Справа № 360/2423/19
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

05 липня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2423/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 22.05.2019 ВП № 59189250,

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - позивач) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Галушка Маргарити Володимирівни від 22.05.2019 про стягнення з Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області виконавчого збору в розмірі 16692,00 грн з виконання виконавчого листа № 360/3250/18, виданого Луганським окружним адміністративним судом 25.04.2019, у виконавчому провадженні ВП № 59189250.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.05.2019 відповідачем отримано постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про стягнення виконавчого збору від 22.05.2019 в межах виконавчого провадження ВП № 59189250, якою на управління накладено стягнення виконавчого збору в розмірі 16692,00 грн. Позивач вважає, що відповідачем під час винесення постанови про стягнення виконавчого збору невірно застосовані норми права, передбачені статті 27 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження», оскільки рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 у справі № 360/3250/18 немайнового характеру, так, ним на управління покладено обов`язок вчинити певні дії. На думку позивача, головним державним виконавцем відповідача Галушкою М.В. невірно застосовано підставу встановлення розміру виконавчого збору (замість вірного: за примусове виконання рішення немайнового характеру - в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи, зазначено: у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів). Позивач вважає, що пенсія є періодичним платежем, призначається відповідно до законодавства України довічно. У зв`язку з цим позивач вважає, що стягнення у цьому випадку виконавчого збору безпідставне. Крім того, зазначив, що на виконання рішення від 11.12.2018 у справі № 360/3250/18 управління 21.12.2018 прийняло рішення без номеру «Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду» в межах суми стягнення за один місяць з 01.05.2018 по 31.05.2018. Постановою правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсії у 2019 році» встановлено, що з 01.01.2019 фінансування пенсійних виплат здійснюється відповідними головними управліннями Пенсійного фонду України в областях.

З об`єктивних причин, які унеможливлюють виконання рішення, та, які не залежать від власного волевиявлення управління, виплату нарахованої ОСОБА_1 пенсії за віком за період з 01.05.2018 по 30.04.2019 проведено головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області не в повному обсязі.

Позивач зазначає, що рішення від 11.12.2018 у справі № 360/3250/18 управлінням виконано частково до відкриття виконавчого провадження, а частина залишається не виконаною на час відкриття виконавчого провадження.

Позивач вважає, що відповідач немає законодавчо встановлених підстав для стягнення з управління виконавчого збору, оскільки стягнення виконавчого збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 27 Закону № 1404 є, на думку позивача, протиправним.

Ухвалою суду від 11 червня 2019 року відмовлено Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. Позовну заяву Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом семи календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду: уточненої позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог статей 160, 161 КАС України, та з доказами направлення її відповідачу; належним чином засвідчених копій письмових доказів (документів), доданих до позовної заяви, для приєднання до матеріалів справи, а саме: супровідний лист від 22.05.2019 № 2721, постанову про стягнення виконавчого збору від 22.05.2019 ВП № 59189250, супровідний лист від 22.05.2019 № 360/3250/18, постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.05.2019 ВП № 59189250, лист від 12.03.2019 вх. 1654/01; документу про сплату судового збору в розмірі 1921,00 грн (арк. спр. 20-22).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 02.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (арк. спр. 1-2).

Від відповідача 04 липня 2019 року надійшов відзив (арк. спр. 45-47), у якому представник відповідача позовні вимоги не визнав, зазначив, що 22.05.2019 державним виконавцем, керуючись ст. ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про стягнення виконавчого збору. При винесенні постанови державним виконавцем, помилково зазначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. При визначені розміру виконавчого збору за виконавчим документом державний виконавець, діяв відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. 04.07.2019 державним виконавцем, керуючись ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі. Відповідно до розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. Розмір мінімальної заробітної плати на 2019 рік затверджений Законом України від 07.12.2017 № 2246-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2019 рік», складає 4173 грн. Крім того вищезазначене судове рішення, не відноситься до рішень про стягнення періодичних платежів, а є немайновим рішенням за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії.

Відповідач зазначає, що вищезазначене судове рішення, не відноситься до рішень про стягнення періодичних платежів, а є немайновим рішенням за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії. Відповідач вважає, що дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області є правомірними та не підлягають скасуванню відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження».

Представники позивача та відповідача у судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (арк. спр. 40-44).

Згідно із частиною дев`ятою статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 у справі № 360/3250/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправними дії Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо не нарахування та не виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 травня 2018 року. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Кремінського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 05.05.2018 про призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 травня 2018 року. Зобов`язано Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 призначеної йому пенсії з 01 травня 2018 року. Рішення суду звернунено до негайного виконання у межах виплати ОСОБА_1 пенсії за один місяць (арк. спр. 71-74).

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19.12.2018 у справі №360/3836/18 набрало законної сили 01 березня 2019 року.

Виконавчий лист у справі № 360/3250/18 видано 25 квітня 2019 року (арк. спр. 69-70).

