Справа № 638/12927/18
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 р. Справа № 638/12927/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 13.03.2019 (суддя Бородіна Н.М., вулиця Валентинівська, 7Б, Харків, Харківська область, 61168, повний текст складено 13.03.19) по справі № 638/12927/18

за позовом ОСОБА_1

до Харківської митниці Державної фіскальної служби

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Харківської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Харківська митниця ДФС), в якому просив скасувати постанову Харківської митниці від 21.06.2018 про порушення митних правил №076780700/18 та накладання штрафу в сумі 17 000,00 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13.03.2019 відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись з даним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що 13.10.2017 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Bora, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Позивач самостійно вперше 04.01.2018 та потім 30.01.2018 звернувся до Харківської митниці ДФС з заявами-запитами, у яких повідомив про технічний стан вказаного автомобіля та неможливість виїзду автомобіля за межі митної території України, та просив відповідача вжити заходи для зняття з митного обліку чи поміщення у митний режим відмови на користь держави, про що в матеріалах справи містяться всі підтверджуючі документи. Позивач вважає, що всупереч зазначеним обставинам та підтвердження останнім об`єктивних причин перевищення строку тимчасового ввезення автомобілю, митний орган протиправно виніс постанову про порушення митних правил. Також позивач вважає, що суд першої інстанції неправильно вказує дату першого звернення позивача до Харківської митниці ДФС 09.01.2018, оскільки зазначене спростовується заявою-зверненням від 04.01.2018, яка була направлена поштою до Харківської митниці ДФС рекомендованим листом.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 призначено до розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку письмового провадження, яке було задоволено ухвалою суду від 21.05.2019, строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції поновлено.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2019 відкрито провадження по справі № 638/12927/18.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2019 закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні.

На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, а також зазначив про правомірність накладення на позивача адміністративного стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України (далі - МК України) оскаржуваною постановою, оскільки згідно бази даних автоматизованої системи митного оформлення (далі - АСМО) ДФС України, 04.01.2017, в зоні діяльності Харківської митниці ДФС, ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України транспортний засіб «VW BORA», VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 за даними АСМО «Інспектор», в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року», тобто з граничним терміном вивезення даного транспортного засобу до 04.01.2018 включно. Станом на 21.06.2018, факту вивезення за межі митної території України транспортного засобу «VW BORA», реєстраційний номер НОМЕР_1 не зафіксовано. Також не зафіксовано факту поміщення вказаного автомобіля у митний режим відмови на користь держави, знищення або руйнування чи оформлення для вільного обігу на митній території України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

04 січня 2017 року громадянином ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України автомобіль марки «VW BORA», VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації - Федеративна Республіка Німеччина у режимі «тимчасове ввезення до 1 року», тобто терміном вивезення транспортного засобу до 04.01.2018 включно.

09 січня 2018 року Харківською митницею ДФС отримано заяву гр. ОСОБА_1 від 04.01.2018 щодо неможливості вивезення транспортного засобу марки «VW BORA», VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 у визначений строк у зв`язку із поганим технічним станом автомобіля.

До заяви було додано висновок щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №93/011-17, замовник оцінки ОСОБА_5 .

Листом митниці від 19.01.2018 № 485/00-5/20-70-20-04 ОСОБА_1 було роз`яснено ч. 5 ст. 380 МК України.

Позивачем до митниці подано заяву від 30.01.2018 де вказано, що 13.10.2017 сталася ДТП за участю транспортного засобу марки «VW BORA», VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП автомобіль є практично знищеним та його ремонт є недоцільним. Також позивач просив повідомити про те, які дії необхідно вжити для зняття з митного обліку чи поміщення в митний режим відмови на користь держави, знищення або руйнування транспортного засобу марки «VW BORA», реєстраційний номер НОМЕР_1 . До заяви додана довідка з поліції про ДТП від 13.10.17, видана громадянину ОСОБА_5

03 квітня 2018 року позивачем повідомлено, що вказаний транспортний засіб знаходиться на ремонті на СТО ТОВ «Автомобіліст-98» з 01.12.2017 і надано довідку з СТО від 05.03.2018.

Також зазначено, що перевищення строку тимчасового ввезення вказаного авто відбулося поза волі позивача внаслідок аварії.

На запит митниці від 04.04.2018 №2944/00-5/20-70-20-04, направлений до СТО ТОВ «Автомобіліст-98», 19.04.2018 отримана відповідь, в якій зазначено, що транспортний засіб марки «VW BORA», VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться на ремонті з 01.12.2017, тривалість ремонту пояснюється значними механічними пошкодженнями автомобіля та відсутністю запасних частин. Також зазначено, що в разі не здійснення його ремонту, вивезення авто за межі митної території України можливе шляхом евакуації спецтехнікою (евакуатором).

Постановою у справі про порушення митних правил №0767/80700/18 від 21.06.2018 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбачених ч.3 ст. 481 МК України та накладено штраф в сумі 17000 грн., у зв`язку з перевищенням строку тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для скасування оскаржуваної постанови Харківської митниці ДФС.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду погоджується, з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 481 МК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ( ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено під час судового розгляду фактичною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності позивача стало порушення останнім строків вивезення за межі митної території України транспортного засобу марки «VW BORA», VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був ввезений в Україну у режимі «тимчасове ввезення до 1 року».

Згідно із частиною 1 статті 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Приписами ч. 6 ст. 380 МК України встановлено, що у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання органам доходів і зборів власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим відмови на користь держави чи знищення або руйнування.

Порядок виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657 (далі - Порядок № 657).

аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем. (п. 2 розд. VIII Порядку № 657)

Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. (п. 5 розд. VIII Порядку № 657)

Пунктом 3 Розділу VIII Порядку № 657 встановлено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Так, в підтвердження факту аварії за участю транспортного засобу позивача, останнім надано довідку з органів поліції ЄС № 44216, з якої слідує, що 13.10.2017 о 19 год. 10 хв. в м. Харкові по вул. Г. Широнінців та вул. Механізаторська внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «VW BORA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження: передньої частини автомобіля.

На підтвердження наслідків факту аварії позивачем надано висновок щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №93/011-17 та довідку з СТО від 05.03.2018.

Згідно з ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу ), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Тобто, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин не переробної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Зважаючи на те, що позивач вчасно ( до закінчення встановленого строку тимчасового ввезення) не повідомив найближчий митний орган про обставини подій (аварії) то, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірного винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 481 МК України.

Посилання апелянта на те, що ним своєчасно (04.01.2018 ) було надано документи про неможливість вивезення транспортного засобу за межі України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки довідку з поліції про ДТП від 13.10.2017 позивачем до митного органу було надано лише разом із заявою від 30.01.2018. А до заяви від 04.01.2018 позивачем було додано лише висновок щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспорту №93/011-17. Будь-яких інших документів щодо дії обставин непереборної сили, аварії, протиправних дій третіх осіб до заяви позивачем додано не було.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ("Серявін та інші проти України").

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на всі інші аргументи позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

З огляду на вищезазначене та враховуючи положення ст. 317 КАС України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 березня 2019 року по справі № 638/12927/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Любчич
Судді(підпис) (підпис) О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Постанова складена в повному обсязі 04.07.19.