Справа № 640/430/19
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 липня 2019 року № 640/430/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі

головуючої судді Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомДержавної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру
доВідділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
провизнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі по тексту - позивач, Держгеокадастр) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі по тексту ВПВР Департаменту ДВС) про визнання протиправною та скасування постанови від 03.12.2018 про накладення штрафу у розмірі 1 360,00 грн, винесену в межах виконавчого провадження №44812801.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає про протиправність висновків державного виконавця про наявність підстав для застосування до Держгеокадастру штрафних санкцій, оскільки відповідачем не було при цьому враховано наявність поважних причин, про існування яких позивач неодноразово звертав увагу у своїх листах. Наведені обставини, за твердженням позивача, виключають можливість застосування до боржника штрафних санкцій спірною постановою.

Ухвалою суду від 15.01.2019 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків.

У зв`язку з надходженням від позивача додаткових документів, ухвалою суду від 11.02.219 відкрито провадження у справі і призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

18.03.2019 від відповідача надійшли витребувані судом матеріали виконавчого провадження №44812801.

Ознайомившись з письмово викладеними позиціями учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28.05.2014 у справі №815/24522/13, що набрала законної сили 18.07.2014, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного агентства земельних ресурсів України, за участю третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов`язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Вказаним судовим рішенням визнано протиправним та скасовано наказ Державного агентства земельних ресурсів України №32-к від 14.02.2013 про звільнення ОСОБА_1 , зобов`язано Державне агентство земельних ресурсів України поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління ринку та оцінки земель Державного агентства земельних ресурсів України, а також зобов`язано Державне агентство земельних ресурсів України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 14.02.2013 по день поновлення на посаді (виходячи з середньоденної зарплати 344,74 грн) з утриманням обов`язкових платежів та зборів за виключенням суми заробітної плати нарахованої ОСОБА_1 за місцем роботи в Одеській державній академії будівництва та архітектури з 30.08.2013 по день поновлення на посаді.

23.09.2014 державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №44812801 на підставі виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду, виданого 15.08.2014 щодо зобов`язання Державного агентства земельних ресурсів України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 14.02.2013 по день поновлення на посаді (виходячи з середньоденної зарплати 344,74 грн) з утриманням обов`язкових платежів та зборів за виключенням суми заробітної плати нарахованої ОСОБА_1 за місцем роботи в Одеській державній академії будівництва та архітектури з 30.08.2013 по день поновлення на посаді.

У зв`язку з невиконанням рішення суду боржником, старшим державним виконавцем ВПВР ДВС 21.01.2015 винесена постанови про накладення штрафу на боржника у сумі 680 грн, якими зобов`язано Державне агентство земельних ресурсів України виконати рішення суду та попереджено боржника про кримінальну відповідальність за його невиконання.

03.12.2018 головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС в межах виконавчого провадження №44812801 винесено постанову про накладення штрафу на боржника у подвійному розмірі - 1 360,00 грн, якими повторно зобов`язано Держгеокадастр виконати рішення суду та попереджено про кримінальну відповідальність за його невиконання.

Постанова від 03.12.2018 направлена на адресу боржника супровідним листом від 04.12.2018.

Не погоджуючись з наведеною постановою державного виконавця від 23.10.2018 у ВП №56360340, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим у справі обставинам з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, суд зважає на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Отже, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В той же час, за приписами частини третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Проаналізувавши наведені норми, суд вказує на те, що обов`язковою умовою накладення на боржника штрафу є закінчення строку виконання, встановленого державним виконавцем.

Як вбачається з матеріалів справи та копій матеріалів, наявних у ВП №44812801, виконавчим листом №815/2452/13 було встановлено спосіб виконання рішення суду, а саме: «Зобов`язати Державне агентство земельних ресурсів України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 14.02.2013р. по день поновлення на посаді (виходячи з середньоденної зарплати 344,74коп.) з утриманням обов`язкових платежів та зборів за виключенням суми заробітної плати нарахованої ОСОБА_1 за місцем роботи в Одеській державній академії будівництва та архітектури з 30.08.2013р. по день поновлення на посаді».

Вказаний виконавчий лист відтворює абзац 4 резолютивної частини постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.07.2014 у справі №815/2452/13.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 замінено боржника у виконавчому провадженні ВП №44812801 по виконавчому листу Одеського окружного адміністративного суду №815/2452/13 виданого 15.08.2014 Державне агентство земельних ресурсів України на його правонаступника Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Доказів внесення судом змін до способу виконання рішення за результатами розгляду відповідної заяви учасників справи позивач суду не надав, як і доказів звернення до суду з такою заявою.

В обґрунтування своєї позиції щодо наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню рішення суду у визначений ним спосіб позивач вказує на неможливість такого виконання у зв`язку з обставинами, що можуть бути усунуті лише за участі стягувача - ОСОБА_1 , його «співпраці». Зокрема, позивач вказує на те, що з метою виконання рішення суду в повному обсязі Держгеокадастром було підготовлено проект мирової угоди у виконавчому провадженні, про що листами від 19.12.2017 №5-28-0.17-19699/2-17 та від 06.02.2018 №5-280.17-1508/2-188 було повідомлено ВПВР Департаменту ДВС. Станом на 26.12.2018 зауважень чи пропозицій від ОСОБА_1 щодо змісту надісланої йому мирової угоди на адресу Держгеокасадастру не надходило.

При цьому, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження №4481281, виконавче провадження за виконавчим листом суду відкрито ще 23.09.2014, і до винесення виконавцем оскаржуваної постанови від 03.12.2018, боржнику неодноразово, а саме: 22.01.2015, 22.03.2016, 10.11.2016, 16.05.2017, 01.12.2017, 26.01.2018, 03.05.2018, 26.10.2018 направлялися вимоги державного виконавця щодо виконання рішення суду, проте вимоги боржником (в тому числі враховуючи правонаступництво) не виконані, а останні 3 - навіть проігноровані.

У зв`язку з наведеним, 03.12.2018 державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС винесено постанову про накладення штрафу на боржника у подвійному розмірі - 1 360,00 грн, встановлено Держгеокадастру виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за його невиконання.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 2 цього Кодексу встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій. В той же час, позивач не надав доказів на підтвердження обставин, які б вказували на протиправність оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем протиправності постанови державного виконавця від 03.12.2018 про накладення штрафу у розмірі 1 360,00 грн у виконавчому провадженні №44812801, відповідність якого вимогам законодавства встановлена під час розгляду справи. З огляду на зазначене, позовні вимоги позивача визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 5, 7-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська