Справа № 620/1537/19
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2019 року Чернігів Справа № 620/1537/19

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі ГУ ДФС у Чернігівській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 31.12.2018 №0-2503.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що належний йому на праві власності автомобіль не підлягає оподаткуванню, оскільки вартість автомобіля менша ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2018 року та складає 1 213 811,20 грн, в той час як вартість автомобіля, який є об`єктом оподаткування повинна становити більше ніж 1 396 125 грн.

Ухвалою від 03.06.2019 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

Представник відповідача у встановлений судом строк надав відзив на позов, в якому із позовними вимогами не погодився, зазначивши, що при винесенні оскаржуваного рішення діяв в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. При цьому також звернув увагу на те, що вартість автомобіля визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті. Тобто, органи ДФС, не здійснюють безпосереднього розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу. Мінекономрозвитку надає до ДФС списки автомобілів, які є об`єктом оподаткування, дані автомобілі вносяться до ІС "Податковий блок". Далі, на основі вищезазначених списків, здійснюється формування податкового повідомлення-рішення, яке вручається/надсилається платникам транспортного податку. Відповідно до розміщеної інформації на сайті Мінекономрозвитку, автомобіль позивача включено до переліку автомобілів, які є об`єктами оподаткування у 2018 році, а том податкове повідомлення-рішення скасуванню не підлягає.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля марки "AUDI", модель Q5, 2017 року випуску, з об`ємом циліндрів двигуна 1984 куб. см, тип пального бензин, реєстраційний номер НОМЕР_1 , дата першої реєстрації транспортного засобу 29.11.2018, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

У зв`язку з вищенаведеним, згідно із пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 31.12.2018 №0-2503, яким визначено суму податкового зобов`язання по транспортному податку з фізичних осіб в розмірі 4 166,67 грн на підставі даних ІТС "Податковий блок" наданого Мінекономрозвитку до ДФС списку автомобілів, які є об`єктом оподаткування.

Вказане податкове повідомлення-рішення є предметом даного спору.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, судом враховано, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (ст.1 Податкового кодексу України).

Так, згідно пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних взаємовідносин), платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Відповідно пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального".

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 цієї статті (п.267.4 ст.267 Податкового кодексу України).

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку (пп.267.6.1 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України).

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що ГУ ДФС у Чернігівській області не є органом, уповноваженим на обчислення сум податку, оскільки позивач зареєстрований у м. Києві. Втім, суд до уваги такі посилання не бере, оскільки, при визначенні транспортного податку, відповідачем використовується інформаційна база даних, яка є в його розпорядженні та згідно якої позивач обліковується по ГУ ДФС у Чернігівській області.

В той же час, згідно п.70.7 ст.70 Податкового кодексу України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Тобто, обов`язок щодо повідомлення про зміну місця обліку покладено саме на фізичну особу, а оскільки позивачем не повідомлено ГУ ДФС у Чернігівській області про зміну реєстрації, такі посилання є необґрунтованими.

Отже, платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше п`яти років, середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати. Станом на 01.01.2018 мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 3 723,00 грн (ст.8 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік"). Отже, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2018 складали 1 396 125,00 грн. Таким чином, об`єктом оподаткування у 2018 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 396 125,00 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

При цьому, як було вже зазначено, така середньоринкова вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна та розміщується на його офіційному веб-сайті (абз.3 пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України).

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66, відповідно до положень п.2 якої середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною як Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 №403.

Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) (п.3 Порядку).

Також згідно п.5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального (п.13 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

При цьому Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального (п.14 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про автомобіль позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем надано перелік легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню, та який став підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, серед якого значиться автомобіль позивача марки "AUDI", модель Q5, 2017 року випуску, з об`ємом циліндрів двигуна 1984 куб. см, тип пального бензин.

Втім, визначальною ознакою належності автомобіля до об`єкту оподаткування є його рік випуску та середньоринкова вартість, яка має перевищувати 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а не включення його до переліку.

Саме наведене дає підстави податковому органу скласти податкове повідомлення-рішення із визначенням транспортного податку.

В матеріалах справи містяться лист Мінекономрозвитку від 31.01.2019, згідно якого розрахована у 2018 році згідно з методикою середньоринкова вартість автомобіля марки "AUDI", модель Q5, 2017 року випуску, з об`ємом циліндрів двигуна 1984 куб. см, тип пального бензин становить 1 213 811,20 грн, що є меншим за 375 розмірів мінімальної заробітної плати.

Тобто, автомобіль позивача не є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році, і відповідно нарахування податкового зобов`язання відбувалось не на законних підставах, що спростовує позицію відповідача, а отже податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 31.12.2018 №0-2503, яким визначено суму податкового зобов`язання по транспортному податку з фізичних осіб в розмірі 4 166,67 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

У відповідності до вимог ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку що позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, то суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Чернігівській області судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 31.12.2018 №0-2503.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 код НОМЕР_2 ).

Відповідач - Головне управління ДФС у Чернігівській області (вул.Реміснича, 11, м.Чернігів, 14000, ).

Повне рішення суду складено 03 липня 2019 року

Суддя Л.О. Житняк