Справа № 826/1308/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 червня 2019 року № 826/1308/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди А.Я., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Енергоконсалт»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень
представники сторін:позивача - Даниленко Є.М., Баланьов А.О., відповідача - Щуренко Ю.С., Борозна М.П., Негер І.В.,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергоконсалт» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.02.2017 № та від 13.02.2017 № .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що податкові повідомлення-рішення винесені із грубим порушенням норм чинного законодавства; твердження контролюючого органу про нереальність (безтоварність) господарських операцій між позивачем та ПП «Вега-Рестрой» зроблено без реального аналізу цих господарських операцій; на підставі договорів № 549 від 04.09.2015, № 550 від 04.09.2015, № 209 від 25.03.2016, № 201 від 23.03.2016 позивач займався виконанням будівельних робіт для ПАТ «Харківська ТЕЦ-5», та через неможливість виконання вказаних робіт власними силами залучав підрядну організацію - ПП «Вега-Ремстрой»; співробітництво із ПП «Вега-Ремстрой» здійснювалось на підставі договорів підряду № 9 від 11.01.2016, № 18 від 18.01.2016, № 19 від 18.01.2016, № 20 від 19.01.2016, № 21 від 19.01.2016, № 22 від 19.01.2016, № 23 від 20.01.2016, № 24 від 20.01.2016, № 25 від 21.01.2016, № 27 від 21.01.2016, № 28 від 21.01.2016; факт виконання робіт ПП «Вега-Ремстрой» та прийняття їх результатів позивачем підтверджується актами приймання-передачі виконаних будівельних робіт та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати; оформлені сторонами первинні документи містять всі необхідні реквізити, передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; на момент укладення позивачем договорів, всі контрагенти за вказаними договорами були зареєстровані, перебували на податковому обліку та мали дійсне свідоцтво платників ПДВ; укладені договори недійсні в судовому порядку не визнані, доказів фіктивності вказаних договорів контролюючим органом в Акті перевірки не зазначено; ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2016, на яку відповідач посилається в Акті перевірки, в Єдиному реєстрі судових рішень відсутня; в ухвалі Богунського районного суду м. Житомира від 21.11.2016, на яку посилається відповідач в Акті перевірки, ПП «Вега-Ремстрой» згадується опосередковано, а отже вказана ухвала безпосередньо на стосується господарської діяльності ПП «Вега-Ремстрой»; відповідно до принципу персональної податкової відповідальності несплата податку контрагентом платника у разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на віднесення ним сум до витрат добросовісним платником податку.

Справу, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу, було передано судді Пащенку К.С.

24.01.2018 ухвалою суду було відкрито провадження в адміністративній справі № 826/1308/18 та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 19.03.2018.

16.02.2018 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що звітність з податку на прибуток за 2016 рік ПП «Вега-Ремстрой» не подавалась; в обліковій картці ПП «Вега-Ремстрой» зазначено про порушення кримінальної справи № 0000036 від 15.06.2016 за фактом скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України; в ухвалі Богунського районного суду м. Житомира від 21.11.2016 по справі № 295/1498/16-к зазначено про належність ПП «Вега-Ремстрой» до групи «ризикових» підприємств, створених з метою прикриття незаконної діяльності; постачальниками ПП «Вега-Ремстрой» в березні 2016 року були ПП «Олді-Н» та ПП «Армавір-плюс», які поставляли ПП «Вега-Ремстрой» продукти харчування; крім того, одним із контрагентів ПП «Вега-Ремстрой» є ПП «Ставр і К», яке, за даними ЄДРДР, є учасником безтоварних операцій для формування податкової вигоди на користь інших суб`єктів господарювання; перевіркою не підтверджено придбання ПП «Вега-Ремстрой» у контрагентів-постачальників будівельних послуг та робіт по виготовленню проектно-вишукувальної науково-технічної продукції з метою їх подальшого продажу ТОВ «Енергоконсалт»; починаючи з 01.01.2016 ПП «Вега-Ремстрой» не сплачувало до бюджету жодних податків і зборів, що, окрім іншого, свідчить про відсутність у ПП «Вега-Ремстрой» трудових ресурсів, необхідних для виконання протягом січня-березня 2016 року будівельних робіт на замовлення ТОВ «Енергоконсалт»; в листі Головного управління Держпраці у Київській області від 04.07.2017 № 11/2/6928 зазначено, що у ТОВ «Енергоконсалт» та ПП «Вега-Ремстрой» великомонтажні та інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, в управлінні не зареєстровано, підіймальні споруди в Управлінні на обліку не перебувають, дозволи на виконання робіт та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки ПП «Вега-Ремстрой» не видавались, перевірки не проводились; таким чином ПП «Вега-Ремстрой» не мало можливості та фактично не надавало послуги та не виготовляло продукцію для ТОВ «Енергоконсалт», правочини між ними здійснені без мети настання реальних наслідків, так які нереальність первинного активу доводить нереальність послідуючого придбання послуг; ПП «Вега-Ремстрой» за місцем реєстрації відсутнє, директор ПП «Вега-Ремстрой» являється громадянином Російської Федерації, який 24.02.2015 вибув з території України та станом на 11.08.2016 на територію України не заїжджав.

В судовому засіданні 19.03.2018 суд, заслухавши пояснення представників сторін, оголосив перерву до 16.04.2018.

В судовому засіданні 16.04.2018 суд, заслухавши пояснення представника відповідача, та заважаючи на отримане від позивача клопотання про відкладення розгляду справи, ухвалив відкласти розгляд справи до 29.05.2018.

В судовому засіданні 01.06.2018 суд, заслухавши пояснення представників сторін, оголосив перерву до 18.07.2018.

В судовому засіданні 18.07.2018 суд, заслухавши пояснення представників сторін, ухвалив закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до судового розгляду по суті на 28.08.2018.

19.07.2018 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Зважаючи на заявлене клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд ухвалив адміністративну справу, відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, розглядати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДФС у м. Києві було проведено документальну позапланову виїзну перевірку дотримання позивачем вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ПП «Вега-Ремстрой» за період з 01.03.2016 по 31.03.2016.

Перевіркою встановлено, що позивачем порушено:

- п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1998 № 318, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств на загальну суму 289 753,00 грн., в тому числі за 9 місяців 2016 року на суму 289 753,00 грн. та завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток в сумі 158 400,00 грн., в тому числі за 9 місяців 2016 року у сумі 158 400,00 грн.;

- п. 185.1. ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 187.1 ст. 187, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201, п. 198.1, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 23.3 декларації) всього на суму 384 768,00 грн., в тому числі за березень 2016 року в сумі 384 768,00 грн. та занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету на 171 438,00 грн., в тому числі за березень 2016 року в сумі 171 438,00 грн.

За результатами перевірки складено Акт № 542/26-15-14-02-02/0021475 від 28.12.2016 та винесено податкові повідомлення рішення:

- № від 13.02.2017 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток» на загальну суму 362 191,00 грн., з яких: 289 753,00 грн. - за основним платежем, 72 438,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № від 13.02.2017 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 158 400,00 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог вказаного Кодексу, а також перевірок щодо отримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п.п. 20.1.4. п. 20.1. ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачене законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом 134.1.1 п. 134. 1 ст. 134 ПК України (в редакції станом на момент виникнення спірних відносин) об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (п. 135.1 ст. 135 ПК України).

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності встановлені Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", яке затверджене наказом Міністерства фінансів України

від 31.12.1999 № 318 (надалі - Положення № 318).

Відповідно до п.п. 5, 6 Положення № 318 витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені (п. 7 Положення № 318).

Пунктом 9 Положення № 318 встановлено, що не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати:

- платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо;

- попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг;

- погашення одержаних позик;

- інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту);

- витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку;

- балансова вартість валюти.

Вищим адміністративним судом України в листі від 02.06.2011 № 742/11/13-11 визначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції та установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат із господарською діяльністю платника податку.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що первинний документ, згідно з визначенням, містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (ст. 1 Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до абз. 2 п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм у їх сукупності свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що для формування витрат необхідно мати первинні документи, які можуть довести реальність здійснення господарської операції, підтвердити факт використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Так, господарські операції для визначення витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Іншими словами, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. В свою чергу, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

З врахуванням вказаної позиції суд досліджує обставини щодо реальності господарських операцій позивача з контрагентом ПП «Вега-Ремстрой».

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «Енергоконсалт» зареєстровано Святошинською районною у м. Києві державною адміністрацією 21.08.1998, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис № 1 009356.

02.09.1998 ТОВ «Енергоконсалт» взято на облік у ДПІ у Святошинському районі м. Києва ГУ ДФС у м. Києві. 05.10.2015 ТОВ «Енергоконсалт» було зареєстровано платником податку на додану вартість та отримало свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість № 200235942.

Видами економічної діяльності ТОВ «Енергоконсалт» є: інші будівельні та монтажні роботи (код КВЕД 43.09), ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення (код КВЕД 33.12), дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природних і технічних наук (код КВЕД 72.19), діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (код КВЕД 71.12), будівництво житлових і нежитлових будівель (код КВЕД 41.20), ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування (код КВЕД 33.14).

ПП «Вега-Ремстрой» зареєстровано 03.02.2014, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис 1 048407. 04.02.2014 ПП «Вега-Ремстрой» взято на облік у ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, номер взяття на облік 76926.

Видами економічної діяльності ПП «Вега-Ремстрой» є діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами (код КВЕД 46.12), оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (код КВЕД 46.21), неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90), діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (код КВЕД 71.12), рекламні агентства (код КВЕД 73.11), будівництво житлових і нежитлових будівель (код КВЕД 41.20).

04.09.2015 між ТОВ «Енергоконсалт» (підрядник) та ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» (замовник) укладено договір № 549, відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.3 якого замовник доручає, і підрядник зобов`язується власними силами та засобами на власний ризик виконати роботи по модернізації електротехнічного обладнання і засобів пожежної сигналізації (лот № 1 виконання робіт з модернізації електроосвітлення території з повітряною лінією та мережі зовнішнього освітлення проммайданчика) в строки та на умовах, що визначені в договорі; замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані робити в порядку та на умовах, визначених договором; роботи виконуються за місцезнаходженням замовника за адресою: Харківська обл., Дергачівський р-н, с. Подвірки.

04.09.2015 між ТОВ «Енергоконсалт» (підрядник) та ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» (замовник) укладено договір № 550, відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.3 якого замовник доручає, і підрядник зобов`язується власними силами та засобами на власний ризик виконати роботи по модернізації електротехнічного обладнання і засобів пожежної сигналізації (лот № 2 виконання робіт з модернізації розподільчих пристроїв 0,4 кВ та 6 кВ водогрійних котлів ПТМВ-180 № 1, 2, 3, 4 з установкою реєстраторів аварійних подій ІДК «Регіна») в строки та на умовах, що визначені в договорі; замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані робити в порядку та на умовах, визначених договором; роботи виконуються за місцезнаходженням замовника за адресою: Харківська обл., Дергачівський р-н, с. Подвірки.

25.03.2016 між ТОВ «Енергоконсалт» (підрядник) та ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» (замовник) укладено договір № 209, відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.3 якого замовник доручає, і підрядник зобов`язується власними силами та засобами на власний ризик виконати роботи з технічного переоснащення блоку допоміжних цехів ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» шляхом модернізації електролізною установки № 1 з заміною агрегату ВАКЕЛ на випрямляючий агрегат з повітряним охолоджувачем (модернізація установок, категорія 45259900-6 відповідно до ДК 021:2015) в строки та на умовах, що визначені в договорі; замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані робити в порядку та на умовах, визначених договором; роботи виконуються за місцезнаходженням замовника за адресою: Харківська обл., Дергачівський р-н, с. Подвірки.

23.03.2016 між ТОВ «Енергоконсалт» (підрядник) та ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» (замовник) укладено договір № 201, відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.3 якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується власними силами та засобами на власний ризик виконати роботи з модернізації відкритої установки трансформаторів з установкою сучасних комплектів високочастотних команд автоматики (АНКА-АПВА) (ІІ черга) (модернізація установок, категорія 45259900-6 відповідно до ДК 021:2015) в строки та на умовах, що визначені в договорі; замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані робити в порядку та на умовах, визначених договором; роботи виконуються за місцезнаходженням замовника за адресою: Харківська обл., Дергачівський р-н, с. Подвірки.

Як стверджує позивач, внаслідок неможливості виконання всього об`єму підрядних робіт по замовленню ПАТ «Харківська ТЕЦ-5», позивачем було залучено підрядну організацію - ПП «Вега-Ремстрой».

Так, 11.01.2016 між ТОВ «Енергоконсалт» (замовник) та ПП «Вега-Ремстрой» (виконавець) було укладено договір підряду № 9, згідно із п.п. 1.1, 2.1, 2.3. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати роботи по демонтажу агрегату в електролізній; вартість робіт по даному договору складає 318 462,00 грн.; передоплата згідно даного договору не передбачається, кошти перераховуються виконавцю протягом 60 днів після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт.

В додатку № 1 до договору підряду № 9 від 11.01.2016 сторони погодили договірну ціну робіт по демонтажу агрегату в електролізній в розмірі 318 462,00 грн.

