Справа № 280/4355/18
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2019 року м. Дніпросправа № 280/4355/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

секретар судового засідання: Комар Н.В.

за участю: представника відповідача: Головачової Карини Вадимівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2019 (головуючий суддя Сіпака А.В., повний текст складено 26.02.2019)

в адміністративній справі №280/4355/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаладонт" до відповідача Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "МЕГАЛАДОНТ", звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗП613/566/АН-ЗП1553П566/НД/АН/СПТД-ФС від 06.09.2018 (а.с. 4-10, 79-84 т. 1).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постанова Головного управління Держпраці у Запорізькій області прийнята з порушенням законодавства, без урахування всіх обставин справи, оскільки позивачем не чинилися перешкоди у діяльності інспектора праці. На виконання вимоги про надання/поновлення документів № ЗП1553/566/НД від 13.08.2018 позивачем до відповідача 21.08.2018 було подано заяву № 5 з належним чином завіреними додатками та заяву № 6 від 21.08.2018, яку надіслано до Урядовий контактний центр.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2019 позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Запорізькій області № ЗП613/566/АН-ЗП1553П566/НД/АН/СПТД-ФС від 06.09.2018.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що відповідачем не доведено правомірності рішення щодо накладення штрафу на позивача.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що інспекційне відвідування проведено у відповідності до Порядку №295, виявлені порушення, які зафіксовані в акті, правильно вжито заходи до винної особи у допущенні порушень законодавства про працю. Зазначає, що позивач мав реальну можливість надати накази про відрядження керівника, про порядок зберігання документації.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Посилається на те, що позивач мав поважні причини неможливості виконати вимогу інспектора праці у зв`язку з знаходженням усіх документів підприємства у спеціальній шафі, ключі від якої у відповідності до наказу по підприємству №14 від 14.08.2017 року, знаходяться виключно у директора підприємства (директор знаходився у відрядженні).

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Вважає, що відповідач діяв у відповідності до норм законодавства, що регулюють питання проведення інспекційного відвідування та накладення штрафу. Надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.08.2018 інспектором праці Ващиліною І.В. було здійснено спробу проведення невиїзного інспектування ТОВ "МЕГАЛАДОНТ" та у зв`язку з ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів, а саме невиконання вимоги про надання документів № ЗП1553/566/НД від 13.08.2018, за результатами якого складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування № ЗП613/566/АН-ЗП1553П566/НД/АН.

29.08.2018 Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області складено Повідомлення № 08/03.4-06/6610 щодо розгляду справи у приміщенні відповідача 06.09.2018 о 14 год. 30 хв., яке відповідно до інформації на сайті Укрпошта було вручено уповноваженій особі позивача 18.09.2018.

У зв`язку з чим, за результатами розгляду справи про накладення штрафу та на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 16.08.2018 № ЗП613/566/АН-ЗП1553П566/НД/АН щодо порушень ТОВ "МЕГАЛАДОНТ", відповідно до абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України, Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області винесена Постанова про накладення штрафу від 06.08.2018 № ЗП613/566/АН-ЗП1553П66/НД/АН/СПТД-ФС, яким вирішено накласти штраф на позивача у розмірі 372300 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин суд першої інстанції правильно застосував норми Конституції України, норми Кодексу законів про працю України, Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007року №877-V, норми Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295, норми Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області винесена Постанова від 06.08.2018 № ЗП613/566/АН-ЗП1553П66/НД/АН/СПТД-ФС про накладення штрафу на позивача у розмірі 372300 грн. (а.с. 12 т. 1)

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, вказана норма встановлює, що суб`єкт владних повноважень має діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При цьому, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007року №877-V (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відповідно до статті 1 якого державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом

Загальні вимоги до здійснення державного нагляду (контролю) визначено статтею 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", відповідно до частин 1, 4 якої державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Перелік підстав для здійснення позапланового заходу (позапланової перевірки) визначено в ч. 1 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до цієї норми права, підставами для здійснення позапланових заходів є:

- подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

- виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Не виправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

- перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

- звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом; неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів; доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (далі - Порядок № 295).

Так, відповідно до пп.1, 4-7 п.5 Порядку № 295, інспекційне відвідування проводиться:

- за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

- за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю;

- за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю;

- за інформацією:

Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДФС та її територіальних органів про:

- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;

- факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень;

- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом;

- роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника;

Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:

- роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної;

- роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;

- роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків;

- працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;

- роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки" );

- роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації;

- роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів;

- роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників; за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Пунктом 15 Порядку № 295 передбачено, що за рішенням керівника органу контролю або його заступника, погодженим з об`єктом відвідування, інспектори праці за наявності підстав, визначених підпунктами 1, 4-7 пункту 5 цього Порядку, можуть проводити невиїзні інспектування у приміщенні відповідного органу контролю на підставі документів та пояснень, наданих об`єктом відвідування.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

За приписами п.16 Порядку № 295 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Матеріалами справи підтверджено, що підставою для видачі наказу про проведення невиїзного інспектування перевірки стану виконання припису стало ненадання об`єктом відвідування відповіді в недостатньому обсязі про факт усунення виявлених порушень, зазначених в приписі від 12.04.2018 № ЗП613/566/АН/П (колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що припис датований 20.04.2018 (а.с. 62 т. 1).

Відповідач зазначає, що під час спроби проведення невиїзного інспектування позивача 13.08.2018 запропоновано надати документи, а саме:

- трудові договори (накази) про прийом на роботу працівників з квітня 2018 року;

- заяви працівників про прийом на роботу з квітня 2018 року;

- повідомлення про прийняття на роботу працівників з відміткою ДФС з квітня 2018 року;

- табеля обліку використання робочого часу з квітня 2018 року; особові картки працівників (форма П-2) прийнятих з квітня 2018 року;

- Книга обліку руху трудових книжок;

- штатний розпис підприємства, діючий з квітня 2018 року;

- пояснення керівника щодо прийнятих працівників з квітня 2018 року.

(відповідачем запропоновано надати документи та пояснення до 12години 00 хв. 15.08.2018).

Натомість з матеріалів справи вбачається, що позивачем не надана інформація, що була необхідна для проведення невиїзного інспектування.

Причини ненадання інформації (на виконання Вимоги № ЗП1553/566/НД від 13.08.218 року (а.с. 183-185 т. 1)) відображені у заяві представника позивача Курдась С.О. від 16.08.2018 року (а.с. 24, 25 т. 1) та повідомлено відповідача, що у зв`язку із службовим відрядженням директора Товариства "Мегаладонт" Камози Ж.А. з 15.08.2018 по 21.08.2018 року за межі м. Запоріжжя, виконати вимогу у вказаний строк не видається можливим у зв`язку із зберіганням документів у шафі, ключі від якої знаходяться у директора. Також зазначено, що невідкладно після закінчення відрядження буде вирішено питання за фактом надання запитуваних документів

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що безпосередньо 21.08.2018 року позивачем був надісланий відповідачу (на виконання Вимоги № ЗП1553/566/НД від 13.08.218 року) пакет документів на 27 аркушах (а.с. 32 т. 1).

Так, на підтвердження даних обставин судом першої інстанції досліджено надані представником позивача

- Наказ про відрядження № 1 від 14.08.2018 та посвідчення про відрядження з відповідними відмітками (а.с. 56 т. 1),

- наказ про відрядження № 1/1 від 11.08.2018 та посвідчення про відрядження з відповідними відмітками про перебування у відрядженні директора підприємства також з 12.08.2018 по 14.08.2018,

- листи організацій, які підтверджують факт перебування Камози Ж.А. у відрядженні в період з 12.08.2018 по 14.08.2018 та в період з 15.08.2018 по 20.08.2018.

Матеріали справи містять Наказ № 14 від 14.08.2017 (про порядок зберігання документації), підписаний директором Камозою Ж.А., відповідно до якого вся без виключень документація підприємства та печатка зберігається у шафі, ключі від якої перебувають у директора підприємства (а.с. 60 т. 1).

Позивач зазначає, що під час проведення невиїзного інспектування, яке відбулось в приміщенні Держпраці в Запорізькій області, представник суб`єкта господарювання Курдась С.О. перевірив посвідчення інспектора Ващиліної І.В. за № 566 в реєстрі, однак, вказаний реєстр не працював, що унеможливило перевірку; також було перевірено перелік питань, що підлягають інспектуванню, але даний перелік в порушення вимог п. 4 Порядку № 295 відсутній на офіційному веб-сайті Держпраці.

На підставі п. 16 Порядку №295 інспектором праці складено акт про неможливість проведення невиїзного інспектування № ЗП/1553/566/НД від 13.08.2018 (а.с. 186-191 т. 1).

З Актом та вимогою уповноважена особа позивача був ознайомлений.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції, враховуючи вищевикладене, дійшов правильного висновку про необґрунтованість доводів представника відповідача згідно яких позивач мав можливість виконати вимогу про надання/поновлення документів № ЗП1553/566/НД від 13.08.2018 (а.с. 183-185 т. 1). Дані доводи відповідача є припущенням. Докази відмови позивача від надання документів відсутні. Докази недопущення до проведення невиїзного інспектування матеріали справи не містять.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що застосування до позивача санкції у зв`язку з невиконанням вимоги про надання документів, можливо лише тоді коли особа має реальну можливість виконати цю вимогу.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи не містять доказів не допуску позивачем відповідача до невиїзного інспектування інспектора праці, а тому і відсутні правові підстави для застосування до позивача штрафу за ч.2 ст.265 КЗпП. Вказана обставина має наслідком скасування постанови відповідача.

Щодо питання прийняття постанови про накладення штрафу без участі позивача.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі - Порядок №509).

Відповідно до п. 3 Порядку № 509, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Пунктом 5 Порядку, встановлено, що у разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держпраці, його заступниками, але не більше ніж на 10 днів.

За правилами п 6 Порядку, про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

У відповідності до вимог п. 7 Порядку, справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Згідно п. 8 Порядку, розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, приймає відповідне рішення.

Колегією суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності постанови Головного управління Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу уповноваженими особами № ЗП613/566/АН-ЗП1553П566/НД/АН/СПТД-ФС від 06.09.2018 про накладення штрафу у розмірі 372 300 грн.

У межах спірних правовідносин адміністративним судом не вирішується питання доцільності притягнення позивача до відповідальності, а перевіряється виключно законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у таких справах, станом на момент їхнього прийняття або вчинення, за наслідками чого суд може визнати протиправними рішення та дії (бездіяльність) суб`єкта владних повноважень, а також зобов`язати його вчинити певні дії.

При цьому, обов`язок доказування правомірності оскаржуваного рішення покладається на контролюючий орган, як на суб`єкта владних повноважень, що заперечує проти задоволення адміністративного позову.

Матеріалами справи містять Повідомлення про розгляд справи від 29.08.2018 року № 08/03.4-06/6610 (а.с. 26 т. 1). У вказаному повідомленні зазначено, що розгляд справи про накладення штрафу відбудеться 06.09.2018. При цьому, вручене зазначене Повідомлення представнику позивача 18.09.2018, що підтверджується інформацією з сайту Укрпошти та листа ПАТ "Укрпошта" від 27.09.2018 № 33-К-32339 (а.с. 27, 28 т. 1).

Отже, повідомлення про розгляд справи отримано пізніше ніж проведено розгляд такої справи.

Таким чином можна дійти висновку, що позивач не знав про час і місце розгляду справи про накладення штрафу, оскільки не був своєчасно повідомлений про розгляд такої справи.

Із тексту постанови про накладення штрафу від 06.09.2018 року (а.с. 12 т. 1) також вбачається, що постанова прийнята без участі позивача.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області не доведено факту недопущення інспекторів Держпраці до проведення невиїзного інспектування, необґрунтованості доводів про імовірну можливість надання запитуваних документів, які відповідно до листа № 5 від 21.08.2018 були надані відповідачу, порушення Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, не дотримання якого є гарантією захисту прав, свобод та охоронюваних законом інтересів суб`єкта господарювання, суд дійшов висновку щодо обгрунтованості позовних вимог, та відповідно наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення адміністративного позову ТОВ "МЕГАЛАДОНТ" до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про скасування Постанови щодо накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗП613/566/АН-ЗП1553П566/НД/АН/СПТД-ФС від 06.09.2018.

Вищевикладене спростовує доводи відповідача, наведені у апеляційній скарзі.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги ТОВ "МЕГАЛАДОНТ" до відповідача Головного управління Держпраці у Запорізькій області про скасування Постанови щодо накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗП613/566/АН-ЗП1553П566/НД/АН/СПТД-ФС від 06.09.2018, підлягають задоволенню.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з обставин справи та норм законодавства України, що регулює дані правовідносини, права та інтереси позивача захищені рішенням суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати апеляційного розгляду справи, судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2019 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2019 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 01.07.2019 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду згідно ст. 328, 329 КАС України протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня складення повного судового рішення.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 01.07.2019.

В повному обсязі постанова виготовлена 05.07.2019.

Головуючий суддя Ю.В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров