Справа № 160/3009/19
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2019 року Справа № 160/3009/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
за участі секретаря судового засідання Черніженко К.Е.
представника позивача Жукової Є.Б.
представника відповідача Донцова Є.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірми Колос ЛТД до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
03 квітня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Колос ЛТД» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення винесені заступником начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області Мельник Д.М.:
Ухвалою суду від 05 квітня 2019 року було відкрито та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче провадження було призначене на 22.04.2019 р.
На стадії підготовчого провадження відповідач надав відзив на позовну заяву, а позивач відповідь на відзив.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що всі контрагенти мали необхідний обсяг правосуб`єктності та були зареєстровані як платники податку на додану вартість, пояснення та протоколи допитів контрагентів не можуть слугувати доказами здійснення нереальних господарських операцій, оскільки, керівниками та власниками підприємств-контрагентів були інші особи, всі господарські операції, які вчинялися між позивачем та його контрагентами у періоді, що перевірявся є реальними, підтверджуються первинними документами, що були досліджені контролюючим органом під час проведення перевірки і відображені в акті перевірки.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив, просив позов задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача проти позову заперечував, пояснив, що контролюючим органом проведено документальну планову виїзну перевірку, під час проведення перевірки позивач не надав оригінали товарно-транспортних накладних, згідно з яким здійснювалося транспортування товару, контрагенти позивача є фігурантами кримінальних проваджень, наявні протоколи допитів контрагентів позивача, які пояснюють, що зареєстрували підприємство за грошову винагороду, а також, наявний вирок суду за ознаками ст. 205 КК України. Виявлені перевіркою порушення податкового законодавства встановлені вірно, з урахуванням усіх обставин, податкові повідомлення-рішення винесені відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку із чим, підстави для задоволення позову відсутні.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Правомірність прийнятих контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - Податковий кодекс України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно із ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (п.п. 75.1.2. п. 75.2 ст. 75 ПК України).
Відповідно до п. 77.8. ст. 77 ПК України, перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.
Зі змісту 83 статті ПК вбачається, підставами для висновків, є:
83.1.1. документи, визначені цим Кодексом;
83.1.2. податкова інформація;
83.1.3. експертні висновки;
83.1.4. судові рішення;
83.1.6. податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.
Відповідно до п. 44.1. ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Пунктом 44.5. статті 44 ПК України передбачено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.
Відповідно до п. 44.6. ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
У разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.
Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі, у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких, є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
За приписами пункту 198.3 наведеної статті, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, у зв`язку з:
- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі, коли на момент перевірки платника податку, контролюючим органом, суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Статтею 200 Податкового кодексу України визначалося, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;
б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Із наведеного вбачається, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ, є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства та як підтверджує сплату податку на додану вартість у складі ціни товару.
Отже, надаючи оцінку правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між позивачем та контрагентами-постачальниками.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, наказом ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 08.08.2018 року № 4522-п була призначена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Фірма «Колос ЛТД» податкового законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р., валютного за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р.
Копію наказу від 08.08.2018 р. № 4522-п контролюючого органу про проведення документальної планової виїзної перевірки надіслано платнику податків 15.08.2018 р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 2 Акту перевірки). З направленнями на право проведення перевірки ознайомлено під підпис 30.08.2018 р. головного бухгалтера ТОВ «Фірма «Колос ЛТД» ОСОБА_1 .М ОСОБА_2 (а.с. 2 Акту перевірки).
Відповідно до п.2.1 акту, перевірка проводилась з 30.08.2018 року по 19.09.2018 року. Термін проведення перевірки продовжувався з 13.09.2018 р. на 5 робочих днів на підставі Наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 11.09.2018 р. № 5186-п.
- п.п.134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2 535 439 грн., у тому за 2015 р. у сумі 2 105 690 грн., за 2016 р. у сумі 429 749 грн.
- п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді що перевірявся на загальну суму 2 421 450 грн.
Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржено позивачем в адміністративному порядку. Рішенням ДФС України від 18.02.2019 року № 7847/6/99-99-11-04-01-25 скаргу залишено без задоволення.
