Справа № 420/450/19
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/450/19
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.,

суддів Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом в якому просив наступне:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), які полягають у складанні та направленні на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУПФУ в Одеській області) довідки від 02 квітня 2018 року №ЮО112111 про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виходячи з розміру посадового окладу командира кадру танкової роти, а не з розміру посадового окладу першого заступника військового прокурора Південного регіону України;

- визнати протиправними дії ГУПФУ в Одеській області, які полягають у проведенні перерахунку його пенсії на підставі довідки від 02 квітня 2018 року №ЮО112111, виданої Одеським ОВК, виходячи з розміру посадового окладу командира кадру танкової роти, а не з розміру посадового окладу першого заступника військового прокурора Південного регіону України;

- визнати протиправною бездіяльність ГУПФУ в Одеській області, яка полягає у непроведенні перерахунку з 1 січня 2018 року його пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців військових прокуратур на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», а також на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- зобов`язати ГУПФУ в Одеській області здійснити перерахунок з 1 січня 2018 року його пенсії, враховуючи грошове забезпечення у розмірі 70 368,8 грн., встановленого за посадою першого заступника військового прокурора Південного регіону України, з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії, а саме:

посадового окладу першого заступника військового прокурора Південного регіону України у розмірі 8 870 грн.;

окладу за військовим званням полковника у розмірі 1 480 грн.;

надбавки за вислугу років у розмірі 45 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням у сумі 4 657,50 грн.;

надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у розмірі 15 відсотків посадового окладу у сумі 1330,50 грн.;

надбавки за виконання особливо важливої роботи у розмірі 95 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, тобто, у сумі 14 257,13 грн.;

премії у розмірі 130 відсотків відповідної суми місячного грошового забезпечення, у сумі 39 773,67 грн.;

підвищення до пенсії, встановленого статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» для учасників бойових дій та здійснити виплату перерахованої пенсії починаючи з 01 січня 2018 року за виключенням фактично виплачених сум.

Також, позивач просив:

- визнати протиправними дії ГУПФУ в Одеській області, які полягають у застосуванні обмеження максимального розміру його пенсії на підставі статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року №3668-VI;

- зобов`язати ГУПФУ в Одеській області здійснити обчислення (розрахунок), перерахунок і виплату з 1 січня 2018 року та у подальшому довічної пенсії за вислугу років (з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії) без обмеження її максимального розміру, у тому числі без обмеження її максимальним розміром десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, застосування якого передбачено статтею 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року №3668-VI.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не є тим органом, який уповноважений складати довідки про розмір його грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, оскільки на момент звільнення з військової служби перебував на посаді першого заступника військового прокурора Південного регіону України, а тому довідку до Пенсійного фонду має права надавати Генеральна прокуратура України.

Вважає, що довідка від 02 квітня 2018 року №ЮО112111 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, що складена та направлена Одеським ОВК на адресу ГУПФУ в Одеській області є тим документом, який не міг бути взятий останніми до уваги при перерахунку пенсії.

За наслідком вказаних дій розмір його пенсії зменшився з 15026,42 грн. до 5004,68 грн.

Вчинення ГУПФУ в Одеській області зазначених дій щодо перерахунку пенсії на підставі довідки, виданої не уповноваженим на це органом, виходячи з розміру посадового окладу командира кадру танкової роти, а не з розміру посадового окладу першого заступника військового прокурора Південного регіону України, є, на думку позивача, порушенням права на соціальний захист.

Далі, позивач наполягає, що в довідці Генеральної прокуратури України про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій від 19.06.2018 року №18-95зп зазначені не всі складові грошового забезпечення, зокрема там відсутні: надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у розмірі 15 відсотків посадового окладу, за виконання особливо важливої роботи у розмірі 95 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років та премії у розмірі 130 відсотків відповідної суми місячного грошового забезпечення.

Вважає, що вказані складові повинні враховуватися при перерахунку пенсії, адже по - перше, вони враховувалися при призначенні пенсії, по - друге з додаткових видів грошового забезпечення сплачувалися страхові внески.

Заперечуючи проти обмеження його пенсії максимальним розміром, позивач стверджує про протиправність таких дій з боку суб`єкта владних повноважень покликаючись на рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016, яким ч.7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.02.1992 року №2262-XII (далі Закон №2262) щодо обмеження пенсії максимальним розміром, визнано такою, що не відповідає Конституції України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії Одеського ОВК, які полягають у складанні та направленні на адресу ГУПФУ в Одеській області довідки від 02.04.2018 року №ЮО112111 про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії, виходячи з розміру посадового окладу командира кадру танкової роти, а не з розміру посадового окладу першого заступника військового прокурора Південного регіону України.

Визнав протиправними дії ГУПФУ в Одеській області щодо непроведення перерахунку пенсії позивача з розміру посадового окладу першого заступника військового прокурора Південного регіону України.

Визнав протиправною бездіяльність ГУПФУ в Одеській області, яка полягає у непроведенні перерахунку з 01.01.2018 року пенсії позивача у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців військових прокуратур на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», а також на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Також зобов`язав ГУПФУ в Одеській області здійснити обчислення (розрахунок), перерахунок і виплату з 01.01.2018 року пенсії, на підставі довідки від 19.06.2018 року №18-95зп за виключенням фактично виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позову відмовив.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що при перерахунку пенсії особам, звільненим з військової служби до 01.03.2018 року, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року №103 (далі Постанова №103), ураховуються розмір окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткова надбавка за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби. Додаткові види грошового забезпечення та премії, скасовані, чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою для перерахунку пенсії не враховуються.

Суд першої інстанції вважав, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 має проводитись з 01.01.2018 року, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої установою, до якої ОСОБА_1 було відряджене (Генеральна прокуратура України) та з урахуванням посади, на якій він перебував та з якої було звільнено зі служби у зв`язку з виходом на пенсію, а саме першого заступника військового прокурора Південного регіону України.

Щодо вимог позивача зобов`язати пенсійний орган врахувати при перерахунку пенсії додаткові види грошового забезпечення, суд першої інстанції висловив позицію, що призначення або перерахунок пенсії відбувається лише на підставі документів, які надходять Пенсійного фонду від уповноважених органів і до компетенції даного суб`єкта владних повноважень не входить визначення розміру грошового забезпечення військовослужбовців чи окремих його складових. Також, як підкреслив суд у Пенсійного фонду відсутні первинні документи, які містять відомості щодо розміру грошового забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб наявні лише у органів, де проходили службу особи.

Мотивами для відмови у частині позову, суд також зазначив, що у наданій Генеральною прокуратурою України довідці від 19.06.2018 року № 18-95зп відсутні щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премія, а позивачем не заявлено до роботодавця вимог про надання нової довідки з включенням додаткових видів грошового забезпечення.

Суд також вважав передчасними вимоги позивача про визнання протиправними дій ГУПФУ в Одеській області щодо застосування обмеження максимального розміру пенсії на підставі статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 28.07.2011 року № 3668-VI, оскільки перерахунок, на підставі довідки, виданої Генеральною прокуратурою України від 19.06.2018 року №18-95зп, ще не здійснювався, а прийняття рішення на майбутнє, законодавством не передбачено.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про визнання протиправними дій ГУПФУ в Одеській області щодо проведення перерахунку пенсії на підставі довідки, виданої Одеським ОВК, як командиру кадру танкової роти, суд першої інстанції зазначив, що пенсійний орган здійснював свої прямі функціональні обов`язки та діяв відповідно до законодавства України, яке зобов`язує після надходження від уповноважених органів відповідних документів здійснювати перерахунок пенсійних виплат.

Короткий зміст апеляційних скарг та відзивів.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтування апеляції ОСОБА_1 складається, зокрема, з того, що суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, не врахував рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року (справа №826/3858/18), яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Порядок №45).

Апелянт акцентує увагу, що положення п.1 Постанови №103, а також п.5 Порядку №45 (в редакції Постанови №103), якими передбачалося, що при перерахунку пенсії ураховуються лише посадовий оклад, оклад за військовим званням та відсоткова надбавка за вислугу років втратили чинність.

Також ОСОБА_1 вважає, що суд безпідставно визнав передчасними вимоги про визнання протиправними дії ГУПФУ в Одеській області у застосуванні обмеження максимального розміру пенсії, оскільки таке обмеження суб`єктом владних повноважень було запроваджено ще до прийняття Постанови №103 та діє до цього часу, що підтверджується розміром пенсії, яку отримує позивач.

Апелянт наполягав, що суд повинен був обрати ефективний спосіб захисту його порушених прав та зобов`язати ГУПФУ в Одеській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії, самостійно зазначивши у судовому рішенні розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Не погоджуючись з рішенням суду про відмову у визнанні протиправними дії ГУПФУ в Одеській області, які полягають у проведенні перерахунку його пенсії на підставі довідки, виданої Одеським ОВК, апелянт зазначив про обов`язок пенсійного органу перевіряти правильність складення довідки.

ГУПФУ в Одеській області вважаючи рішення суду, в частині задоволених позовних вимог необґрунтованим та таким, що винесено з неправильним застосуванням норм матеріального права, просить, в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтування апеляції ГУПФУ в Одеській області складається з того, що зобов`язання суду зробити перерахунок позивачу пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 19.06.2018 року №18-95зп є таким, що суперечить абз.1 п.2 Порядку №45, оскільки серед уповноважених органів, які готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховуються при перерахунку пенсії, відсутній такий орган державної влади, як Генеральна прокуратура України.

ГУПФУ в Одеській області вважає, що довідка від 02.04.2018 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що видана ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідає Постанові №103, яка встановлює обов`язок військового комісаріату надавати довідку про складові грошового забезпечення за відповідною або аналогічною посадою на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищи навчальні заклади. Враховуючи, що до відрядження до Генеральної прокуратури України, позивач займав посаду командира кадру танкової роти, апелянт, в особі Пенсійного фонду, вважає обґрунтованим, проведений ним перерахунок пенсії.

Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (далі Одеський обласний територіальний центр), не погоджуючись з судовим рішенням, також звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить його скасувати, в частині задоволення вимог щодо даної установи та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні таких вимог.

Так, апеляційна скарга Одеського обласного територіального центру побудована на тому, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , при складанні довідки про складові грошового забезпечення, діяв у відповідності до вимог п.1 Постанови №103, де встановлено, що перерахунок пенсії проводиться за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату відрядження для роботи до органів державної влади.

Окрім цього, Одеський обласний територіальний центр звертає увагу на тому, що під час виготовлення довідки про розмір грошового забезпечення від 02.04.2018 року було також застосовано роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України, які були викладені у листі від 27.03.2018 року №248/3/6/837, згідно якого зазначено, що під час складання довідок про розмір грошового забезпечення колишнім військовослужбовцям, відрядженим для роботи до органів державної влади, можливо враховувати військове звання та розмір відсоткової надбавки за вислугу років на дату звільнення, а посаду на дату відрядження.

В апеляційній скарзі Одеський обласний територіальний центр заявив, що, відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 28.11.2018 року №332/1/18дск «Про проведення додаткових організаційних заходів Збройних Сил України в 2018 році» та директиви командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 01.12.2018 року « 17дск «Про проведення додаткових організаційних заходів в військах оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у 2018 та 2019 роках та наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 12.12.2018 року №517 «Про введення в дію штату Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №43/056», ІНФОРМАЦІЯ_2 з 29.12.2018 року переформовано в Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

09.01.2019 року Одеський обласний територіальний центр був зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Учасники справи не скористались своїм правом подання відзиву на апеляційні скарги.

Вислухавши доводи сторін та дослідивши докази, що наявні в матеріалах справи, ухвалою суду від 20.06.2019 року, розгляд справи продовжений в порядку письмового провадження.

У судовому засіданні, судом апеляційної інстанції була здійснена заміна сторони в апеляційному провадженні, а саме: Одеський обласний військовий комісаріат замінено на Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Фактичні обставини справи.

У період з 01 серпня 1989 року по 20 червня 1996 року позивач проходив військову службу на різних офіцерських посадах у Збройних Силах України.

Наказом Міністра оборони України від 05.04.1996 року №0182 позивач відряджений в розпорядження Генерального прокурора України, де в період з 20 червня 1996 року по 14 серпня 2012 року проходив військову службу на різних офіцерських посадах в органах військової прокуратури.

Наказом Міністра оборони України від 10.07.2012 року №552 позивач був звільнений з військової служби на підставі пункту «г» частини сьомої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із скороченням штатів).

Відповідно до наказу Генерального прокурора України від 08.08.2012 року №949к та наказу прокурора Південного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері від 14.08.2012 року №4, у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас, полковник юстиції ОСОБА_1 з 14 серпня 2012 року звільнений з посади першого заступника військового прокурора Південного регіону України, виключений зі списків особового складу військової прокуратури Південного регіону України, усіх видів забезпечення та направлений на військовий облік до Київського РВК міста Одеси. Згідно з останнім наказом календарна вислуга повних років позивача станом на 14 серпня 2012 року складає 23 роки.

З 15 серпня 2012 року ГУПФУ в Одеській області позивачу призначена довічна пенсія за вислугу років, передбачена Законом №2262, у розмірі 59 відсотків відповідної суми грошового забезпечення.

При цьому, обчислення призначеної позивачу пенсії було здійснено, виходячи з розміру посадового окладу першого заступника військового прокурора Південного регіону України, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» (далі Постанова №505), окладу за військовим званням полковника, відсоткової надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за виконання особливо важливої роботи, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, премії), а також з урахуванням підвищення пенсії, передбаченого статтею 15 Закону №2262 для учасників бойових дій.

В подальшому, призначена позивачу пенсія двічі перераховувалася ГУПФУ в Одеській області відповідно до Порядку №45, на підставі довідок Генеральної прокуратури України від 29.12.2016 року за №№ 18-1774зп та 18-1775зп, у зв`язку з підвищенням розміру посадового окладу першого заступника військового прокурора Південного регіону України.

02.04.2018 року Одеський ОВК, на підставі Постанови №103, склав та направив до ГУПФУ в Одеській області довідку № ЮО112111, відповідно до якої, розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років був визначений за посадою 1 заступник військового прокурора Південного регіону України (командир кадру танкової роти) та становив:

- посадовий оклад 4370 грн.;

- оклад за військовим званням (полковник) 1480 грн.;

- надбавка за вислугу років (45%) 2632,50 грн.;

Усього: 8 482,50 грн. (а.с.46).

Позивач, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення військовослужбовців військових прокуратур та відсутності проведення перерахунку раніше призначеної йому пенсії, звернувся з відповідними заявами до ГУПФУ в Одеській області та Одеського ОВК.

ГУПФУ в Одеській області, листом від 22.12.2018 року повідомило, що з 01 січня 2018 року позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі довідки Одеського ОВК від 02.04.2018 року № ЮО112111, виходячи з розміру посадового окладу командира кадру танкової роти, тобто, відповідно посади, яку позивач обіймав на день відрядження до Генеральної прокуратури України.

Також Пенсійний фонд зауважив, що постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» (далі Постанова №657) не визначені умови та розміри перерахунку пенсій військовослужбовцям військових прокуратур, що виключає його проведення.

Окрім того, позивачу повідомлено про те, що до розміру його пенсії застосовується обмеження, передбачене ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI (далі Закон №3668) (а.с.37).

Одеський ОВК на звернення позивача листом від 18.12.2018 року підтвердив направлення у квітні 2018 року на адресу ГУПФУ в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії, в якій був зазначений розмір посадового окладу за посадою командира кадру танкової роти, яку позивач обіймав до відрядження до органів військової прокуратури, без урахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. Водночас було повідомлено про те, що 03 липня 2018 року до ГУПФУ в Одеській області направлено довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 19.06.2018 року за №18-95зп, яка 26 червня 2018 року надійшла до Одеського ОВК з Генеральної прокуратури України (а.с.50).

Відповідно до змісту цієї довідки, в ній зазначений посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням, відсоткова надбавка за вислугу років за відповідною посадою за нормами чинними на 01.01.2018 року, за посадою першого заступника військового прокурора, а саме:

- посадовий оклад 8870 грн.;

- оклад за військовим званням (спеціальним) званням (полковник) 1480 грн.;

- надбавка за вислугу років (35 відсотків) 3104,50 грн.;

Усього: 13 454,50 грн.

Як стверджує позивач, з 01 січня 2018 року ГУПФУ в Одеській області до його пенсії застосовувало обмеження її максимальним розміром десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, що передбачено статтею 2 Закону №3668.

Це призвело до зменшення розміру його пенсії з 15429,42 грн. до 13730 грн.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляційних скарг та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Відповідно до статей 46-1 та 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, в редакції, чинній на час виходу позивача на пенсію, військовими прокурорами і слідчими призначаються громадяни України з числа офіцерів, які проходять військову службу або перебувають у запасі і мають вищу юридичну освіту. Військовослужбовці військових прокуратур у своїй діяльності керуються Законом України «Про прокуратуру» і проходять службу відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та інших законодавчих актів України, якими встановлено правові та соціальні гарантії, пенсійне, медичне та інші види постачання і забезпечення, передбачені законодавством для осіб офіцерського складу Збройних Сил України. Військові прокурори і слідчі військових прокуратур при звільненні з військової служби мають право на одержання пенсії, встановленої законом для військовослужбовців.

Закон № 2262 визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

У відповідності до частини 3 статті 43 Закону № 2262 пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Частина 1 статті 63 Закону № 2262 передбачає, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону проводиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (ч.4 ст.63 Закону № 2262).

Отже, слід погодитися з висновком суду першої інстанції, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення особи, яка одержує пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення.

Згідно пункту 1 Порядку №45 пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» грошове забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, складається з посадового окладу та інших виплат, установлених цією постановою, а також окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років у розмірі і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», яка набрала законної сили 06.09.2017 року, затверджені схеми окладів, зокрема, підвищено посадові оклади працівників прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та м. Севастополя, військових прокуратур регіонів і прирівняних до них прокуратур.

У додатку 2 до вказаної постанови визначений посадовий оклад першого заступника військового прокурора у розмірі 8870 грн.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 45, Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Тобто, процедура видачі довідок для перерахунку пенсії, яка врегульована нормами п. 1-3 Порядку № 45 поширюється виключно на державні органи, зазначені в абз. 1 п. 2 Порядку № 45, серед яких відсутня Генеральна прокуратура України.

Отже, оскільки на Генеральну прокуратуру України не покладено обов`язку повідомляти у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям, а в той же час Постановою №657 підвищено посадові оклади працівників військових прокуратур, то саме зазначена постанова та довідка, видана на її виконання, є належною підставою для проведення перерахунку пенсії позивачу відповідно до ст. 63 Закону № 2262-XII.

За таких обставин, варто вважати правильним висновок суду першої інстанції, що перерахунок пенсії позивачу має проводитися на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої органом державної влади до якої ОСОБА_1 було відряджене та з урахуванням посади, на якій він перебував та з якої його було звільнено зі служби, у зв`язку з виходом на пенсію (перший заступник військового прокурора Південного регіону України).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Абзацом 9 пункту 3 Порядку № 45 передбачено, що особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій проводиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами.

Викладене спростовує доводи апелянтів про відсутність законодавчо визначених підстав, здійснити позивачу перерахунок на підставі довідки Генеральної прокуратури України.

Не можна вважати правильними доводи Одеського обласного територіального центру, які побудовані на роз`ясненні Департаменту фінансів Міністерства оборони України, що під час складання довідок про розмір грошового забезпечення колишнім військовослужбовцям, відрядженим для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищи навчальні заклади, можливо враховувати військове звання та розмір відсоткової надбавки за вислугу років на дату звільнення, а посаду на дату відрядження.

На думку суду апеляційної інстанції, це положення стосується військовослужбовців, що був відряджені для роботи до інших установ для виконання цивільної роботи, що не пов`язана з проходженням такої служби.

У той же час позивач, після відрядження його до Генеральної прокуратури України продовжив військову службу.

Доводи апелянта, в особі, ГУПФУ в Одеській області про відсутність з його боку протиправної бездіяльності щодо непроведення перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2018 року спростовуються наведеними вище законодавчими нормами, якими суд аргументував свою позицію щодо наявності у позивача права на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців військових прокуратур.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд повинен зобов`язати ГУПФУ в Одеській області провести перерахунок його пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, оскільки судовим рішенням визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до п.5 і додатку 2 Порядку №45, колегія суддів встановила таке.

Верховний Суд у своєму рішенні від 13.03.2019 року (справа №240/6263/18), висловив з цього приводу наступну правову позицію.

«Скасування з цього часу (05.03.2019 року) в судовому порядку пунктів 1, 2 Постанови №103 не впливає на результат розгляду справи по суті, оскільки алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262, передбачений у Порядку № 45, не змінився у зв`язку з прийняттям Постанови №103. Порядок № 45 в редакції до внесення змін Постановою №103 також передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готували для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подавали їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Головні управління Пенсійного фонду України здійснювали перерахунок пенсії на підставі довідок, що надійшли від обласних військових комісаріатів, в яких визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку. Форма довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, в тому числі складові грошового забезпечення, визначалася у додатку 2 Порядку № 45.

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством».

Важливо також звернути увагу на те, що судовому захисту підлягають порушені права.

Так, ч.1 ст. 5 КАС України встановлює, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Апелянт вважаючи, що в довідку, що надана Генеральною прокуратурою України від 19.06.2018 року № 18-95зп неправомірно не включені додаткові види грошового забезпечення та премія її не оскаржував, що свідчить про те, що він погодився з її складовими.

Водночас, позивач просить суд взяти на себе дискреційні повноваження даного органу та зазначити у судовому рішення усі складові грошового забезпечення, з яких повинна проводитися пенсія.

На думку суду апеляційної інстанції, це неможливо, адже суперечить принципам адміністративного судочинства, позаяк об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень.

Незгода ОСОБА_1 з висновком суду першої інстанції щодо передчасності його позовної вимоги про заборону Пенсійному фонду обмежувати пенсію максимальним її розміром, оскільки вона ще не нарахована та розмір її невизначений, є, на думку суду апеляційної інстанції необґрунтованою.

Так, у даному випадку не визначено за захистом якого порушеного права позивач в звернувся до суду, адже саме із встановлення порушеного права обирається спосіб захисту цього права.

Колегія суддів також вважає правильною правову позицію суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимоги про визнання протиправними дій ГУПФУ в Одеській області щодо проведення перерахунку пенсії на підставі довідки, виданої Одеським ОВК, як командиру кадру танкової роти, оскільки пенсійний орган здійснював свої прямі функціональні обов`язки та діяв відповідно до законодавства України, яке зобов`язує після надходження від уповноважених органів відповідних документів здійснювати перерахунок пенсійних виплат.

За таких обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, при вирішенні даної справи, не допустив порушень норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті спору.

Наведені ж в апеляційних скаргах доводи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Оскільки дана справа була віднесена судом першої інстанції до справи незначної складності та розглянута в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, колегія суддів дійшла висновку, що учасники справи можуть оскаржити рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку, лише у випадках, перелічених вище.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду лише у випадках, встановлених ч.5 ст.328 КАС України.

Доповідач суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 03.07.2019 року.