Справа № 340/164/19
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2019 року м. Дніпросправа № 340/164/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року (суддя Пасічник Ю.П., повний текст рішення складений 07 березня 2019 року) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області

про визнання дій протиправними та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить визнати протиправними дії Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області, скасувати рішення від 29.05.2018 № 191 про скасування дозволу на міграцію в Україну громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 .

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року позов задоволено, рішення Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області № 191 від 29.05.2018 визнано протиправним та скасовано.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивачем 30.05.2016 до Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області подано заяву про надання дозволу на імміграцію в Україну з підстав, визначених п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про імміграцію».

Посадовими особами відповідача проведено перевірку підстав та законності перебування заявника в Україні, справжності поданих документів та відповідності їх оформлення вимогам законодавства, з`ясування у межах своєї компетенції питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію, про що міститься відповідна відмітка на вищевказаній заяві.

За результатами розгляду заяви позивачеві 09.05.2016 було надано дозвіл на імміграцію в Україну терміном дії до 08.05.2026, а 02.08.2016 останній звернувся до з заявою для оформлення посвідки на постійне проживання.

Відповідачем 02.08.2016 оформлено та видано ОСОБА_1 посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_1 , яка також містить штамп про реєстрацію місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

Посадовими особами відповідача 29.05.2018 складено висновок про скасування дозволу на імміграцію громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , який ґрунтується на тому, що на підтвердження законності перебування на момент подачі документів на отримання дозволу на імміграцію позивачем була подана копія паспортного документу № НОМЕР_3 від 09.05.2016, в якому проставлено єдиний штамп перетину кордону, датований 19.05.2016. Проте згідно з інформацією, яка міститься в інтегрованій міжвідомчій автоматизованій системі обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», позивач попередньо перебував на території України за паспортним документом серії НОМЕР_2 . При обрахунку строку перебування на території України встановлено, що на момент подачі заяви про надання дозволу на імміграцію, позивач перебував на території України 124 дні, замість дозволених 90, тим самим свідомо надав неправдиві відомості, на підставі яких було надано дозвіл на імміграцію.

На підставі вказаного висновку Управлінням Державної міграційної служби України в Кіровоградській області, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію» прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію від 29.05.2018 № 191, яке є предметом судового оскарження в даній адміністративній справі.

Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання дозволу на імміграцію.

Іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України «Про імміграцію» іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Статтею 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що заяви про надання дозволу на імміграцію подаються - особами, які перебувають в Україні на законних підставах, - до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції.

Для надання дозволу на імміграцію до заяви додаються такі документи:

1) три фотокартки;

2) копія документа, що посвідчує особу;

3) документ про місце проживання особи;

4) відомості про склад сім`ї, копія свідоцтва про шлюб (якщо особа, яка подає заяву, перебуває в шлюбі);

5) документ про те, що особа не є хворою на хронічний алкоголізм, токсикоманію, наркоманію або інфекційні захворювання, перелік яких визначено центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Крім зазначених документів подаються - для осіб, зазначених у пункті 4 частини другої та у пункті 1 частини третьої статті 4 цього Закону, - копії документів, що засвідчують їх родинні стосунки з громадянином України.

Крім того, відповідно до п. 11 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 № 1983, для отримання дозволу на імміграцію разом із заявою встановленого ДМС за погодженням з МЗС зразка подаються:

- паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред`явлення повертається), та копія його сторінок;

- засвідчений у встановленому законодавством порядку переклад українською мовою сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними;

- три фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;

- документ про місце проживання (в Україні та за кордоном);

- документально підтверджені відомості про склад сім`ї (копії свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, документів про усиновлення, встановлення опіки чи піклування тощо);

- документ, виданий лікувально-профілактичним закладом про відсутність у заявника хвороб, зазначених у пункті 5 частини п`ятої статті 9 Закону України «Про імміграцію» (крім осіб, зазначених у пунктах 1 і 3 частини третьої статті 4 Закону). Особи, які постійно проживають за межами України, подають документ, виданий лікувальним закладом держави за місцем проживання, який підлягає легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами;

- довідка, видана компетентним органом держави попереднього проживання або її дипломатичним представництвом чи консульською установою в Україні, про відсутність судимості (крім осіб, зазначених у пунктах 1 і 3 частини третьої статті 4 Закону України «Про імміграцію»). У виняткових випадках такі відомості можуть бути отримані ДМС чи територіальними органами і підрозділами шляхом надсилання відповідного запиту компетентним органам іноземних держав, з якими укладено договір про правову допомогу у цивільних, сімейних та кримінальних справах;

- квитанція про сплату державного мита або консульського збору, якщо за дії, пов`язані з наданням дозволу на імміграцію, законодавством передбачена їх сплата, або документ, який підтверджує наявність пільг щодо сплати.

Документи, визначені пунктами 1 - 10 частини сьомої статті 9 Закону України «Про імміграцію», додатково подаються відповідно до категорії іммігрантів.

У разі необхідності відповідні територіальні органи і підрозділи, які забезпечують провадження у справах з питань імміграції, можуть затребувати інші документи, що уточнюють наявність підстав для надання дозволу на імміграцію, якщо це не суперечить Закону України «Про імміграцію», а також запросити для бесіди заявників чи інших осіб.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що перелік документів, які особа має подати одночасно з заявою для вирішення питання щодо надання дозволу на імміграцію, є вичерпним, серед якого відсутній документ, що містить відомості про терміни перебування на території України до моменту подання відповідної заяви. При цьому витребування інших документів, у тому числі щодо термінів попереднього перебування на території України, є правом відповідного суб`єкта владних повноважень.

Судом першої інстанції вірно встановлено, матеріалами справи підтверджується, відповідачем не спростовується, що позивачем при зверненні для отримання дозволу на імміграцію були подані всі передбачені чинним законодавством документи. Достовірність поданих документів була перевірена посадовими особами Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області, будь-які додаткові документи чи інформація відповідачем не запрошувалася, а тому хибними є доводи апелянта про надання позивачем неправдивих відомостей.

При цьому суд першої інстанції також вірно встановив, що перевищення іноземцем дозволеного строку перебування на території України є підставою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 203 КУпАП, санкції якої не передбачають такого виду адміністративної відповідальності, як скасування дозволу на імміграцію іноземця.

Також суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу апелянта, що рішення суб`єкта владних повноважень має відповідати, у тому числі, критеріям розсудливості та пропорційності.

Відповідачем не взято до уваги, що позивач перебуває в Україні на законних підставах, 22.03.2018 уклав шлюб з громадянкою України, 22.08.2018 отримав посвідчення водія та з 28.02.2018 набув статусу фізичної особи-підприємця, своєчасно та в повній мірі сплачує податки та збори відповідно до вимог чинного законодавства, тобто ОСОБА_1 набув в Україні тісні соціальні та родинні зв`язки, а тому прийняття щодо нього рішення про скасування дозволу на імміграцію в України, поряд з іншим, не відповідає критеріям пропорційності та розсудливості.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення та, як наслідок, його скасування.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року в адміністративній справі № 340/164/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 02 липня 2019 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 02 липня 2019 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова