Справа № 540/248/19
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/248/19
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Димерлія О.О.,

- Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року, прийняте у складі суду судді: Василяки Д.К. в місті Херсоні по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання дій (бездіяльності) протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби України в Херсонській області, Автономній Республіки Крим та м. Севастополі, в якому просив, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати протиправним дії (бездіяльність) ДФС України щодо відмови в реєстрації податкової накладної №66737 від 16.09.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби України в Херсонській області, Автономній Республіки Крим та м. Севастополі зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №66737 від 16.09.207 року подану ФОП ОСОБА_1 .

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 задоволений частково. Визнано протиправними дії та скасовано рішення №916748/НОМЕР_1 від 14.09.2018 року Головного управління Державної фіскальної служби України в Херсонській області, Автономній Республіки Крим та м. Севастополі (73026, м.Херсон, пр. Ушакова, 75, ) щодо відмови в реєстрації податкової накладної за №66737 від 16.09.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ). Зобов`язано Державну фіскальну службу України (04053, м.Київ, Львівська площа, 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №66737 від 16.09.2017 року, подану фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ). Стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби України в Херсонській області, Автономній Республіки Крим та м. Севастополі (73026, м. Херсон, пр. Ушакова, 75, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В доводах апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неправильно застосовано вимоги нормативно-правових актів, які станом на винесення рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не діяли. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції висловив свою позицію з посиланнями на Постанову Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією ДФС про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН або відмову в такій реєстрації №190 від 29.03.2017, яка на момент ухвалення рішення не діяла, та не взяв до уваги, що Відповідач під час розгляду наданих документів та прийняття рішення керувався Постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 «Про затвердження Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації». Крім того, на думку апелянта суд першої інстанції під час розгляду справи по суті не взявдо уваги пояснення представників відповідачів про те, що стало підставою для відмови в реєстрації податкової накладної. Деякі документи що надані на комісію та до суду відрізняються про що зазначалися в відзиві на позовну заяву та зазначалося під час розгляду справи у суді першої інстанції. Апелянт вважає, що оскільки позивачем надано документи, які складені з порушенням законодавства, а також у зв`язку з тим, що платником надано копії документів, які не є остатніми для встановлення походження товару, не підтверджено взаємовідносин з виробником продукції, відповідачем правомірно відмовлено в реєстрації податкової накладної від 16.09.2017 року №66737, а рішення відповідача є обґрунтованим та винесене в межах діючих нормативних актів.

Відзив (заперечення) на апеляційну скаргу позивачем не надано.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 14.11.2003 року ФОП ОСОБА_1 зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності позивача - 46.31 оптова торгівля фруктами й овочами, 46.32 оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами, 46.33 оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами, 46.34 оптова торгівля напоями, 46.36 оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами, 46.37 оптова торгівля кавою, чаєм, какао та прянощами, 46.38 оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками, 46.90 неспеціалізована оптова торгівля, 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 47.81 роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами.

27.07.2017 року між ПП «Артек-Союз» та ФОП ОСОБА_1 укладений договір №2707/17, відповідно до умов якого постачальник передає у валсінсть замовника продукти харчові для господарих цілей згідно специфікації.

Відповідно до специфікації до договору поставки ФОП ОСОБА_1 повинен поставляти ПП «Артек-Союз» свинину 2 кат., яловичину 1 кат. та печінку яловичу.

Відповідно до платіжного доручення №1375 від 01.09.2017 року ПП «Артек-Союз» перераховано ФОП ОСОБА_1 за продукти по рф-00033737 від 01.09.207 року 683500,00 грн., в тому числі ПДВ 20% 113916,67 грн.

На підставі зазначеного договору були надані послуги про що свідчать копії накладних, товарно-транспортних накладних, та, серед інших, виписана податкова накладна №66737 від 16.09.2017 р. на суму 683500,00 грн., з урахуванням ПДВ, які у відповідності до вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України направлено 15.10.2017 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно квитанцій від №1 від 11.10.2017 року Державної фіскальної служби України податкова накладна доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України, але її реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ. В квитанції зазначено, що «ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 «Критеріїв ризиковості платника податків» та запропоновано надати додаткові пояснення та документи, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

На виконання п.п.201.16.2 п.201.16. ст.201 ПКУ на адресу податкового органу від 13.09.2018 ФОП ОСОБА_1 повідомленням №123 «Про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрація яких зупинена» направлено на комісію Головного управління ДФС України у Херсонській області, Автномній Республіці Крим та м.Севастополі подано копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено для підтвердження реальності здійснення операцій, а саме відомості про надання послуг охолодження та штатний розпис ФОП ОСОБА_1 , видаткова накладна №РН-0000184 від 28.04.2017 року ФОП ОСОБА_1 , видаткова накладна РН-0000041 від 17.08.2017 року постачальник ТОВ «УГЕЗ» ТТН № від 17.08.2017 вантажовідпрвник ТОВ «УГЕЗ», декларація виробника від 17.08.2017 року №41, видаткова накладна №РН-0000043 від 18.08.2017 року постачальник ТОВ «УГЕЗ» ТТН № від 18.08.2017 року вантажовідправник ТОВ «УГЕЗ», видаткова накладна №РН-0000042 від 18.08.2017 р. постачальник ТОВ «УГЕЗ», ТТН № від 18.08.2017 р. вантажовідправник ТОВ «УГЕЗ», декларація виробника від 18.08.2017 р. №42, видаткова накладна №РН-0000044 від 19.08.2017 р. постачальник ТОВ «УГЕЗ», ТТН № від 19.08.2017 р. вантажовідправник ТОВ «УГЕЗ», декларація виробника від 19.08.2017 р. №42, видаткова накладна №РН-0000046 від 23.08.2017 р. постачальник ТОВ «УГЕЗ», ТТН № від 23.08.2017 р. вантажовідправник ТОВ «УГЕЗ», декларація виробника від 23.08.2017 р. №46, видаткова накладна №РН-0000047 від 29.08.2017 р. постачальник ТОВ «УГЕЗ», ТТН № від 29.08.2017 р. вантажовідправник ТОВ «УГЕЗ», декларація виробника від 29.08.2017 р. №47, видаткові накладні та ТТН на відвантаження в адресу ПП «Артек-Союз» за вересень 2017 р., витяг з ЄДРПОУ, договір надання послуг по охолодження від 07.12.2016 р. з ТОВ «Херсонхолод», акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта від 16.03.2017 року №05-1-16/552, експлуатаційний дозвіл від 09.12.2016 №21-19-82, договір приєднання до регламенту авторизованого електронного майданчику «Держзакупівлі. Онлайн» №12012016-2 від 12.01.2016 р., штатний розпис ФОП ОСОБА_1 від 31.07.2017 р., договір купівлі-продажу від 27.07.2017 р. №27/07/17 укладений з ПП «Артек-Союз», договір купівлі-продажу від 01.08.2017 р. з ФОП ОСОБА_2 , договір №01-06/17 від 01.06.2017 р. укладений з ТОВ «ТК-Віакон», видаткова накладна №541 від 31.07.2017 постачальник ТОВ «ТК-Віакон», ТТН №541 від 31.07.2017 р. вантажовідправник ТОВ «ТК-Віакон», декларація виробника від 11.07.2017 року №4152 виробник «Козятинський м`ясокомбінат», пояснення до ПН №66737 від 16.09.2017 року, податкова накладна від 16.09.2017 року №66737, договір від 15.08.2017 року №15/08-1 постачальник ТОВ «УГЕЗ».

За результатами розгляду наданих документів комісією Головного управління ДФС України у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийнято рішення від 14.09.2018 року №916748/ про відмову в реєстрації податкової накладної від 16.09.2017 року №66737.

ФОП ОСОБА_1 вважає рішення Державної фіскальної служби від 14.09.2018 року №916748/, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства, необґрунтованим і безпідставним, тому звернулося до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції виходив з того, що ФОП ОСОБА_1 належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки оскаржуване рішення №916748/НОМЕР_1 від 14.09.2018 року Головного управління Державної фіскальної служби України в Херсонській області щодо відмови в реєстрації податкової накладної за №66737 від 16.09.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської операції за податковою накладною у реєстрації якої відмовлено.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Відповідно до п. 201.16. ПК України, на яку у квитанції послався фіскальний орган, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно підпунктів «а», «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні норми містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В даному випадку ФОП ОСОБА_1 . надіслана квитанція від 11.10.2017 року.

Зі змісту даної квитанції по податковій накладній вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом п. 6 Критеріїв ризиковості платника податку.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що контролюючим органом порушено норми підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки ним не зазначено у квитанції від 11.10.2017 року конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 ПК України.

У порядку визначеному підпунктом 201.16.2 пункту 201.6 статті 201 ПК України, позивачем були надіслані дані до Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі копії документів та пояснення до господарських операцій з надання послуг ПП «Артек-Союз» та податкову накладну №66737 від 16.09.2017 року для направлення для Комісії Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Дані документи направляються податковим органом за місцем обліку платника податків відповідно підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України до Комісії ДФС України для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних. Однак, 14.09.2018 року Комісія Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийняла рішення №916748/, якими відмовлено в реєстрації податкової накладної №№66737 від 16.09.2017 року.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що рішення комісії від 14.09.2018 року №916748/, якими відмовлено в реєстрації податкової накладної №66737 від 16.09.2017 року, не містить конкретної інформації, щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є: наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, не зазначено які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Колегія суддів критично оцінює аргументи апеляційної скарги, що позивачем до суду було надано ті первинні документи, які не були надані до Комісії, оскільки вказані обставини обумовлені саме не зазначенням податковим органом, яких саме документів не вистачає для встановлення походження товару та підтвердження відносин з виробником, що свідчить про формальність прийнятого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної

Поряд цим, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що суд першої інстанції під час ухвалення рішення посилався на нормативно-правовий акти (Постанову Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» №190 від 29.03.2017), яка є недіючою.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 №117, якою затверджено «Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації».

Відповідно до вимог п. 12 та 13 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з вимогами п. 14 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі. товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як вбачається з п. 15 Порядку №117, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до скількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з /КТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктом 16 Порядку №117 визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з вимогами п.п. 18-20 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до вимог п. 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як слідує з п. 22 Порядку №117, рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Відповідно до пункту 23 Порядку №117, таке рішення приймається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку.

Таким чином, рішення комісії Державної фіскальної служби повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування», або «надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Виходячи з вищевикладеного, оскаржувані рішення комісії не містять чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської операції за податковою накладною у реєстрації якої відмовлено. Отже, відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної №66737 від 16.09.2017 року, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та ПП «Артек-Союз».

Судом першої інстанції також вірно зазначено, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Так, проаналізувавши зміст документів, поданих позивачем, суд апеляційної інстанції вважає, що подані позивачем первинні документи, відповідають вимогам Порядку №117, та є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Таким чином, на думку колегії суддів, позивач виконав свій обов`язок щодо надіслання до податкового органу первинних документів та пояснень на підтвердження реальності факту операцій.

Колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення відповідача від 14.09.2018 року №916748/НОМЕР_1 є актом індивідуальної дії.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

При цьому суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року (справа №822/1817/18).

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з скасуванням рішення від 14.09.2018 року №916748/, яке винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, оскільки позивачем заявлено вимогу про визнання протиправним та скасування рішення до Державної фіскальної служби України, яка не є належним відповідачем у цій частині позовних вимог.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі «ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: «Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п.45, від 10 липня 2003року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

Таким чином, з урахуванням того, що колегією суддів встановлено неправомірність прийняття ГУ ДФС в Херсонській області, АРК та м. Севастополі оскаржуваного рішення №916748/НОМЕР_1 від 14.09.2018 року, задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №66737 від 16.09.2017 року, у даному випадку, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде вирішено остаточно.

Згідно положень ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції правильно вирішено справу по суті, проте помилково застосовано положення Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» №190 від 29.03.2017 року, які втратили чинність станом на момент прийняття відповідачем спірного рішення, колегія суддів вважає, що судове рішення, відповідно до вимог ст. 317 КАС України, підлягає зміні шляхом виключення посилань суду першої інстанції на Постанову Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» №190 від 29.03.2017, а в іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року - задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду, яке прийнято 16 квітня 2019 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання дій (бездіяльності) протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції посилання на Постанову Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» №190 від 29.03.2017 року.

В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду, яке прийнято 16 квітня 2019 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання дій (бездіяльності) протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко