Справа № 420/1575/19
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1575/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Токмілової Л.М.,

за участі:

секретаря судового засідання - Сидорівського С.А.,

представника позивача - Гужанської Т.В.,

представника відповідача - Хвостікової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське дунайське пароплавство" (код ЄДПРОУ 01125821, місцезнаходження: 68600, Одеська область, м.Ізмаїл, вул. Пароходна 28) до Головного управління ДФС в Одеській області (Код ЄДПРОУ 39398646, місцезнаходження: 68044, м. Одеса, вул. Семінарська 5), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське дунайське пароплавство " до Головного управління ДФС в Одеській області в якому позивач просить:

- визнати недійсним, протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області за № від 17.12.2018 р. відповідно до якого застосовано суму штрафу у розмірі 362 690,25 грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних - у повному обсязі

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 17.12.2018р. №, складене на підставі акту перевірки від 19.11.2018р. №39947/12-32-12-06/01125821 є не законним, оскільки складене з грубим порушенням норм законодавства.

Згідно п. 86.8 ст. 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень.

Акт про результати перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних ПрАТ «УДП» від 19.11.2018 р. №39947/15-32-12-06/01125821 вручено посадовим особам підприємства 23.11.2018р., тобто крайній термін для складання податкового повідомлення-рішення - 07.12.2018р. (10 робочих днів), а податкове повідомлення-рішення № складене 17.12.2018р. та надійшло до ПрАТ "УДП" 22.12.2018р., чим порушено вимоги законодавства з даного питання.

Згідно того ж п. 86.8 ст. 86 ПК України, за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, податкове повідомлення-рішення приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Ключовим виразом застосування цієї норми є саме: "протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень". ПрАТ "УДП" заперечення до акту перевірки від 19.11.2018 р. №39947/15-32-12-06/01125821 надіслало на адресу ГУ ДФС в Одеській області поштою 29.11.2018 р.

Листом від 12.12.2018 р. №17710/10/15-32-52-06-08 заперечення ПрАТ "УДП" були залишені без розгляду. Тому строк в 3 робочі дні від дати відповіді не можуть бути застосованими.

Щодо цього, слід зазначити, що процедура прийняття податкового повідомлення - рішення у випадку отримання заперечень є суворо регламентованою. Порушення цього порядку призводить до протиправності дій податкового органу.

Згідно зі ст. 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, забезпечувати сумлінне виконання покладених на них функцій, не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, а також забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань.

В акті перевірки від 19.11.2018р. №39947/12-32-12-06/01125821 присутні неоднозначності у формулюванні встановлених порушень. Так, на сторінці 1 та у висновках до акту вказано: "Платником податку на додану вартість встановлено затримання граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього ПК України (із змінами та доповненнями), на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації". Далі, в таблиці 1 до акту, наведений перелік податкових накладних та розрахунків коригування до них, що не надаються покупцям - платникам податку на додану вартість.

Тобто, із змісту акту все ж не зрозуміло, порушення виникло при реєстрації податкових накладних із запізненням, що надаються покупцям і тому, як наслідок зміст таблиці 1 не відповідає дійсності, бо в ній не описано жодної податкової накладної, виписаної на платника ПДВ або, якщо таблиця 1 має достовірний перелік податкових, зареєстрованих із запізненням на неплатників податку на додану вартість - то зміст порушення невірний, так як в ньому описано про порушення строків реєстрації податкових накладних, що надаються платникам ПДВ, а тому і висновок акту теж невірний. Платник податку не може нести відповідальності за неоднозначне трактування виявленого порушення і тому ПрАТ "УДП" не може бути притягнутий до відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, можна вважати, що податкове повідомлення - рішення не має законної сили, так як виписане на підставі акту від 19.11.2018 р. №39947/12- 32-12-06/01125821, що складене з порушенням вимог законодавства.

Період вказаний в акті від 19.11.2018р. №39947/15-32-12-06/01125821, податковим органом вже перевірявся під час проведення планової та позапланової документальної виїзної перевірки господарської діяльності ПрАТ «УДП» за період з січня 2015 по березень 2018 р.р., де були розглянуті, в тому числі, питання правильності нарахування податкових зобов`язань та податкового кредиту. Виявлені порушення описані в акті.

Крім того, актом камеральної перевірки від 19.11.2018р. №39947/12-32-12- 06/01125821, на підставі якого прийняте оскаржуване рішення, були перевірені періоди, які

вже перевірялись також камеральними перевірками саме з питань дотримання платником податків вимог ст.201 ПКУ та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. №1246 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних".

На підставі таких перевірок були складені акти від 21.05.2018 р. №11466/15-32-12-06/1125821 та від 02.08.2018 р. №21394/15-32-12-06/1125821, які були проведені відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 розділу І та у порядку абз.2 пункту 76.3 статті 76 глави 8 розділу II ПКУ та на підставі яких було встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст.201, пп.1201.1 ст.120 ПКУ. На підставі цих актів були виписані податкові повідомлення-рішення. ПрАТ "УДП" дані податкові рішення не оскаржувало і суми вказані в ППР були повністю сплачені.

В актах камеральних перевірок від 21.05.2018 р. №11466/15-32-12-06/1125821 та від 02.08.2018 р. №21394/15-32-12-06/1125821 були перевірені періоди: березень, липень, жовтень, листопад 2017 року та квітень, травень 2018 р.

При цьому згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, при здійсненні камеральних перевірок контролюючі органи мають право перевіряти періоди, які вже були перевірені, за наявності законодавчо визначених підстав для такої перевірки. Жодних підстав, які надають право повторно перевірити раніше перевірений період в акті перевірки від 19.11.2018р. №39947/12-32-12- 06/01125821 не вказано.

При цьому платники податків не можуть бути притягнуті до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, яке вже було відображено в акті попередньої перевірки. Податкова у своєму акті перевірки від 19.11.2018р. №39947/12-32-12-06/01125821 мало на увазі саме порушення термінів реєстрації податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю), в чому у нас немає впевненості, але все - таки краще це передбачити, то податкове повідомлення-рішення, виписане на підставі такого акту є необґрунтованим і підлягає скасуванню з наступного.

Положеннями пп.1201.1 ст.120 ПК України передбачено відповідальність за порушення платниками ПДВ граничного строку, передбаченого ст. 201 ПКУ, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу у відповідному розмірі.

З аналізу норми пп.1201.1 ст.120 ПКУ можна розтлумачити, що штраф не застосовується до трьох окремих видів податкової накладної, а саме:

- податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю);

- податкової накладної, складеної на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування;

- податкової накладної, складеної на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Таке тлумачення узгоджується з тим, що аналіз ст.195 (операції, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та ст.197 (операції, звільнені від оподаткування) ПКУ, якими встановлено перелік операцій, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою та перелік операцій, звільнених від оподаткування, у взаємозв`язку із статтею 201 (податкова накладна) ПКУ, дає можливість зробити беззаперечний висновок стосовно того, що дійсно ст.201 ПКУ містить наведені три види податкових накладних, які підлягають реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, серед яких окремим видом є саме «податкові накладні, які не видаються покупцю».

Зокрема, абз.4 пп. 201.10 ст.201 ПКУ передбачає саме такий поділ податкових накладних: "Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Тобто, при буквальному розумінні пп.1201.1 ст.120 ПКУ, під зазначені штрафні санкції потрапляють лише податкові накладні, що надаються покупцям-платникам ПДВ, отже, на податкові накладні, складені на покупців-неплатників ПДВ, а також податкові накладні на умовний продаж (тобто ПН з усіма типами причин від 01 до 17, які не надаються отримувачу), що входять до переліку накладних, зазначених у акті перевірки, штрафні санкції застосовуватись не можуть.

Висновки, вказані в акті щодо порушення ст.120 ПКУ також не узгоджуються з положеннями пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 ПКУ. Відповідно до пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 ПКУ одним із принципів, на якому ґрунтується податкове законодавство України, є презумпція правомірності рішення платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно - правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу. У пп.56.21 ст.56 ПКУ зазначено, що у такому разі рішення приймається на користь платника податків.

Так, перевіркою одних і тих же періодів, було встановлено порушення лише щодо затримання граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, але не вказуючи на порушення щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю), хоча такі мали місце і на момент складання актів від 21.05.2018 р. №11466/15-32-12-06/1125821 та від 02.08.2018 р. №21394/15-32-12-06/1125821 та виписаних на їх підставі податкових повідомлень-рішень.