30.03.2016 сторони підписали Довідку про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3), відповідно до якої вартість будівельних робіт склала 318 462,00 грн. та Акт приймання-передачі виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), яким підтверджується факт виконання ПП «Вега-Ремстрой» підрядних робіт на загальну суму 318 462,00 грн.

18.01.2016 між ТОВ «Енергоконсалт» (замовник) та ПП «Вега-Ремстрой» (виконавець) було укладено договір підряду № 18, згідно із п.п. 1.1, 2.1, 2.3. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати роботи по демонтажу старих стовпів; вартість робіт по даному договору складає 297 348,00 грн.; передоплата згідно даного договору не передбачається, кошти перераховуються виконавцю протягом 60 днів після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт.

В додатку № 1 до договору підряду № 18 від 18.01.2016 сторони погодили договірну ціну робіт по демонтажу старих стовпів в розмірі 297 348,00 грн.

30.03.2016 сторони підписали Довідку про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3), відповідно до якої вартість будівельних робіт склала 297 348,00 грн. та Акт приймання-передачі виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), яким підтверджується факт виконання ПП «Вега-Ремстрой» підрядних робіт на загальну суму 297 348,00 грн.

18.01.2016 між ТОВ «Енергоконсалт» (замовник) та ПП «Вега-Ремстрой» (виконавець) було укладено договір підряду № 19, згідно із п.п. 1.1, 2.1, 2.3. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати роботи по плануванню грунту під установку стовпів; вартість робіт по даному договору складає 460 794,00 грн.; передоплата згідно даного договору не передбачається, кошти перераховуються виконавцю протягом 60 днів після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт.

В додатку № 1 до договору підряду № 19 від 18.01.2016 сторони погодили договірну ціну робіт по плануванню грунту під установку стовпів в розмірі 460 794,00 грн.

30.03.2016 сторони підписали Довідку про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3), відповідно до якої вартість будівельних робіт склала 460 794,00 грн. та Акт приймання-передачі виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), яким підтверджується факт виконання ПП «Вега-Ремстрой» підрядних робіт на загальну суму 460 794,00 грн.

19.01.2016 між ТОВ «Енергоконсалт» (замовник) та ПП «Вега-Ремстрой» (виконавець) було укладено договір підряду № 20, згідно із п.п. 1.1, 2.1, 2.3. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати роботи по випробуванню каналів зв`язку з північною системою; вартість робіт по даному договору складає 167 256,00 грн.; передоплата згідно даного договору не передбачається, кошти перераховуються виконавцю протягом 60 днів після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт.

В додатку № 1 до договору підряду № 20 від 19.01.2016 сторони погодили договірну ціну робіт по випробуванню каналів зв`язку з північною системою в розмірі 167 256,00 грн.

31.03.2016 сторони підписали Довідку про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3), відповідно до якої вартість будівельних робіт склала 167 256,00 грн. та Акт приймання-передачі виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), яким підтверджується факт виконання ПП «Вега-Ремстрой» підрядних робіт на загальну суму 167 256,00 грн.

19.01.2016 між ТОВ «Енергоконсалт» (замовник) та ПП «Вега-Ремстрой» (виконавець) було укладено договір підряду № 21, згідно із п.п. 1.1, 2.1, 2.3. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати роботи по демонтажу стійок передавача даних на північну електросистему; вартість робіт по даному договору складає 307 626,00 грн.; передоплата згідно даного договору не передбачається, кошти перераховуються виконавцю протягом 60 днів після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт.

В додатку № 1 до договору підряду № 21 від 19.01.2016 сторони погодили договірну ціну робіт по демонтажу стійок передавача даних на північну електросистему в розмірі 307 626,00 грн.

30.03.2016 сторони підписали Довідку про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3), відповідно до якої вартість будівельних робіт склала 307 626,00 грн. та Акт приймання-передачі виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), яким підтверджується факт виконання ПП «Вега-Ремстрой» підрядних робіт на загальну суму 307 626,00 грн.

19.01.2016 між ТОВ «Енергоконсалт» (замовник) та ПП «Вега-Ремстрой» (виконавець) було укладено договір підряду № 22, згідно із п.п. 1.1, 2.1, 2.3. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати роботи по розмітці території для облаштування освітлення; вартість робіт по даному договору складає 330 756,00 грн.; передоплата згідно даного договору не передбачається, кошти перераховуються виконавцю протягом 60 днів після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт.

В додатку № 1 до договору підряду № 22 від 19.01.2016 сторони погодили договірну ціну робіт по розмітці території для облаштування освітлення в розмірі 330 756,00 грн.

30.03.2016 сторони підписали Акт № 1 здачі-прийняття проектно-вишукувальної науково-технічної продукції за договором № 22 від 19.01.2016, яким підтверджується факт виконання ПП «Вега-Ремстрой» робіт на загальну суму 330 756,00 грн.

20.01.2016 між ТОВ «Енергоконсалт» (замовник) та ПП «Вега-Ремстрой» (виконавець) було укладено договір підряду № 23, згідно із п.п. 1.1, 2.1, 2.3. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати роботи по корегуванню проекту освітлення території; вартість робіт по даному договору складає 480 162,00 грн.; передоплата згідно даного договору не передбачається, кошти перераховуються виконавцю протягом 60 днів після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт.

В додатку № 1 до договору підряду № 23 від 20.01.2016 сторони погодили кошторис на виконання робіт по корегуванню проекту освітлення території в розмірі 480 162,00 грн.

30.03.2016 сторони підписали Акт № 1 здачі-прийняття проектно-вишукувальної науково-технічної продукції за договором № 23 від 20.01.2016, яким підтверджується факт виконання ПП «Вега-Ремстрой» робіт на загальну суму 480 162,00 грн.

20.01.2016 між ТОВ «Енергоконсалт» (замовник) та ПП «Вега-Ремстрой» (виконавець) було укладено договір підряду № 24, згідно із п.п. 1.1, 2.1, 2.3. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати роботи по заміні прибору хімічного контролю; вартість робіт по даному договору складає 49 668,00 грн.; передоплата згідно даного договору не передбачається, кошти перераховуються виконавцю протягом 60 днів після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт.

В додатку № 1 до договору підряду № 24 від 20.01.2016 сторони погодили договірну ціну робіт по заміні прибору хімічного контролю в розмірі 49 668,00 грн.

31.03.2016 сторони підписали Довідку про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3), відповідно до якою вартість будівельних робіт склала 49 668,00 грн. та Акт приймання-передачі виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), яким підтверджується факт виконання ПП «Вега-Ремстрой» підрядних робіт на загальну суму 49 668,00 грн.

21.01.2016 між ТОВ «Енергоконсалт» (замовник) та ПП «Вега-Ремстрой» (виконавець) було укладено договір підряду № 25, згідно із п.п. 1.1, 2.1, 2.3. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати наладку прибору хімічного контролю; вартість робіт по даному договору складає 120 474,00 грн.; передоплата згідно даного договору не передбачається, кошти перераховуються виконавцю протягом 60 днів після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт.

В додатку № 1 до договору підряду № 25 від 21.01.2016 сторони погодили договірну ціну наладки прибору хімічного контрлю в розмірі 120 474,00 грн.

31.03.2016 сторони підписали Довідку про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3), відповідно до якої вартість робіт склала 120 474,00 грн. та Акт приймання-передачі виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), яким підтверджується факт виконання ПП «Вега-Ремстрой» підрядних робіт на загальну суму 120 474,00 грн.

21.01.2016 між ТОВ «Енергоконсалт» (замовник) та ПП «Вега-Ремстрой» (виконавець) було укладено договір підряду № 27, згідно із п.п. 1.1, 2.1, 2.3. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати підготовчі роботи для монтажу регістратора надзвичайних подій; вартість робіт по даному договору складає 252 987,00 грн.; передоплата згідно даного договору не передбачається, кошти перераховуються виконавцю протягом 60 днів після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт.

В додатку № 1 до договору підряду № 27 від 21.01.2016 сторони погодили договірну ціну підготовчих робіт для монтажу регістратора надзвичайних подій в розмірі 252 987,00 грн.

31.03.2016 сторони підписали Довідку про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3), відповідно до якої вартість робіт склала 252 987,00 грн. та Акт приймання-передачі виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), яким підтверджується факт виконання ПП «Вега-Ремстрой» підрядних робіт на загальну суму 252 987,00 грн.

21.01.2016 між ТОВ «Енергоконсалт» (замовник) та ПП «Вега-Ремстрой» (виконавець) було укладено договір підряду № 28, згідно із п.п. 1.1, 2.1, 2.3. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати роботи по обчисленню мережі освітлення території; вартість робіт по даному договору складає 551 700,00 грн.; передоплата згідно даного договору не передбачається, кошти перераховуються виконавцю протягом 60 днів після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт.

В додатку № 1 до договору підряду № 28 від 21.01.2016 сторони погодили кошторис на виконання робіт по обчисленню мережі освітлення території в розмірі 551 700,00 грн.

