Справа № 463/959/19
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/959/19
Провадження №2-а/463/57/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Білика Олега Івановича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 485836 від 05.02.2019р. про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05.02.2019р. відносно неї інспектором поліції винесено оскаржувану постанову, згідно якої її притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що вона 05.02.2019р. о 17.50 год. керуючи автомобілем Рено д.н.н. НОМЕР_1 в м. Львові на вул. К. Левицького, 26 здійснила зупинку ближче 10 м до виїзду з прилеглої території, чим порушила вимоги пп. «и» п. 15.9 ПДР України. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки інспектор всупереч вимогам чинного законодавства розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив її право скористатись правами, передбаченими ст. 368 КУпАП та внаслідок цього, порушив процедуру розгляду справи і проігнорував порядок, встановлений ст. ст. 278, 279 КУпАП, а також не з`ясував обставин, які зазначені в ст. 280 КУпАП. Зокрема, після винесених звинувачень інспектор одразу прийняв оскаржувану постанову, не провівши підготовки справи до розгляду, не вирішивши клопотання, не досліджуючи докази і не заслухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи. Також, не встановив особу водія, тоді як вона не перебувала безпосередньо в транспортному засобі, внаслідок чого не є водієм. Крім того, невірно встановив її особу, оскільки в постанові зазначив її прізвище як « ОСОБА_2 », тоді як після одруження вона змінила прізвище на « ОСОБА_3 ». В свою чергу, не порушувала вимог ПДР України, а доказів протилежного їй не надали, що в сукупності не давало працівнику поліції підстав для винесення оскаржуваної постанови. Будь-які інші докази щодо вчинення правопорушення відсутні і тому, оскаржувану постанову просить скасувати в судовому порядку.

Ухвалою судді від 18.02.2019р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Визначено відповідачу строк для подання відзиву.

Крім того, ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 10.04.2019р. за заявою позивача до участі в справі залучено як співвідповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України. Визначено співвідповідачу строк для подання відзиву.

Сторони в судове засідання не з`явились, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач попередньо скерувала до суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідачі причин неявки не повідомили, відзиву на позовну заяву не скерували. З огляду на положення ч. 3 ст. 268 КАС України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

З постанови серії НК № 485836 від 05.02.2019р., копія якої долучена до матеріалів справи (а.с.7), вбачається, що позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., у зв`язку із скоєнням правопорушення, яке виразилось в тому, що остання 05.02.2019р. о 17.50 год. керуючи автомобілем Рено д.н.н. НОМЕР_1 в м. Львові на вул. К. Левицького, 26 здійснила зупинку ближче 10 м до виїзду з прилеглої території, чим порушила вимоги пп. «и» п. 15.9 ПДР України.

Відповідно до цієї норми, зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Конституційний Суд України в п. 2.3 рішення № 5-рп/2015 від 26.05.2015р. зазначив, що у випадках, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, розгляд справи фактично відбувається у скороченому провадженні.

В свою чергу, скорочене провадження у таких справах передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

З огляду на зазначене, розгляд справи на місці вчинення правопорушення після фіксації працівником поліції цього порушення на переконання суду не могло призвести до порушення процедури розгляду справи, оскільки розгляд таких справ в першу чергу направлений на фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення, що відповідає завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, які закріплені в ст. 245 КУпАП і серед яких своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Крім того, не може вважатись порушенням процедури притягнення до адміністративної відповідальності факт винесення постанови безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

Зокрема, в п. 2.4 мотивувальної частини рішення № 5-рп/2015 від 26.05.2015р. Конституційний Суд України на основі аналізу положень глави 22 КУпАП в системному зв`язку з положеннями його глави 17 зазначив, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

В свою чергу, як уже зазначалось вище, відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, де міститься проаналізоване Конституційним Судом України словосполучення «на місці вчинення правопорушення», протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Таким чином, оскільки за ч. 1 ст. 122 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається, а стягнення відповідно до ст. 258 КУпАП накладається на місці вчинення правопорушення, позивач помилково вважає, що справа підлягала розгляду за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Крім того, не може вказувати на незаконність постанови той факт, що позивач після одруження змінила прізвище, а в самій постанові зазначено її дошлюбне прізвище, оскільки така обставина жодним чином не впливає на кваліфікацію правопорушення та не є перешкодою для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, позивач помилково вважає, що постанова є незаконною та винесена з порушенням норм процесуального права. Діючи в межах та у спосіб, визначених чинним законодавством, після виявлення правопорушення, інспектор правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з врахуванням вимог як матеріального так і процесуального права.

Жодного доказу про те, що позивач не вчиняла даного правопорушення суду не представлено, внаслідок чого, правові підстави для скасування такої постанови відсутні.

Будь-яких інших порушень процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності судом не встановлено, і тому, в задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 241, 244, 246, 268, 271, 286 КАС України, ст. ст. 9, 17, 18, 33, 126, 251, 254, 256, 258, 268, 279, 288, 293 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Постанову по справі про адміністративне правопорушення НК № 785836 від 05.02.2019 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву - без задоволення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст. ст. 272, 286, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Леньо С. І.