставин не встановлено, то позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 р. у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Під час розгляду справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності застосування до позивача штрафу у розмірі 2073,78 грн. (763,27 + 163,81 + 163,81 + 491,44 + 46,55 + 444,88 + 0,02) та нарахування пені у розмірі 1484,68 грн. (131,87 + 157,26 + 763,27 + 321,89 + 21,41 + 88,98).

В той же час, наявними в матеріалах справи доказами доведено правомірність застосування до ФОП ОСОБА_3 штрафу у розмірі 410,90 грн. ( 175,58 + 71,53 + 163,79) та нарахування пені у розмірі 66,05 грн. (4,65 + 60,58 + 0,82).

За таких обставин позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню, а рішення від 05.04.2019 р. № - скасуванню в частині застосування штрафу у розмірі 2073,78 грн. та нарахування пені у розмірі 1484,68 грн. В решті позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн. За результатами розгляду справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та скасування рішення на загальну суму 3558,46 грн. (88,18 % від заявлених позовних вимог), а тому сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ФОП ОСОБА_3 становить 677,58 грн.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_7 ) до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, м.Херсон, просп.Ушакова, 75, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 05.04.2019 р. № - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 05.04.2019 р. № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в частині застосування штрафу у розмірі 2073,78 грн. та нарахування пені у розмірі 1484,68 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, м.Херсон, просп.Ушакова, 75, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_7 ) судовий збір у сумі 677 (шістсот сімдесят сім) грн. 58 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 01 липня 2019 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 111060000