Справа № 810/1849/18
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року м.Київ № 810/1849/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В. розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - ГУ ДФС у Київській області, позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу у сумі 2055,9 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вказана заборгованість виникла у відповідача в результаті несплати самостійно задекларованих податкових зобов`язань, згідно:

- податкового повідомлення-рішення від 17.11.2016 № на суму 137,80 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 20.09.2016 № на суму 1,24 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 20.09.2016 № на суму 4,88 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 15.12.2016 № на суму 137,80 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 10.01.2016 № на суму 137,80 грн;

- нарахування платнику податку єдиного податку, які обрали спрощену систему оподаткування зі щомісячною ставкою 275,60 грн. терміном сплати 20.11.2016;

- нарахування платнику податку єдиного податку, які обрали спрощену систему оподаткування зі щомісячною ставкою 275,60 грн. терміном сплати 20.12.2016;

- нарахування платнику податку єдиного податку, які обрали спрощену систему оподаткування зі щомісячною ставкою 640,00 грн. терміном сплати 20.01.2017;

- нарахування платнику податку єдиного податку, які обрали спрощену систему оподаткування зі щомісячною ставкою 640,00 грн. терміном сплати 20.02.2017.

Самостійно сплачено відповідачем кошти у розмірі 194, 78 грн.

Також позивач зазначив, що відповідно ст.ст. 42 та 59 Податкового кодексу України на адресу ОСОБА_1 було направлено податкову вимогу від 28.03.2017 №1709-10, однак відповідач не погасив суму податкового боргу.

Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача податкову заборгованість у сумі 2055,94 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 відкрито провадження в адміністративній справі із проведенням судового засідання.

У судове засідання 18.07.2018 позивач не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою.

Від представника позивача 18.07.2018 до суду через канцелярію подано клопотання про здійснення розгляду справи без участі представників позивача за наявними матеріалами у порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не прибув. Конверт, у якому повістку направлено відповідачу за адресами: АДРЕСА_8 повернулися до суду з відміткою підприємства зв`язку "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

Відповідно до ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно із ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про здійснення подальшого розгляду даної справи в порядку письмового провадження.

Крім того, судом направлено до Бучанської міської ради запит про надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

Так, листом, що надійшов до суду 03.05.2019, було повідомлено, що місцем реєстрації позивача з 12.04.2019 є : АДРЕСА_5

У зв`язку з цим суд повторно надіслав відповідачу на вказану адресу копію позовної заяви у даній справі із доданими до неї документами (лист від 06.05.2019).

Водночас, до суду повторно повернувся конверт із довідкою ф. 20 про неможливість вручення адресату листа.

Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався, жодних заяв чи клопотань про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника або про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , та знаходиться на обліку у Білоцерківській об`єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Київській області.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем на підставі Актів камеральної перевірки сплати єдиного податку прийняті податкові повідомлення-рішення:

- 17.11.2016 №, яким відповідачу нараховано податковий борг платника податків у сумі 137.80 грн;

- 15.12.2016 №, яким відповідачу нараховано податковий борг платника податків у сумі 137,80 грн.;

- 10.01.2017 №, яким відповідачу нараховано податковий борг платника податків в у сумі 137,80 грн.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи податкових повідомлень-рішень, вони були вручені ОСОБА_1 під розписку.

Позивачем 28.03.2017 сформовано податкову вимогу за формою "Ф" № 1709-10 на загальну суму 2055,94 грн., яка була вручена ОСОБА_1 28.03.2017.

Будь-яких доказів оскарження вказаних документів відповідач суду не надав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи слід зазначити про наступне.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи;

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний:

- 16.1.3. подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;

- 16.1.4. сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п.46.1ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п.49.2 ст.49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Пунктом 55.1 ст.55 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

У зв`язку з цим, нараховане на підставі вказаних податкових повідомлень-рішень податкове зобов`язання є узгодженим.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Положенням п. 58.3 ст. 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до абз. 1 п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час розгляду справи відповідачем не були надані належні та допустимі докази для спростування вимог позивача.

Таким чином, на підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення податкового боргу платника податку фізичних осіб у розмірі 2055,94 грн.

Частиною першою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача-суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 143, 194, 205, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_7 ) 2055,94 грн. (дві тисячі п`тдесят п`ять грн. 94 коп.) в рахунок погашення податкового боргу платника податків.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.