Справа № 637/1493/18
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 р.Справа № 637/1493/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.,

суддів: Перцової Т.С. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Куп`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2019, головуючий суддя І інстанції: Лук`яненко М.О., м. Харків, повний текст складено 19.03.19 по справі № 637/1493/18 за позовом ОСОБА_1 до Куп`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ), з адміністративним позовом до Куп`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд скасувати рішення Комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області про результати розгляду його заяви від 03 жовтня 2018 року за №277/11-18 року; скасувати рішення комісії Куп`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 23 січня 2019 року №3 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 ; зобов`язати Куп`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області зарахувати до пільгового стажу роботи на посаді тракториста - машиніста у колгоспі імені Ватутіна - -КСП- СТОВ "8 Березня" Шевченківського району Харківської області з 1984 по 2004 рік, призначити та виплатити ОСОБА_1 пільгову пенсію за віком на підставі п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Скасовано рішення Комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 03 жовтня 2018 року за №277/11-18 року.

Скасовано рішення комісії Куп`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 23 січня 2019 року №3 про результати розгляду заяви ОСОБА_1

Зобов`язано Куп`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області зарахувати до пільгового стажу роботи на посаді тракториста - машиніста у колгоспі імені Ватутіна - -КСП- СТОВ "8 Березня" Шевченківського району Харківської області з 1984 по 2004 рік, призначити та виплатити ОСОБА_1 пільгову пенсію за віком на підставі п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач працював на посаді тракториста-машиніста у колгоспі імені Ватутіна - СТОВ "8 Березня" Шевченківського району Харківської області з 1984 по 2004 рік та не врахував записів у трудовій книжці, в якій вказано, що позивач працював механізатором. Крім того, стверджує, що суд першої інстанції помилково поклав в основу ухваленого рішення показання свідків, які не допитувалися в судовому засіданні, а також не прийняв до уваги, що відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, підтвердження спеціального трудового стажу може проводитися лише документально, а не показаннями свідків.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що згідно записів в трудовій книжці ОСОБА_1 працював у колгоспі імені Ватутіна, яке в подальшому реорганізовано у СТОВ "8 Березня", з 1984 року по 31.03.2004 механізатором.

12 травня 2005 року рішенням засновників СТОВ "8 Березня" припинило свою діяльність, не залишивши правонаступників.

В період з 01 квітня по 08 листопада 2004 року позивач працював механізатором в МПП "Агротехсервіс". З 25 лютого 2005 року і по теперішній час позивач працює в МПП "Агротсхсервіс" на посаді тракторист-машиніст.

Відповідно до архівної довідки від 19.07.2018 № 86 у особових рахунках нарахування заробітної плати та книги № 5 "Обліку трудового стажу та заробітку" ОСОБА_1 працював в господарстві з 1984 року по 1986 рік за професією механізатор, у 1987 році професія не вказана, з 1988 року по 1989 рік - механізатор, у 1990 році - механізатор, тракторист, з 1991 року по 2004 рік - механізатор.

Рішенням №277/11-18 від 03.10.2018 комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області за результатами розгляду заяви позивача про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відмовлено в підтвердженні стажу роботи у період з 1984 по 31.03.2004 по професії механізатор (а.с. 19).

15 січня 2019 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах до Куп`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням Комісії для розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Куп`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 23 січня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в зв`язку з відсутністю професії механізатора в переліку статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с. 49).

Не погодившись із відмовою в призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в період роботи з 1984 року по 31 березня 2004 року, який через запис посади "механізатор" замість "тракторист" в трудовій книжці ОСОБА_1 не був зарахований до пільгового стажу останнього, позивач був безпосередньо постійно зайнятий на роботі тракториста протягом повного сезону у виробництві сільськогосподарської продукції в підприємствах сільського господарства: колгоспі ім. Ватутіна Шевченківського району Харківської області (колгосп "8 Березня", КСП "8 Березня", СТОВ "8 Березня"). Тобто, позивач як особа, яка досягла 55 років і має загальний страховий стаж роботи 36 років 2 місяці 11 днів, має право на пільгову пенсію за віком на підставі п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів погоджується із висновком суду з першої інстанції з огляду на таке.

Стаття 46 Конституції України, передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-VI на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості, зокрема, стосовно трактористів - машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Суд першої інстанції встановив, що відповідно до архівної довідки від 19.07.2018 № 86 у особових рахунках нарахування заробітної плати та книги № 5 "Обліку трудового стажу та заробітку" ОСОБА_1 працював в господарстві з 1984 року по 1986 рік за професією механізатор, у 1987 році професія не вказана, з 1988 року по 1989 рік - механізатор, у 1990 році - механізатор, тракторист, з 1991 року по 2004 рік - механізатор. Також суд першої інстанції встановив, що загальний страховий стаж позивача складає 34 роки.

Спірним у вказаній справі є правомірність відмови органу Пенсійного фонду в зарахуванні до пільгового стажу та призначенні пенсії з підстав того, що в трудовій книжці позивача найменування професії зазначено як "механізатор" замість належного "тракторист-машиніст".

Колегія суддів зазначає, що термін "механізатор" є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції.

Єдине найменування професії механізаторів сільського господарства „тракторист-машиніст" було запроваджено в 1961 році і охоплює такі професії: бульдозеристи, бульдозеристи-скреперисти, грейдеристи, комбайнери, машиністи дощувальних машин, машиністи льоноконоплезбиральних машин, машиністи скреперів, скреперисти, машиністи чаєзбиральних машин, машиністи екскаваторів, механіки-водії бавовнозбиральних машин, механіки-водії самохідних широкозахватних сінокосарок, механіки-комбайнери, трактористи, трактористи-бульдозеристи.

Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому разі, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, проводиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Відповідно до "Загальносоюзного класифікатора професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів 186016", затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27 серпня 1986 року №016, введеного в дію з 01 січня 1987 року та класифікатора професій ДК 003:2010 на зміну ДК 003:2005, затвердженого та введеного в дію наказом Держспоживстандарту України від 28 липня 2010 року №327, чинного на теперішній час, професії "механізатор", "підвозчик", "будівельна бригада" відсутні, а міститься професійна назва роботи тракторист - машиніст сільськогосподарського виробництва.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірний період роботи позивача підлягає зарахуванню до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах як стаж тракториста-машиніста, у зв`язку з чим обґрунтовано визнав неправомірними та скасув рішення відповідачів та правильно зобов`язав призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно п "в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з огляду на наявність достатнього пільгового стажу роботи, необхідного для призначення цього виду пенсії.

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі №681/813/17.

Щодо доводів відповідача про те, що суд першої інстанції помилково поклав в основу ухваленого рішення показання свідків, які не допитувалися в судовому засіданні, а також не прийняв до уваги, що відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, підтвердження спеціального трудового стажу може проводитися лише документально, а не показаннями свідків, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Колегія суддів враховує те, що письмові пояснення осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які суд визнав допустимим доказом (показання свідків), в судовому засіданні не допитувалися, присягу свідка не складали, під розписку не попереджалися про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань.

Згідно зі статтею 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Отже такі пояснення осіб не є допустимими доказами та не повинні були враховуватися судом під час ухвалення рішення. За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи заявника апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Водночас колегія суддів зазначає, що встановлені судом апеляційної інстанції процесуальні порушення, які допущені судом першої інстанції під час розгляду справи, не спростовують правильності висновку про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_5 в. та відповідно до ч. 2 ст. 317 КАС України не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У рішенні у справі "Сутяжник проти Росії" (№ 8269/02) Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки.

За таких обставин, враховуючи те, що судом першої інстанції правильно встановлено наявність підстав для судового захисту порушених прав позивача, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду першої інстанції, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Куп`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2019 по справі № 637/1493/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді Т.С. Перцова О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 01.07.2019.