Тобто, не вказуючи в попередніх актах на порушення терміну реєстрації податкових накладних, що не надаються покупцю, податкова інспекція автоматично погоджується з тим, що аналіз норми пп. 1201.1 ст.120 ПКУ можна розтлумачити так, що штраф не застосовується до трьох окремих видів податкової накладної, а саме:

податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю); податкової накладної, складеної на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування;

податкової накладної, складеної на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Зокрема незрозумілим є вказана у податковому повідомленні-рішенні сума в розмірі 69 806,44 грн. ПДВ, щодо якої встановлено відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого абзацом другим пункту 12012 статі 1201 Податкового кодексу України. На це слід зазначити, що для того, аби встановити відсутність реєстрації податкових накладних, потрібно звернутись до бухгалтерського обліку платника податків, оригіналів первинних документів тощо. Додаткової документальної перевірки щодо ПрАТ "УДП" не призначалось та Ізмаїльське управління ГУ ДФС в Одеській області не надсилало запитів щодо надання копій документів.

Тому позивач вважає неправомірними висновки акту від 19.11.2018 р. №39947/12-32-12- 06/01125821, а прийняте на підставі нього податкове повідомлення-рішення № від 17.12.2018 року таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 25.03.2019 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно ст. 162 КАС України відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження по справі отримано представником відповідача Тарарака В.В. (за довіреністю) 03.04.2019 р., що підтверджується розпискою про отримання (а/с. 80).

01.03.2019 року через канцелярію суду за вхід. № 14165/19 надано відзив на адміністративний позов.

В обґрунтування відзиву, відповідач зазначає, що головним державним ревізором - інспектором Ізмаїльського відділу камеральних перевірок податкової звітності управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС в Одеській області - Русанжик Я.В. відповідно до пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20 розділу І та у порядку абз. 2 пункту 76.3 статті 76 глави 8 розділу II Податкового кодексу України проведено перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування за січень 2017 року - вересень 2018 року приватного акціонерного товариство «Українське Дунайське Пароплавство», код 01125821

Перевіркою встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Податкового Кодексу України (із змінами та доповненнями), на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації. Відповідальність платника податків за порушення визначена ст. 120.1 1 ст. 1201 ПКУ.

За результатами перевірки складений акт від 19.11.2018. № 39947/15-32-12- 06/01125821 про результати перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство».

Порядок складення податкової накладної регламентується ст. 201 ПКУ, а саме:

201.1. На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

201.7. податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

- 201.10. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно з статтею 1201 Кодексу за порушення граничного строку, визначеного статтею 201 Кодексу для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, або відсутність такої реєстрації передбачено, що до платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 Кодексу покладено обов`язок щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН, застосовуються штрафні санкції у визначених розмірах.

Проте, штрафні санкції, передбачені цією статтею, не застосовуються у разі порушення граничного строку реєстрації податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю), складені на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 Кодексу платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в ЄРПН в терміни, встановлені Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, зокрема згідно з підпунктом "б" цього пункту - в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 Кодексу).

Таким чином, у разі порушення платником податку граничного строку реєстрації або відсутності реєстрації в ЄРПН податкових накладних, складених при визначенні податкових зобов`язань з податку на додану вартість відповідно до пункту 198.5 статті 198 Кодексу до такого платника податку застосовуються штрафні санкції визначені відповідно до статті 120 Кодексу, крім податкових накладних, складених відповідно до підпункту "б" пункту 198.5 статті 198 Кодексу, тобто тільки в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197. підрозділу 2 розділу XX Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 Кодексу та операцій. передбачених пунктом 197.11 статті 197 Кодексу).

Терміни реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН встановлено пунктом 201.10 статті 201 ПКУ, згідно з яким така реєстрація повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені,

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Порушення платниками ПДВ граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН тягнуть за собою накладення штрафу в розмірах, встановлених у статті 1201 ПКУ (пункт 1201. 1):

- 10 % від суми ПДВ, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування,

- у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 % від суми ПДВ, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування,

- у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30% від суми ПДВ, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування,

- у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 % від суми ПДВ, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування,

- у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Згідно з пунктом 1201. 1 статті 1201 ПКУ порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 ПКУ, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог ст.ст. 192 та 201 ПКУ покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу у відповідних розмірах.

Таким чином, норми пункту 1201.1 статті 1201 ПКУ не передбачають інших виключень щодо необхідності застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію (відсутність реєстрації) в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування, складених відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПКУ.

Крім того, у графі 8, наведених Позивачем податкових накладних: містить код ставки податку на додану вартість « 20», що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість. Отже, податкове повідомлення-рішення винесене ГУДФС в Одеській області є законним та не підлягає скасуванню.

20.05.2019 року через канцелярію суду за вхід. № 13876/19 надано відповідь на відзив, згідно якого, представником податкового органу не наведено жодних фактів, що спростовують докази та твердження зазначені ПрАТ "УДП" у позовній заяві, а саме:

- ППР від 17.12.2018 р. №, виписане з грубим порушенням норм законодавства. Згідно п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення - рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Акт про результати перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних ПрАТ «УДП» від 19.11.2018 р. №39947/15-32-12-06/01125821 було вручено посадовим особам підприємства 23.11.2018 р., тобто крайній термін для виписки податкового повідомлення-рішення - 07.12.2018 р. (10 робочих днів), а ППР № виписане 17.12.2018 р., чим порушено вимоги законодавства з даного питання;

- не наведено і не спростована інформація у Таблиці 1, у якій різняться дані, які слугували виписаному ППР;

- не спростовано та не зазначено, що податковим органом приводилися камеральні, планові та позапланові документальні виїзні перевірки господарської діяльності ПрАТ «УДП» у яких порушень не виявлено, а складанню ППР слугував лише акт №39947/15- 32-12-06/01125821 від 19.11.2018 р.

19.11.2018 ГУ ДФС в Одеській області проведено камеральну перевірку ПрАТ «Українське Дунайське Пароплавство», за результатами якої складено акт № 39947/15-32-12-06/011258 щодо своєчасності реєстрації податкових накладних, за січень 2017 року - вересень 2018 року.

При перевірці використано:

- інформацію, яка зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно - телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Питання, що підлягали перевірці:

- дотримання платником податків вимог ст.201 Податкового Кодексу України;

- дотримання вимог Постанови Кабінету Міністрів України, від 29.12.2010, № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (із змінами та доповненнями)

Перевіркою встановлено, що платником податку на додану вартість встановлено затримання граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платником податку на додану вартість, та розрахунків корегування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 ПК України, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 ПК покладено обов`язок щодо такої реєстрації. Таблиця № 1 (т. 1 а/с. 12-29).

17.12.2018 ГУ ДФС в Одеській області на підставі Акта камеральної перевірки за порушення ПрАТ «Українське Дунайське Пароплавство» граничних термінів реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201 Податкового кодексу України, прийняв податкове повідомлення-рішення №.

Відповідно до вказаного податкового повідомлення-рішення до позивача застосовано штрафні санкції згідно зі статтею 1201.1 ПК України:

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 13 708 грн. 66 коп.

- застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 2 741, 75 грн.;

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 344 грн. 50 коп.

- застосовано штраф у розмірі 30% у сумі 103, 35 грн.;

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 120 353 грн. 61 коп.

- застосовано штраф у розмірі 40% у сумі 48 141, 44 грн.

Згідно з підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу, єдиний реєстр податкових накладних, це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування, реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідач провів камеральну перевірку шляхом аналізу даних, які містяться у поданих платником податків звітах та деклараціях. Відповідно до бази даних ДФС (ІС «Податковий блок» та Єдиний реєстр податкових накладних) податковий орган перевіряв дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних, де встановив порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Реєстрація податкових накладних відбувається у відповідності до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу та Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569.

Зареєструвати такий документ в Єдиному реєстр податкових накладних можна з 0 до 23-ї години. Адже, відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2010 р. №1246, внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Єдиного реєстру податкових накладних здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі Державній податковій службі з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу, контролюючі органи мають право, зокрема, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Відповідно до пункту 111.1 статті 111 Податкового кодексу, за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності, зокрема, фінансова.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (пункт 111.2 статті 111 Податкового кодексу).

Відповідальність платників за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, встановлено статтею 1201 Податкового кодексу.

Згідно з пунктом 1201.1 статті 1201 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Вищенаведеними нормами передбачається відповідальність за порушення строку реєстрації податкової накладної у вигляді штрафу незалежно від причин, порушення вказаних строків.

З цього приводу слід зазначити наступне, мета камеральної перевірки - виявити в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичні та/або методологічні помилки, або інші відомості, які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання або посвідчують інші реєстраційні порушення, які доводять склад податкового правопорушення. Камеральна перевірка проводиться на систематичній основі, тобто перевіряються всі без винятку податкові декларації та уточнюючі розрахунки, подані платником, якого перевіряють.

Предметом камеральної перевірки, в редакції підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК, охоплюються питання своєчасності реєстрації податкових накладних. Виявлення контролюючим органом цього порушення не потребує наявності будь-яких документів платника податку або необхідності витребувати такі в останнього, достатніми є дані Єдиного реєстру податкових накладних, дані податкових декларацій та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Тобто, об`єктом камеральної перевірки за положеннями цієї норми є серед іншого дані Єдиного реєстру податкових накладних. Саме аналізуючи дані цього реєстру у ході проведення камеральної перевірки ГУ ДФС в Одеській області встановило порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних за січень 2017 року - вересень 2018 року, що і стало підставою для накладення штрафу.

На користь такого висновку свідчить також змістовне уточнення законодавцем правового регулювання цього питання шляхом доповнення з 1 січня 2017 року підпункту 75.1.1 абзацом другим, яким визначено, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Аналогічну позицію викладено Верховним Судом у постанові від 05 червня 2018 року по справі № 803/1315/17.

Камеральна перевірка є одним із способів реалізації контрольної функції податкового органу, шляхом якої здійснюється систематичний контроль за своєчасністю нарахування та відображення всіх відомостей, які впливають на правильність декларування платником податків.

Разом з тим, об`єктом камеральної перевірки є виключно дані, які знаходяться в розпорядженні податкового органу, будь-які інші дані не можуть бути предметом дослідження податковим органом.

Аналогічну позицію викладено Верховним Судом у постановах від 23 червня 2018 року по справі №803/552/17, від 21 червня 2018 року по справі № 813/448/17, від 27 лютого 2018 року по справі № 808/918/17, від 13 лютого 2018 року по справі № 805/4016/16-а.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що предметом камеральної перевірки, охоплюються питання своєчасності реєстрації податкових накладних. Виявлення контролюючим органом цього порушення не потребує наявності будь-яких документів платника податку або необхідності витребувати такі в останнього, достатніми є дані Єдиного реєстру податкових накладних, дані податкових декларацій та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Аналогічну позицію викладено Верховним Судом у постанові від 05 червня 2018 року по справі №803/1315/17.

Щодо доводів позивача про те, що в акті перевірки від 19.11.2018р. №39947/12-32-12-06/01125821 вказано саме на порушення термінів реєстрації податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю).

Зокрема, слід зауважити, що більшість податкових накладних, зареєстрованих позивачем з понад річним пропущенням строку реєстрації. Під час судового засідання цей факт не заперечувався позивачем.

Системний аналіз статті 201, пункту 1201.1 статті 1201 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 1201.1 статті 1201 ПК України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, до графи 8 податкових накладних вноситься - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.

Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

У спірних правовідносинах, податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 ПК України, містять код ставки податку на додану вартість « 20», що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість.

Аналогічну позицію викладено Верховним Судом у постанові від 04 вересня 2018 року по справі №816/1488/17.

Також суд звертає увагу, що Порядок проведення камеральної перевірки визначено статтею 76 ПК України, пунктом 76.3. якої встановлено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Водночас згідно з положеннями пункту 102.1. статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Зміст наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що предметом камеральної перевірки, окрім питань правильності оформлення податкових декларацій, уточнюючих розрахунків можуть бути й інші питання, зокрема пов`язані із своєчасністю реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН, а тому, з урахуванням положень статті 102 ПК України, такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів за останнім днем граничного строку реєстрації податкових накладних.

Аналогічну позицію викладено Верховним Судом у постанові від 09 квітня 2019 року по справі № 804/26/17.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про правомірність прийнятого ГУ ДФС в Одеській області податкового повідомлення-рішення від 17.12.2018 № .

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське дунайське пароплавство» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.12.2018 № - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українське дунайське пароплавство" - адреса: 68600, Одеська область, м.Ізмаїл, вул. Пароходна 28, код ЄДПРОУ 01125821

Головне управління ДФС в Одеській області - адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, , телефон: , електронна пошта:

Головуючий суддя Токмілова Л.М.

.