Справа № 308/13177/18
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/4466/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року (головуючий суддя Гаврилко С.Є., м. Ужгород, повний текст складено 19.03.2019) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області в якому просила визнати протиправним бездіяльність щодо невиплати пенсії, визнати протиправним та скасувати рішення про припинення виплати пенсії, зобов`язати виплатити пенсію за червень 2018 року у сумі - 3962,66 грн, липень 2018 року у сумі - 3962,66 грн, серпень 2018 року у сумі - 3962,66 грн, за жовтень 2018 року у сумі - 3962,66 грн на загальну суму 15850,55 грн у строк передбачений Законом 1058-ІV; 7

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Ужгородського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за червень, липень, серпень 2018 року у загальній сумі 11887,98 грн та за жовтень 2018 року у сумі - 3962,66 грн. Зобов`язано Ужгородське об`єднане Управління пенсійного фонду України Закарпатської області виплатити ОСОБА_1 пенсію: за червень 2018 року у розмірі - 3962,66 грн, за липень 2018 року у розмірі - 3962,66 грн, за серпень 2018 р. у розмірі - 3962,66 грн, за жовтень 2018 року у розмірі - 3962,66 грн - всього на загальну суму 15850,64 грн. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 704,80 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Ужгородське об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області оскаржило його в апеляційному порядку в частині задоволення позовних вимог, вважає, що судом порушено норми матеріального права, а тому просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що 27 липня 2018 року на адресу Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області надійшов протокол №15 від 20.07.2018 засідання міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, відповідно до якого було прийнято рішення поновити (призначити) ОСОБА_1 виплату пенсії.

З вересня 2018 року ОСОБА_1 пенсія виплачується в повному обсязі. Що стосується виплати пенсії за жовтень 2018 року, то апелянт зазначає, що виплата пенсії за жовтень 2018 року в розмірі 3962,66 грн була профінансована управлінням в повному обсязі через банківську установу, в якій позивач отримує пенсію. 09 жовтня 2018 року ПАТ «Державний ощадний банк України» повернув грошові кошти в розмірі 3962,66 грн, вказавши причину повернення - закриття рахунку.

Відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, суми, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Розрахунок такої доплати здійснюється з урахуванням строків ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період від часу припинення виплати пенсії до поточної доплати. Однак, на сьогодні окремого порядку щодо виплати доплат за минулий період немає. Після надходження окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України дана доплата буде виплачена у строки, передбачені ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, посилання позивача на статтю 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою визначено підстави для припинення виплати пенсії є недоцільним при вирішенні даного спору, з огляду на те, що державою на законодавчому рівні гарантовано та врегульовано питання про призначення і нарахування пенсій особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, Так, їх права захищено Законом України від 20 жовтня 2014 року № 1706-УІІ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно - правовими актами.

Таким чином, Ужгородським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області не було порушено ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки припиняючи виплату пенсії позивачу, управління керувалося положеннями Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року за № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

У зв`язку з вищевикладеним, Ужгородське об`єднане управління ПФУ Закарпатської області діяло в межах діючого законодавства у галузі пенсійного забезпечення, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», постанови КМУ від 08.06.2016 №365, постанови КМУ від 01.10.2014 №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та Ужгородським об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області виплачувалась їй пенсія у розмірі 3962,66 грн. щомісячно. З 03 грудня 2014 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Ужгородському об`єднаному Управлінні пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України № 1058-IV. Відповідно до рішення від 22 червня 2018 року засідання міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (протокол № 13 від 22 червня 2018 року) вирішено припинити ОСОБА_1 виплату пенсії, в зв`язку з відсутністю за фактичним місцем проживання. Листом Ужгородського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області від 27 червня 2018 року № 6889/63, позивача було повідомлено, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365, з 01 червня 2018 року виплату пенсії позивачу припинено до з`ясування та для можливості її поновлення ОСОБА_1 внесено до списків на розгляд комісії з питань призначення (відновлення) соціальних витрат внутрішньо переміщеним особам. Згідно із рішенням від 20 липня 2018 року засідання міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (протокол № 15 від 20 липня 2018 року) вирішено поновити (призначити) ОСОБА_1 виплату пенсії.

Згідно виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 за період з 01 січня 2018 року по 08 листопада 2018 року, позивачем з 08 лютого 218 року було отримано пенсію в розмірі 3962,66 грн щомісячно. У період з червня по серпень 2018 року нарахування пенсії відсутні. 07 вересня 2018 року позивачу було виплачено пенсію в розмірі 3962,66 грн.

Також судом першої інстанції встановлено, що відповідачем не було виплачено пенсію позивачеві за період червень-серпень 2018 року.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Статтею 4 частиною 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України № 1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів ПФУ та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч. 1 ст. 49 Закону України № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно листа від 27 червня 2018 року № 6889/63 відповідач, як на підставу для призупинення виплати пенсії позивачу, посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», пунктом 1 якої затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування.

Згідно з пунктом 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365, соціальні виплати припиняються у разі: 1) наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати; 2) встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї; 3) отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат; 4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»; 5) отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Закон України № 1058-IV не передбачає такої підстави припинення або призупинення виплати пенсії.

Також, як вірно зазначено судом першої інстанції, Конституційний Суд України у Рішенні від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 зазначив, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

У рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) дійшов висновку про те, що право на отримання пенсії, яке стало залежним від місця проживання заявника, свідчить про різницю в поводженні, яка порушувала статтю 14 Конвенції, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. При цьому Суд зауважив, що у цій справі право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця поживання заявника, що призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункти 51-54).

Отже, у вказаних рішеннях Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини застосовано підхід, згідно з яким право на пенсію та її одержання не може пов`язуватися з місцем проживання людини. Такий підхід можна поширити не тільки на громадян, що виїхали на постійне місце проживання до інших держав, а й на внутрішньо переміщених осіб, які мають постійне місце проживання на непідконтрольній Уряду України території. У контексті справи, що розглядається, правовий зв`язок між державою і людиною, який передбачає взаємні права та обов`язки, підтверджується фактом набуття громадянства. Свобода пересування та вільний вибір місця проживання гарантується статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження перерахунку виплати пенсії за жовтень 2018 в розмірі 3962,66 грн та повернення банківською установою перерахованих відповідачеві пенсійних коштів позивача за жовтень 2018 року у зв`язку з закриттям рахунку позивача, то позовні вимоги в частині зобов`язання виплатити позивачу заборгованість по пенсії за жовтень 2018 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача про скасування рішень відповідача не підлягають задоволенню, оскільки за спірні періоди, рішення відповідачем не приймалось.

Рішенням від 03 травня 2018 року, ухваленим за результатами розгляду зразкової справи № 805/402/18 (ПЗ/9901/20/18), Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду позов ОСОБА_3 задовольнив у повному обсязі. Суд визнав протиправним та скасував розпорядження Управління ПФУ від 24 березня 2017 року про припинення ОСОБА_3 виплати пенсії до з`ясування. Зобов`язав Управління ПФУ відновити виплату ОСОБА_3 призначеної їй пенсії за віком з 01 квітня 2017 року. У частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць вирішив про негайне виконання судового рішення. Зобов`язав Управління ПФУ подати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дати набрання цим рішенням законної сили (міститься в ЄДРСР за № 73869341).

З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задволення позовних вимог.

Враховуючи встановлені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року по справі № 308/13177/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді О.О. Большакова

В.Я. Макарик

повний текст складено 04.07.2019