Справа № 289/2132/18
Суддя: Луньова Д. Ю.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/289/2/19
Справа №289/2132/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2019 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника СРПП № 1 Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУ НП України в Житомирській області майора поліції Зіневича М.Л. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з даним адміністративним позовом, в якому просив скасувати винесену відповідачем постанову серії НК № 224067 від 01.11.2018 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.11.2018 начальником СРПП № 1 Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУ НП України в Житомирській області майором поліції Зіневичем М.Л. було винесено постанову серії НК № 224067 від 01.11.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за керування позивачем транспортним засобом CITROEN JUMPER д.з. НОМЕР_1 , який мав технічні несправності, а саме відсутній захисний пристрій, чим порушено п.п.е) п.31.4.7 ПДР. Позивач вважає, що приймаючи зазначену постанову відповідач дійшов до неправомірного висновку про порушення позивачем вимог діючого законодавства та безпідставно застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу, зазначає, що постанову складено без врахування пояснень та зауважень водія, а доказів вчинення останнім правопорушення не надано, вважає ще керував автомобілем, який був технічно справний.

22.11.2018 до Радомишльського районного суду Житомирської області надійшли заперечення відповідача проти позову, в яких останній просить відмовити у задоволенні адміністративного позову з посиланням на те що у позові містяться виключно загальні фрази, не наведено жодних фактичних даних, які б доводили незаконність прийнятої постанови. При винесенні рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення відповідачем у відповідності до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП було оцінено всі наявні докази, в тому числі і свідчення правопорушника, на якого, як на водія, згідно п.2.3. ПДР України, покладено обов`язок ще до виїзду перевірити і забезпечити технічний стан і комплектність транспортного засобу, для чого він має володіти інформацією про технічні характеристики автомобіля. Також до заперечення відповідачем надано додаток у вигляді роздруківки фото задньої частини автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1 (а.с.15, 16).

Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 19.06.2019 праву прийнято до провадження та призначено судове засідання, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

26.06.2019 позивачем ОСОБА_1 через канцелярію суду подано заяву про судовий розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити з зазначених у позовній заяві підстав.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Предметом судового дослідження в даному випадку є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний перевіряти їх на відповідність усім зазначеним вимогам, надаючи оцінку мотивам та підставам, які були покладені в основу такого рішення.

Як встановлено з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, прийнята у зв`язку з порушенням ним пункту 31.4.7 "е" Правил дорожнього руху.

Такі висновки відповідача ґрунтуються на тому, що 01.11.2018 о 19 годині 50 хвилин в м. Радомишль по вул. Велика Житомирська позивач керував транспортним засобом CITROEN JUMPER д.з. НОМЕР_1 , який мав технічні несправності, а саме відсутній задній захисний пристрій (а.с.5).

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу (стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до положень ст. 16 закону України «Про дорожній рух», водій транспортного засобу зобов`язаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

Згідно п.п. е) п. 31.4.7. ПДР: забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ч.1 ст. 121 КУпАП, розглядають органи Національної поліції.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до частини першої статті 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Частинами третьою, четвертою зазначеної статті встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

За змістом ст. 258 КУпАП, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції протокол не складається, а уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Отже, у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, надане відповідачем фото (а.с.6) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 24.02.2019 по справі № 592/5576/17, які суд, відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

З постанови у справі про накладення адміністративного стягнення серія НК № 224067 від 01.11.2018 вбачається, що всупереч приписів ст. 283 КУпАП, в ній не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, який був використаний під час встановлення правопорушення та накладення адміністративного стягнення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, не зазначивши в оскаржуваній постанові технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, які були використані під час встановлення правопорушення, відповідач як суб`єкт владних повноважень, діяв всупереч приписам ст. 283 КУпАП.

Суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації, не може бути належним доказом.

Для підтвердження порушення позивачем 31.4.7 е Правил дорожнього руху України відповідач до заперечень надав додаток № 1 роздруківку фото задньої частини автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1 (а.с.16).

Відповідно до ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, за приписами зазначених норм, надана роздруківка фото може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли він зафіксований у встановленому законом порядку, зокрема, в постанові про накладення адміністративного стягнення.

З оскаржуваної постанови встановлено, що здійснення фотозйомки не зафіксовано в постанові про накладення адміністративного стягнення, а тому не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

При цьому, відповідно до приписів ст. 77 КАС України, ст. 251 КУпАП, зазначений доказ не може бути прийнятий судом, оскільки він не був покладений в основу оскаржуваного рішення.

Інших доказів, які були покладені в основу оскаржуваної постанови, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, приймаючи оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення діяв не у спосіб, що встановлений чинним законодавством України, при цьому, відповідно до ст. 77 КАС України, не надав доказів правомірності свого рішення.

Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія НК № 224067 від 01.11.2018 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про закриття справи про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

Виключний перелік органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення міститься в статті 213 КУпАП, до яких відносяться як суди, так і органи Національної поліції. Проте, розмежування підвідомчості спорів між даними органами зазначене у статтях 221-222 КУпАП.

Згідно приписами ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачених частиною 1 ст. 121 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції та не передбачає повноваження судів розглядати дані справи в розумінні глави 22 КУпАП.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121 КУпАП, органи Національної поліції виносять постанову (частина 1 статті 283 КупАП). Відповідно до частини 1 статті 284 КупАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, виключне право виносити одну із вищевказаних постанов по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 статті 121 КУпАП належить органам Національної поліції та належить до дискреційних повноважень останніх.

Тому, суд, розглядаючи спір у порядку адміністративного судочинства, у справах, про адміністративні правопорушення, перелік яких зазначений у статті 222 КУпАП, не вправі перебирати на себе повноваження органів Національної поліції з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу та виносити одну з постанов, визначених статтею 284 КУпАП замість вказаного суб`єкта владних повноважень, що виключатиме втручання суду у дискреційні повноваження останнього.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 16.07.2018 по справі № 520/6459/17 та по справі №214/2517/17, які суд, відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови та направлення справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на новий розгляд до Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУ НП України в Житомирській області.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 242-246, 257, 268-272, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до начальника СРПП №1 Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУ НП України в Житомирській області майора поліції Зіневича М.Л. (місцезнаходження: 12201, Житомирська область, м. Радомишль, вул. Мала Житомирська, 13) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії НК № 224067 по справі про адміністративне правопорушення від 01.11.2018 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Надіслати справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП на новий розгляд до Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУ НП України в Житомирській області (Житомирська область, м. Радомишль, вул. Мала Житомирська, 13).

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Д. Ю. Луньова

Згідно з оригіналом

Суддя Д. Ю. Луньова

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)