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області 22 травня 2019 року за наслідком розгляду заяви представника стягувача про примусове виконання винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59189250 (арк. спр. 66, 67-68).

Також 22 травня 2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області у виконавчому провадженні ВП № 59189250 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн (арк. спр. 64).

Також в постанові про стягнення виконавчого збору державним виконавцем зазначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору надіслані позивачу супровідними листами від 22.05.2019 (арк. спр. 63, 65).

Постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.05.2019 ВП № 59189250 та про стягнення виконавчого збору від 22.05.2019 ВП № 59189250 отримані позивачем 28.05.2019, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції на супровідному листі (арк. спр. 8, 9).

Позивачем 10.06.2019 надіслано головному державному виконавцю інформацію про добровільне виконання виконавчого листа № 360/3250/18, в якій позивач повідомив про прийняття 21.12.2018 рішення про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду за один місяць - травень 2018 року, яка перерахована йому у лютому 2019 року. Також управлінням рішення від 15.03.2019 № 174 відновлено ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком з 01.05.2018. З об`єктивних причин, які унеможливлюють виконання рішення, та, які не залежать від власного волевиявлення управління виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 01.05.2018 по 30.04.2019 проведено головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області не в повному обсязі. На виконання рішення суду управленням здійснено всі можливі заходи щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії за період з 01.05.2018 по 30.06.2019 (арк. спр. 51-55).

До зазначеної інформації позивачем було додано копію супровідного листа від 22.05.2019 № 2719; копію рішення від 21.12.2018 б/н; копію листа від 21.12.2018 №3309/03.2-31К; копію супровідного листа Першого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2019 у справі № 360/3250/18; копію рішення від 15.03.2019 № 174; копія листа від 15.03.2019 № 483/03.2-31К; копію листа від 29.05.2019 № 1444/03.2-31К; довідки від 31.05.2019 (арк. спр. 56-62).

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області 04.07.2019 винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі ВП № 59189250, відповідно до якої постановлено внести виправлення до документу «Постанова про стягнення виконавчого збору» від 22.05.2019, вважати вірним, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території' України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується у розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (арк. спр. 50).

Зазначена постанова надіслана боржнику (арк. спр. 60).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

З аналізу зазначених норм закону, зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору є обов`язком державного виконавця.

Конкретний розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню з боржника-юридичної особи при виконанні рішення немайнового характеру, визначений частиною третьою статті 27 Закону № 1404-VIII, відповідно до якої за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до статті 8 Закону України від 23.11.2018 № 2629-VIII «Про державний бюджет на 2019 рік» установлено у 2019 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4173 гривні.

Водночас, частиною дев`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Позивач у позовній заяві стверджує, що постанова суду виконана ним до відкриття виконавчого провадження, а тому, на його думку, у відповідача не було підстав для стягнення з нього виконавчого збору.

Проте, вказані доводи позивача не підтверджуються жодним належним доказом.

04 червня 2019 року позивач письмово повідомив відповідача про добровільне виконання постанови суду, надавши лише докази відновлення виплати пенсії, виплату за пенсії за травень 2018 року та нарахування заборгованості за період з червня 2018 року по квітень 2019 року, однак, не надавши при цьому доказів фактичної виплати пенсії за період починаючи з червня 2018 року.

Судом встановлено, що на час розгляду даної справи виконавче провадження № 59189250 не завершено. Відомості про фактичну виплату позивачем коштів ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Проаналізувавши положення статей 26, 27 Закону № 1404-VIII в аспекті спірних правовідносин суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, у якій, з-поміж іншого, державний виконавець зобов`язаний зазначити суму виконавчого збору, яка підлягає стягненню.

З огляду на встановлені в цій справі обставини і правове регулювання спірних відносин, з яких виник цей спір, суд дійшов висновку що на дату відкриття виконавчого провадження, у державного виконавця не було законних підстав для того, щоб не вирішувати питання про стягнення виконавчого збору за виконавчим листом № 360/3250/18, виданим Луганським окружним адміністративним судом 25.04.2019.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 295/13991/16-а, від 20.02.2019 у справі № 712/5014/17.

Необґрунтованими є посилання позивача на те, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів, незважаючи на те, що боржником є Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області, тобто державний орган, вказаний виконавчий лист № 360/3250/18, виданий Луганським окружним адміністративним судом 25.04.2019, містить вимогу щодо зобов`язання вчинити певні дії (нарахувати та виплатити пенсію за певний період), а не стягнення.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 703/1086/17.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області діяв на підставі та в межах своїх повноважень, тому вимога позивача про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору є безпідставною, отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В даному випадку позивачем не доведено ґрунтовності своїх вимог.

На підставі вищевикладеного у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, відповідно до статті 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 22.05.2019 ВП № 59189250 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.В. Смішлива