З акту перевірки вбачається ( а.с.6-17, 19-21, 23-27, 30-36, 39-61, 64-78, 81-82, 84-07, 100-110), що відповідач під час проведення перевірки використав та описав первинні документи (договори, видаткові накладні, податкові накладні та розрахунки) з реквізитами, змістом, номенклатурою, кількістю та вартістю.
Відповідно до ч.1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
З урахуванням ст. 78 КАС України та визнання учасниками справи, що відомості (реквізити первинних документів, вартість товару, номенклатура та їх кількість), які зазначені в первинних документах, відповідають відомостям, що зазначені в акті перевірки, а отже вони не підлягають доказуванню і, як наслідок, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Так, відповідно до акту перевірки та сторонами не оскаржується, що ТОВ «Фірма «Колос ЛТД» по взаємовідносинам з ТОВ «Нормаком плюс» податок на додану вартість на загальну суму 762 824 грн., в тому числі за березень 2015 р. на суму ПДВ 238 695 грн., за квітень 2015 р. на суму ПДВ 524 129 грн. включено до складу податкового кредиту на загальну суму 762 824 грн., що відповідає даним Системи автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України. Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за березень-квітень 2015 р. Згідно пошукової системи ГУ ДФС «Перегляд податкових накладних» встановлено, що вищевказані податкові накладні за березень-квітень 2015 р. зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних. Придбані товари від постачальника ТОВ «Нормаком плюс» оприбутковані на рахунок 20 «Виробничі запаси» та відображено у бухгалтерському обліку ТОВ Фірма «Колос ЛТД» наступним записом Дт. 20 Кт. 631 на загальну суму 3 716 504, 57 грн. Відображено суму ПДВ: Дт.рах. № 64 «Розрахунки за податками й платежами» - Кт.рах. № 631 «розрахунки з вітчизняними постачальниками» на загальну суму 743 300, 91 грн. Дт 90 «Собівартість реалізації» Кт 20 «Виробничі запаси» на загальну суму 3 716 504, 57 грн. Станом на 31.12.2016 року по журналу-ордеру по рахунку № 631 «розрахунки з вітчизняними постачальниками» відсутня кредиторська або дебіторська заборгованість. З акту вбачається та сторонами не оскаржується, що під час проведення перевірки контролюючим органом були досліджені (стор. 66- 78 Акту перевірки):
- договір поставки від 23.03.2015 р. № 23-03/15 відповідно до якого ТОВ «Нормаком плюс» зобов`язується продати та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар і своєчасно здійснити оплату;
- договір поставки від 03.03.2015 р. № 3-03/15 відповідно до якого ТОВ «Нормаком плюс» зобов`язується продати та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар і своєчасно здійснити оплату;
- акти виконаних робіт, послуг, видаткові накладні на реалізацію товарів;
- податкові накладні за березень квітень 2015 року на суму ПДВ 762 824 грн.
Як вбачається із акту перевірки, ТОВ «Фірма «Колос ЛТД» по взаємовідносинам з ТОВ «Бракарард» податок на додану вартість на загальну суму 153 931, 66 грн. включено до складу податкового кредиту на загальну суму 153 931, 66 грн., що відповідає даним Системи автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України. Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за лютий 2015 р. Згідно пошукової системи ГУ ДФС «Перегляд податкових накладних» встановлено, що вищевказані податкові накладні за лютий 2015 р. зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних. Придбані товари від постачальника ТОВ «Бракарард» оприбутковані на рахунок 203 та відображено у бухгалтерському обліку ТОВ «Фірма «Колос ЛТД» наступним записом Дт. 203 Кт. 631 на загальну суму 769 658, 34 грн. Відображено суму ПДВ: Дт.рах. № 64 «Розрахунки за податками й платежами» - Кт.рах. № 631 «розрахунки з вітчизняними постачальниками» на загальну суму 153 931, 66 грн. Дт 90 «Собівартість реалізації» Кт 203 на загальну суму 769 658, 34 грн. Станом на 31.12.2016 року по журналу-ордеру по рахунку № 631 «розрахунки з вітчизняними постачальниками» відсутня кредиторська або дебіторська заборгованість. З акту вбачається, що під час проведення перевірки контролюючим органом були досліджені (стор. 82 Акту перевірки):
- договір поставки від 02.02.2015 р. № 02/02-15 відповідно до якого ТОВ «Бракарард» зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар і своєчасно здійснити оплату;
- видаткові накладні;
- податкові накладні на суму ПДВ 153 931, 66 грн.
Як вбачається із акту перевірки, ТОВ «Фірма «Колос ЛТД» по взаємовідносинам з ТОВ «Лаярд» податок на додану вартість на загальну суму 169 073 грн. включено до складу податкового кредиту на загальну суму 169 073 грн., що відповідає даним Системи автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України. Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за червень-липень 2015 р. Згідно пошукової системи ГУ ДФС «Перегляд податкових накладних» встановлено, що вищевказані податкові накладні за червень-липень 2015 р. зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних. Придбані товари від постачальника ТОВ «Лаярд» оприбутковані на рахунок 20 та відображено у бухгалтерському обліку ТОВ «Фірма «Колос ЛТД» наступним записом Дт. 20 Кт. 631 на загальну суму 845 362, 60 грн. Відображено суму ПДВ: Дт.рах. № 64 «Розрахунки за податками й платежами» - Кт.рах. № 631 «розрахунки з вітчизняними постачальниками» на загальну суму 169 073 грн. Дт 90 «Собівартість реалізації» Кт 20 на загальну суму 845 362, 60 грн. Станом на 31.12.2016 року по журналу-ордеру по рахунку № 631 «розрахунки з вітчизняними постачальниками» відсутня кредиторська або дебіторська заборгованість. З акту вбачається, що під час проведення перевірки контролюючим органом були досліджені (стор. 85-97 Акту перевірки):
- договір поставки від 01.06.2015 р. № 01/06 Л відповідно до якого ТОВ «Лаярд» зобов`язується продати та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар і своєчасно здійснити оплату;
- видаткові накладні;
- податкові накладні на суму ПДВ 169 073 грн.
Як вбачається із акту перевірки, ТОВ «Фірма «Колос ЛТД» по взаємовідносинам з ТОВ «Сандра Трейд», суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ у грудні 2015 р. Податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно даних бухгалтерського рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» між підприємствами станом на 31.12.2016 р. відсутня кредиторська або дебіторська заборгованість. З акту вбачається, що під час проведення перевірки контролюючим органом були досліджені (стор. 6-17 Акту перевірки):
- договори,
- акти виконаних робіт,
- видаткові накладні,
- податкові накладні.
Як вбачається із акту перевірки, ТОВ «Фірма «Колос ЛТД» по взаємовідносинам з ТОВ «Фаєрвей», суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ у січні 2016 р. Податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно даних бухгалтерського рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» між підприємствами станом на 31.12.2016 р. відсутня кредиторська або дебіторська заборгованість. З акту вбачається, що під час проведення перевірки контролюючим органом були досліджені (стор. 19-21 Акту перевірки):
- видаткові накладні;
- податкові накладні.
Як вбачається із акту перевірки, ТОВ «Фірма «Колос ЛТД» по взаємовідносинам з ТОВ «Толензе», суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ. Податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних. Станом на 31.12.2016 р. по журналу-ордеру по рахунку № 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» відсутня кредиторська або дебіторська заборгованість. З акту вбачається, що під час проведення перевірки контролюючим органом були досліджені (стор. 23 - 27 Акту перевірки):
- видаткові накладні;
- акти виконаних робіт;
- податкові накладні.
Як вбачається із акту перевірки, ТОВ «Фірма «Колос ЛТД» по взаємовідносинам з ТОВ «Глоттер», суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ. Податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних. Станом на 31.12.2016 р. по журналу-ордеру по рахунку № 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» відсутня кредиторська або дебіторська заборгованість.
З акту вбачається, що під час проведення перевірки контролюючим органом були досліджені (стор. 30 - 36 Акту перевірки):
- видаткові накладні;
- акти виконаних робіт;
- податкові накладні.
Як вбачається із акту перевірки, ТОВ «Фірма «Колос ЛТД» по взаємовідносинам з ТОВ «Агро-Дім», суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ. Податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних. Станом на 31.12.2016 р. по журналу-ордеру по рахунку № 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» відсутня кредиторська або дебіторська заборгованість.
Як вбачається із акту перевірки, ТОВ «Фірма «Колос ЛТД» по взаємовідносинам з ТОВ «КрісмасТрейд», суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ. Податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних. Станом на 31.12.2016 р. по журналу-ордеру по рахунку № 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» відсутня кредиторська або дебіторська заборгованість.
