Справа № 160/2769/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року Справа № 160/2769/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення заборгованості, -
27.03.2019 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , третя особа Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 05.08.2016 р. по 21.12.2018 р. Наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (далі- ДДУВС) № 168 ос від 05.08.2016 року Відповідач був прийнятий на службу до органів внутрішніх справ України та зарахований курсантом на денну форму навчання за державним замовленням до ДДУВС. 05.08.2016 р. між ним та Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ було укладено Контракт про здобуття освіти № 2464 (далі Контракт № 2464). 17.12.2018 р. Відповідач подав рапорт про відрахування його з навчання та звільнення зі служби в Національній поліції за власним бажанням. Згідно з наказом ДДУВС від 21.12.2018 р. № 300 ос Відповідач був звільнений зі служби в поліції на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».
Відповідно до положень ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Оскільки, відповідачем витрати за навчання в добровільному порядку не відшкодовані, позивач просить стягнути їх в судовому порядку.
Ухвалою суду від 17.04.2019 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач Прядко М.К. про відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Заяв, клопотань або заперечень на позов до суду не надходило.
03 травня 2019 року третя особа Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області подало до суду пояснення по справі в яких зазначено, що у відповідності до положень ч. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які достроково розірвали контракт про здобуття освіти з будь яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 4 частини 1 статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України. Оскільки, ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за власним бажанням, а витрати на його утримання в вищому навчальному закладі ним в добровільному порядку не відшкодовані, такі витрати підлягають відшкодуванню в судовому порядку.
За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України).
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Матеріалами справи підтверджено, що наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 05.08.2016 року № 168 ос ОСОБА_1 було зараховано курсантом першого курсу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ на денну форму навчання за державним замовленням та присвоєно спеціальне звання рядовий поліції.
На виконання вимог ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» 05.08.2016 року між Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ (далі Виконавець або ВНЗ) в особі ректора Глуховері ОСОБА_2 .А ОСОБА_3 ), Головним управлінням національної поліції в Дніпропетровській області (далі Замовник) в особі начальника ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області Репешка І.В. та рядовим ОСОБА_1 був укладений Контракт № 2464 про здобуття освіти у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ освітнього ступеню бакалавр за спеціальністю 081 «Право».
Пунктом 2.3.6. укладеного Контракту № 2464 передбачено, що у разі дострокового розірвання контракту чи звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання особа зобов`язується відшкодувати Виконавцю, яким виступає ДДУВС витрати, пов`язані із утриманням у вищому навчальному закладі відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.
Пунктом 4.1 Контракту № 2464 також передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим забезпеченням, продовольчим забезпечення, речовим забезпеченням (в т.ч. послуги прання, прасування), медичним забезпеченням, оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв, до яких належать, але перелік не є вичерпним: тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.
Пунктом 4.4 Контракту № 2464 визначено, що у разі відмови особи від добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку відповідно до норм чинного законодавства.
Наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 21.12.2018 року № 300 ос рядового поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», за власним бажанням.
Пунктом 6.8 Положення про вищі навчальні заклади МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14 лютого 2008 року № 62, початком проходження служби в органах внутрішніх справ вважається дата, зазначена в наказі про зарахування на навчання до вищого навчального закладу.
Таким чином, навчаючись у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, особа проходить публічну службу в поліції.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580 III (далі Закон України № 580 III), служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до частини 2 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію», підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 74 Закону України № 580 III).
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку України (ч. 5 ст. 74 Закону України № 580 III).
Згідно зі статтею 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, за власним бажанням.
Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.
Матеріалами справи підтверджено, що згідно з наказом від 21.12.2018 року № 300 ос, відповідач був звільнений зі служби в поліції та відрахований з навчання в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ з 21.12.2018 року на підставі рапорту від 17.12.2018 року про відрахування з навчання за власним бажанням.
Механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати) встановлений Порядком відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 (далі Порядок № 261).
Відповідно до абзацу 3 пункту 1 Порядку № 261, звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) є підставою для відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.
Згідно з пунктами 3 та 4 Порядку № 261, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Відповідно до п. 5 Порядку № 261, після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи. У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач був ознайомлений з обов`язком по відшкодуванню вартості навчання, про що ним особисто зазначено в рапорті від 17.12.2018 року про відрахування з вищого навчального закладу за власним бажанням.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, якого звільнено з органів поліції за пунктом 7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України у розмірі 35 895,57 грн., що підтверджується довідками-розрахунками витрат, пов`язаних з утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, долученими до матеріалів справи, а тому, позовні вимоги Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ є обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням наведеного, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи, положення ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 205, 241-246, 372 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади - Міністерства внутрішніх справ України в особі його структурного підрозділу - Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням Прядко Михайла Костянтиновича в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ у сумі 35 895,57 грн. (тридцять п`ять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень 57 коп.).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтею 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева