Справа № 420/2445/19
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2445/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року м. Одеса

У залі судових засідань № 18

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Донець В.Р.

за участю сторін:

представника позивача - Носенко І.П. (за ордером)

представника позивача - Воронкова В.О. (за ордером)

представника відповідача - Пуйда Є.Ю. (по довіреності)

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 з позовною заявою до Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу від 19.04.2019 року №257/03-08 «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та організацію проходження ним підвищення кваліфікації».

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу відповіді на відзив.

Представники позивача в судове засідання з`явилися. Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що відповідачем проведена позапланова перевірка організації нотаріальної діяльності позивача, за результатами якої складена довідка зі змісту якої вбачається неодноразове порушення позивачем вимог законодавства, що стало підставою для винесення оскаржуваного наказу про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та організацію проходження ним підвищення кваліфікації, однак такі висновки не ґрунтуються на вимогах законодавства та є надуманими. Так, зареєстрований в 1996 році на Одеській товарній біржі договір купівлі-продажу нерухомого майна відповідав вимогам законодавства, яке діяло на час його укладення та такий договір не потребує визнання дійсним в судовому порядку, а тому твердження відповідача про порушення позивачем вимог законодавства в цій частині є надуманими. Крім того, твердження відповідача щодо порушення позивачем «Правил ведення нотаріального діловодства» при посвідченні договору є не обґрунтованими, оскільки посвідчувальний напис вчинений за відповідною формою, яка не може бути змінена позивачем на власний розсуд, а щодо засвідчення справжності підпису на заяві про виїзд дитини за кордон та встановлення особи при цьому за паспортом без вклеєної фотокартки в 45 років, позивач зазначає, що усунув це порушення та встановив особу за закордонним паспортом.

Представник відповідача в судове засідання з`явився. З відзиву на позовну заяву (аркуші справи 50-60) та пояснень представника відповідача вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки відповідачем правомірно проведена перевірка позивача та складена відповідна довідка, в якій зафіксовані порушення позивачем вимог законодавства. Позивач мав відмовити у вчиненні нотаріальних дій при отриманні договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого в 1996 році на Одеській товарній біржі та роз`яснити особі право на звернення до суду з вимогами про визнання договору дійсним. Щодо посвідчувального напису, він мав містити текст перевірки повноважень обох представників, тобто, бути зрозумілим, чітким та грамотним, а щодо засвідчення справжності підпису на заяві про виїзд дитини за кордон, нотаріус не міг встановлювати особу за паспортом без вклеєної фотокартки в 45 років.

Відповідачем до суду подавалися заперечення на відповідь на відзив, однак таке клопотання судом було залишено без розгляду з підстав пропуску строку на їх подання.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, а також обставини якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, заперечення відповідача, суд вважає позов приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

ОСОБА_2 є приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та здійснює нотаріальну діяльність відповідно до Свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №8504 від 18.04.2011 року, виданого повторно Міністерством юстиції України 31.01.2017 року та реєстраційного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області 19.12.2016 року, в приміщенні, що є робочим місцем нотаріуса за адресою: АДРЕСА_1 (аркуші справи 20-22).

Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області, на підставі доручення Міністерства юстиції України від 04.04.2019 року №972/19.6.1/32-19, наказу Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 05.04.2019 року №144/03-09, в період з 8 по 12 квітня 2019 року проведена позапланова комплексна перевірка щодо організації нотаріальної діяльності, дотримання порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за період з 1 липня 2018 року по 8 квітня 2019 року, за результатами якої складена Довідка від 15 квітня 2019 року (аркуші справи 23-24, 32-43, 63-65).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог ст. 43, ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат», п. 1 глави 8 розділу І, п. п. 1.1 п. 1 глави 2 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», п. 6.16, 6.24 «Правил ведення нотаріального діловодства», п. 8 «Положення про паспорт громадянина України» та рекомендовано керівництву Головного територіального управління юстиції в Одеській області тимчасово зупинити нотаріальну діяльність позивача та направити його на підвищення кваліфікації.

Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області 15.04.2019 року на адресу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 направлений лист №07-19/3727 про надання пояснень та документів щодо висновків, викладених в довідці (аркуш справи 25), на який позивачем направлена відповідь з обґрунтуванням безпідставності висновків відповідача (аркуші справи 26-31).

На підставі Довідки перевірки позивача від 15 квітня 2019 року, Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області виданий наказ №257/03-08 від 19.04.2019 року «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та організацію проходження ним підвищення кваліфікації» (аркуш справи 44), з правомірністю якого позивач не погодився, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом про його скасування.

В Довідці про результати позапланової комплексної перевірки щодо організації нотаріальної діяльності, дотримання порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 зазначено, що позивач посвідчив договір купівлі-продажу квартири на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 13.06.1996 року та зареєстрованого 13.06.1996 року за реєстраційним №14923 на Одеській товарній біржі, де одна зі сторін, ОСОБА_3 , 1978 року народження, діє за згодою батька (неповнолітня особа), чим не враховані вимоги ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (будь-які судові рішення, що підтверджують дійсність договору купівлі-продажу, укладеного на біржі, до примірника договору не долучені та на огляд комісії не надавалися).

Крім того, в посвідчувальному написі до договору відчуження нерухомого майна за участю двох представників зазначено про факт перевірки повноважень лише одного з представників.

Також, до примірника заяви про виїзд дитини за кордон, що зберігається у справах нотаріуса та на якій нотаріусом засвідчено справжність підпису, долучено копію паспорта громадянина України, за яким встановлено особу заявника, однак нотаріусом не перевірено своєчасність вклеєння нової фотокартки при досягнення громадянином 45-річного віку.

Відповідно до положень п. 33, 35 «Порядку проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства», затвердженого 17.02.2014 року наказом Міністерства юстиції України №357/5, за насідками перевірки організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства комісія складає довідку, до якої долучаються копії (фотокопії) документів, що підтверджують факт допущених порушень, недоліків чи помилок, пояснення та заперечення нотаріуса щодо встановлених порушень (за наявності).

У довідці також зазначається перелік документів, що не були надані під час здійснення перевірки (якщо такі були), та у разі відмови нотаріуса надати письмові пояснення щодо причини ненадання документів факт відмови має бути відображений у довідці за результатами перевірки.

Суд звертає увагу, що до Довідки про результати перевірки позивача не долучено копії документів, що підтверджують факти допущення порушень, виявлені під час перевірки та відсутні пояснення та заперечення позивача, а лист щодо надання таких пояснень направлений позивачу вже після складання довідки.

Також в матеріалах справи не міститься даних про не надання позивачем копій документів, відмови позивача у їх наданні з обґрунтуванням причин, що мало бути відображено в Довідці.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач, враховуючи відсутність доказів вчинення позивачем порушень законодавства долучених до Довідки, не надає їх до суду та не може довести ті обставини, які зазначені в Довідці про результати перевірки позивача, а у відповідності до положень ч. 4 ст. 77 КАС України суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Щодо тверджень відповідача про порушення позивачем вимог ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат», п. 1 глави 8 розділу І, п. п. 1.1 п. 1 глави 2 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», п. 6.24 «Правил ведення нотаріального діловодства» при посвідченні договору купівлі-продажу квартири на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного в 1996 році та зареєстрованого на Одеській товарній біржі, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат», п. 1 глави 8 розділу І, п. п. 1.1 п. 1 глави 2 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого 22.02.2012 року наказом Міністерства юстиції України « 296/5, п. 6.24 «Правил ведення нотаріального діловодства», затверджених 22.12.2010 року наказом Міністерства юстиції України №3253/5, для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем.

Правочини щодо відчуження та застави майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що посвідчують право власності (довірчої власності) на майно, що відчужується або заставляється, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та у передбачених законодавством випадках, документів, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують.

Відповідач стверджує, що договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 13.06.1996 року та зареєстрований на Одеській товарній біржі, не відповідає вимогам законодавства та за відсутності судового рішення що підтверджує дійсність цього договору, нотаріус мав відмовити особі у вчиненні нотаріальних дій, однак суд не погоджується з такими доводами відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до положень ст. 227 Цивільного кодексу Української РСР (який діяв на час укладення угоди в 1996 році) тільки договори купівлі-продажу жилого будинку повинні бути нотаріально посвідчені, однак норми законодавства станом на 1996 рік не передбачали нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири.

Однак з прийняттям Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 року договори купівлі-продажу нерухомого майна підлягають нотаріальному посвідченню, в тому числі, договори купівлі-продажу на біржах мають відповідати загальним положенням про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (ст. 656, 657 Цивільного кодексу України).

Оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрований на Одеській товарній біржі, укладений в 1996 році, станом на час його укладення він відповідав вимогам законодавства, яке діяло на той час, відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, в даному випадку, нотаріус діяв у відповідності до вимог законодавства при прийнятті цього договору як належного підтвердження права власності особи на квартиру, щодо якої вчинялася нотаріальна дія.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, а тому, в даному випадку, відповідач безпідставно зазначає про необхідність нотаріального посвідчення договору, який укладався в 1996 році та не потребував такого посвідчення, або підтвердження його дійсності в судовому порядку.

Жодною нормою законодавства не передбачено обов`язкове визнання договору, який укладався за іншими положеннями законодавства, дійсним в судовому порядку та тим більше, направлення особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії до суду для визнання договору дійсним.

Відповідачем зазначає, що особа, яка уклала договір купівлі-продажу квартири, який зареєстрований Одеською товарною біржею, була неповнолітньою, не була членом біржі та не могла укладати такий договір, однак суд звертає увагу на положення ч. 2 ст. 77 КАС України, які передбачають обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем, який в цій справі не надав доказів недійсності або нікчемності спірного правочину та прийняв оскаржуване рішення виходячи зі своїх припущень про неможливість вчинення такого правочину, а не з фактичних даних.

Відповідно до положень п. п. 1.2 п. 1 глави 2 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого 22.02.2012 року наказом Міністерства юстиції України « 296/5, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, земельну ділянку, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства.

В даному випадку, нотаріусу був наданий саме такий документ, який відповідав вимогам законодавства, яке діяло на час вчинення правочину, а тому позивач діяв у відповідності до вимог законодавства та не порушував його.

Щодо тверджень відповідача про те, що позивачем порушений п. 6.16 «Правил ведення нотаріального діловодства» при вчиненні посвідчувального напису до договору відчуження нерухомого майна, з підстав наявності двох представників, при тому, що в посвідчувальному написі не зазначені представники у множині, суд не може погодитися з такими твердженнями відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6.16 «Правил ведення нотаріального діловодства», затверджених 22.12.2010 року наказом Міністерства юстиції України №3253/5, посвідчувальний напис повинен бути написаний зрозуміло, чітко, грамотно, без підчисток. Дописки чи виправлення, зроблені у тексті посвідчувального напису, застерігаються нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису і скріплюються його підписом і печаткою із зазначенням дати.

При цьому, відповідно до п. 6.14 «Правил ведення нотаріального діловодства» при вчиненні нотаріальних дій нотаріуси застосовують посвідчувальні написи, видають свідоцтва за формами, установленими цими Правилами.

В даному випадку, позивач застосував форму №32, яка є додатком до «Правил ведення нотаріального діловодства» та яка не передбачала внесення змін однини або множини щодо представників, а тому, в даному випадку, суд вважає, що позивач не порушував положення п. 6.16 «Правил ведення нотаріального діловодства» та посвідчувальний напис є зрозумілим, чітким, грамотним, без підчисток.

Щодо тверджень відповідача про те, що під час засвідчення справжності підпису, на заяві про виїзд дитини за кордон, нотаріусом не перевірено своєчасність вклеєння нової фотокартки при досягнення громадянином 45-річного віку в паспорт громадянина України, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до положень п. 32 «Порядку проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства», затвердженого 17.02.2014 року наказом Міністерства юстиції України №357/5, державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіву, приватному нотаріусу надається право на усунення виявлених під час перевірки недоліків, якщо таке можливо безпосередньо під час перевірки. У такому разі такі недоліки у довідці про результати перевірки не зазначаються.

Позивач зазначив, що під час вчинення нотаріальної дії особою крім паспорта громадянина України був наданий також закордонний паспорт та нотаріусом встановлено особу, в тому числі, за закордонним паспортом, та таке виправлення в реєстр внесено та надано для огляду під час перевірки до складання Довідки про результати перевірки, однак таке виправлення не було прийнято до уваги та ці порушення відображені в відповідній Довідці.

Однак такі дії відповідача суперечать положенням п. 32 «Порядку проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства», оскільки паспорт надається для встановлення особи та фактично особа була встановлена на підставі належного документу і таке порушення було виправлено нотаріусом шляхом внесення іншого документу, за яким встановлена особа, щодо якої вчинялася нотаріальна дія, а тому, в даному випадку таке порушення було виправлено нотаріусом та не мало бути відображено в Довідці про проведення перевірки.

Відповідач не довів обставину, що виявлене порушення не було виправлено і в реєстрі відсутній запис щодо закордонного паспорту особи та представник відповідача фактично не заперечував цю обставину посилаючись на неможливість виправлення порушення таким чином, а також зазначав, що для виправлення цього порушення нотаріус мав отримати паспорт громадянина України з вклеєною фотокарткою особи 45-річного віку.

Відповідно до положень ст. 29-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна діяльність приватного нотаріуса тимчасово зупиняється, зокрема, якщо приватний нотаріус при вчиненні нотаріальних дій неодноразово порушував правила нотаріального діловодства, однак оскільки судом встановлена відсутність таких порушень оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65007, м. Одеса, вул. Б.Хмельницького, 34, ) про визнання протиправним та скасування наказу від 19.04.2019 року №257/03-08 «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та організацію проходження ним підвищення кваліфікації» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 19.04.2019 року №257/03-08 «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та організацію проходження ним підвищення кваліфікації».

Стягнути з Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65007, м. Одеса, вул. Б.Хмельницького, 34, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 02.07.2019 року.

Суддя Л.І. Свида

.