ТОВ «Фірма «Колос ЛТД» здійснює наступну господарську діяльність: - Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний); - неспеціалізована оптова торгівля; - вантажний автомобільний транспорт; - складське господарство; - надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів.
Для здійснення господарської діяльності позивач орендує будівлі, споруди (ін. об`єкти нерухомості) загальною площею 1 га, а саме: стоянки, бокси для автомобілів, склади для збереження товарно-матеріальних цінностей, запчастин та ін. обладнання і матеріалів. Окрім цього, у позивача є шість ємкостей по 8 тон для зберігання паливно-мастильних матеріалів. Також, у позивача наявні матеріальні об`єкти: вантажні автотранспортні засоби та причіпи ( у 2014 р. 30 шт., у 2015 р. 35 шт., у 2016 р. 35 шт.), які знаходяться в оренді у ТОВ «Фірма «Колос ЛТД» (копії договорів оренди містяться в матеріалах справи), трудові ресурси (у 2014 р.: водій автотранспортних засобів 29 чол., автослюсар 4 чол., зварювальник 1, автоелектромеханік 1, у 2015 р.: водій автотранспортних засобів 32 чол., автослюсар 4 чол., зварювальник 1, автоелектромеханік 1, у 2016 р.: водій автотранспортних засобів 33 чол., автослюсар 4 чол., зварювальник 1, автоелектромеханік 1).
З наданих позивачем до суду документів вбачається наявність у позивача ділової мети для придбання товарно-матеріальних цінностей та паливно-мастильних матеріалів, які були використані в своїй господарській діяльності, а також придбання послуг з ремонту автомобілів.
Доводи контролюючого органу, що ТОВ «Нормаком Плюс» було зареєстровано гр. ОСОБА_3 за грошову винагороду, що підтверджується Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська 19.09.2017 р. у справі № 201/7573/17, відповідно до якої встановлено винність ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КПК України, спростовуються Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, записами в акті перевірки на стор. 64 та 65 та поясненнями представника позивача в судовому засіданні, з яких вбачається, що у період наявних господарських відносин директором та засновником ТОВ «Нормаком Плюс» під час укладення договорів та виконання за ними зобов`язань була інша особа - ОСОБА_4 .
За таких умов, контролюючий орган дійшов хибного висновку щодо заниження ТОВ «Фірма «Колос ЛТД» фінансового результату до оподаткування за 2015 р. на суму 3 814 119 грн., завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 762 824 грн.
Доводи контролюючого органу, що ТОВ «Бракарард» було зареєстровано гр. ОСОБА_3 за грошову винагороду, що підтверджується Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська 19.09.2017 р. у справі № 201/7573/17, відповідно до якої встановлено винність ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КПК України, спростовуються Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, записами в акті перевірки та поясненнями представника позивача в судовому засіданні, з яких вбачається, що у період наявних господарських відносин директором та засновником ТОВ «Бракарард» під час укладення договорів та виконання за ними зобов`язань була інша особа - ОСОБА_5 .
За таких умов, контролюючий орган дійшов хибного висновку щодо заниження ТОВ «Фірма «Колос ЛТД» фінансового результату до оподаткування за 2015 р. на суму 769 658, 34»
Доводи контролюючого органу, що ТОВ «Лаярд» було зареєстровано гр. ОСОБА_6 за грошову винагороду без мети здійснення господарської діяльності, спростовуються Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, записами в акті перевірки та поясненнями представника позивача в судовому засіданні, з яких вбачається, що у період наявних господарських відносин директором та засновником ТОВ «Лаярд» під час укладення договорів та виконання за ними зобов`язань була інша особа - ОСОБА_7 .
За таких умов, контролюючий орган дійшов хибного висновку щодо заниження ТОВ «Фірма «Колос ЛТД» фінансового результату до оподаткування за 2015 р. на суму 845 363 грн. та завищення податкового кредиту з ПДВ на суму 169 073.
Проте, суд зазначає, що в силу статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. З огляду на викладене, суд вважає, що окремі документи з матеріалів кримінального провадження за відсутності вироку, що у встановленому законом порядку набрав законної сили, не можуть вважатися доказом, на який податковий орган вправі посилатися в обґрунтування безтоварності операції.
Варто також зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Відповідно до ч.3 ст.79. КАС України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Відповідно до ч.4 ст.79. КАС України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.
Відповідно до ст. 94. КАС України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Крім того, перелік матеріалів, які можуть бути використані посадовими особами для висновків за результатами перевірок, визначено пунктами 77.8, 78.7 та 83 ПК України. Окремі документи з матеріалів кримінальних проваджень (за виключенням судових рішень), як-то протоколи допиту учасників кримінального провадження, письмові пояснення осіб, постанови слідчих тощо не віднесені до такого переліку. Відповідно до положень КПК України підставами для висновків суду є відомості отримані судом під час судового засідання, і суд не в праві обгрунтовувати свої рішення показаннями даними слідчому або прокурору, тобто протокол допиту сам по собі не є доказом навіть в межах власне кримінального провадження.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Однак, відповідачем не надано в порядку передбаченому КАС копії або оригінали документів, які підтверджують, що контрагенти позивача є фігурантами кримінальних проваджень, що фактично унеможливлює надати суду оцінку таким обставинам.
Контролюючий орган в обґрунтування своєї позиції зазначав, що згідно даних ЄРПН встановлено відсутність придбання вищезазначеними контрагентами товару, а також, згідно даних податкової звітності у платників податків контрагентів позивача відсутні власні виробничі, складські та будь-які інші приміщення, за якими б відбувалось відвантаження на адресу позивача. Суд зазначає, що посилання відповідача на відсутність у зазначених контрагентів - постачальників об`єктивної можливості для виконання поставки товарів в силу відсутності основних засобів та робочого персоналу є безпідставним і незаконним, адже укладення трудового договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів постачальником.
Щодо посилання відповідача на невідповідність придбаного асортименту реалізованій продукції, суд зазначає, що, як було з`ясовано під час судового розгляду справи, податковим органом не була встановлена відсутність придбання товарів контрагентами позивача шляхом проведення перевірок або звірок контрагентів позивача.
Відповідачем на момент проведення перевірки не встановлено жодним чином відсутність дієздатності контрагентів позивача. Як вбачається з відомостей, викладених в акті, всі зазначені контрагенти позивача були належним чином зареєстровані, в тому числі, як платники відповідного податку, на дату здійснення господарських операцій не перебували в стані припинення, тобто мали відповідну правосуб`єктність, вироки суду за ознаками здійснення фіктивного підприємства - відсутні.
Відповідно до положень п.36.1, 36.5, 38.1, 44.1, 47.1, 49.2 ПК України обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов`язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку. Тобто, платник податку несе самостійну (персональну) відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Окрім того, згідно закріпленого в Конституції України принципу індивідуалізації відповідальності, жодна особа не може нести відповідальність за дії третіх осіб. Тобто, платник податку, яким при здійсненні господарської діяльності додержано всіх норм податкового законодавства, не зобов`язаний нести відповідальність за дії інших осіб.
Правомірність саме такого підходу підтверджується і позицією Верховного Суду. Так, Верховний Суд України у своєму рішення від 29.10.2010 року у справі № 21-14-а10 підтвердив, що «несплата продавцем чи його контрагентом податку на додану вартість до бюджету, у разі фактичного здійснення господарської операції, не впливає на формування податкового кредиту покупцем та не є підставою для позбавлення останнього права на відшкодування цього податку, якщо він виконав усі передбачені законом умови отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру заявленого податкового кредиту».
Наведене узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності».
Вищенаведений висновок Європейський суд з прав людини повторно підтвердив у рішенні від 18.03.2010 року по справі «Бізнес СепортСентре проти Болгарії». При цьому, у п.23 даного рішення Європейський суд з прав людини наголошує, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника податку на додану вартість, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Втім, зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес СепортСентре) це не мало б.
Отже, Європейський суд з прав людини чітко констатує правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через будь-які негаразди із його контрагентом.
На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що відповідачем в судовому засіданні не доведено, що оскаржувані податкові - повідомлення рішення прийняті законно, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, суд дійшов висновку, що податкові - повідомлення рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку суд витребовує названі документи та матеріали, а якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі викладеного, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірми Колос ЛТД до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 21 червня 2019 року.

Суддя І.О. Лозицька