31.03.2016 сторони підписали Акт № 1 здачі-приймання проектно-вишукувальної науково-технічної продукції, яким підтверджується факт виконання ПП «Вега-Ремстрой» робіт на загальну суму 551 700,00 грн.

В якості оплати за виконані роботи ТОВ «Енергоконсалт» перерахувало ПП «Вега-Ремстрой» 1 215 468,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з 01.01.2016 по 30.09.2016 позивачем задекларовано фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності в сумі мінус 158 400,00 грн.

Проаналізувавши матеріали справи, суд встановив, що договори підряду, укладені між позивачем та ПП «Вега-Ремстрой», містять передбачені законодавством істотні умови, підписані директором ТОВ «Енергоконсалт» Максимець О.П. з одного боку, та директором ПП «Вега-Ремстрой» Кобзар О.О. з іншого боку, скріплені печатками сторін та відповідають вимогам ст. ст. 203, 204, 207, 208, 655, 656 Цивільного кодексу України.

Факт виконання вказаних договорів підтверджується первинними документами, копії яких наявні в матеріалах справи.

Отже, зазначені договори із ПП «Вега-Ремстрой» укладались позивачем з метою здійснення не забороненої законодавством підприємницької діяльності та в рамках видів економічної діяльності як позивача, так і ПП «Вега-Ремстрой»; в ході співробітництва за договорами сторонами своєчасно оформлювались Акти приймання виконаних будівельних робіт. Складені сторонами первинні документи містять передбачені законодавством обов`язкові реквізити.

За вказаних обставин, аналіз наведених вище норм закону та матеріалів справи дає підстави для висновку про те, що договори із ПП «Вега-Ремстрой» укладені позивачем з метою настання реальних наслідків, здійснені господарські операції відповідають їх економічному змісту, що, в свою чергу, є свідченням добросовісності позивача при їх здійсненні.

В Акті перевірки № 542/26-15-14-02-02/30021475 від 28.12.2016 відповідач посилається інформацію із облікової картки ПП «Вега-Ремстрой», з якої вбачається, що « 15.06.2016 було порушено кримінальну справу № 0000036 за фактом скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України» (стор. 16 Акту перевірки).

Втім суд критично ставиться до вказаного твердження відповідача, та принагідно зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, сам факт порушення кримінального провадження до винесення судом обвинувального вироку в рамках такого провадження не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Наведеної позиції притримується і Верховний Суд, який в постанові від 27.03.2018 у справі № 816/809/17 (адміністративне провадження № К/9901/1349/17) зазначив: «вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою, проте контролюючим органом, всупереч вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, такого доказу як вирок надано не було».

Не заслуговує на увагу і посилання відповідача в Акті перевірки на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 21.11.2016 у справі № 295/14498/16-к, в якій, зокрема, зазначено: «проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що на території Херсонської області діє група осіб, які організували реєстрацію та перереєстрацію «ризикових» підприємств, до яких належить і ПП «Вега-Ремстрой».

Як зазначалось вище, ухвала слідчого судді, винесена в рамках досудового провадження, не може вважатись доказом в розумінні ч. 6 ст. 78 КАС України.

Також суд критично ставиться і до посилання відповідача в Акті перевірки на відсутність ПП «Вега-Ремстрой» за місцезнаходженням (стор. 16 Акту перевірки) та неможливість вказаним підприємством виконувати обов`язки за договорами через відсутність найманих працівників (стор. 22 Акту перевірки).

Укладення трудового договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання договорів підряду; податкове законодавство не ставить право платника на віднесення сум до витрат в залежність від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється виконання робіт за договорами підряду його контрагентом.

В свою чергу, на момент укладення договорів та проведення господарських операцій контрагент позивача був зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, був взятий на облік як платник податків, банкрутом не визнавався.

З огляду на зазначене, суд вважає, що висновки відповідача про відсутність у ПП «Вега-Ремстрой» необхідних умов для ведення господарської діяльності, що покладені в основу оспорюваних податкових повідомлень-рішень, ґрунтуються виключно на припущеннях податкового органу.

Стосовно посилання відповідача в Акті перевірки (стор. 16 Акту) на неподання ПП «Вега-Ремстрой» звітності з податку на прибуток за 2016 рік, суд зазначає наступне.

Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік певного платника податків від дотримання його контрагентом податкової дисципліни, правильності ведення контрагентом податкового або бухгалтерського обліку, наявності чи відсутності матеріально-технічної бази у такого контрагента. Іншими словами, в разі підтвердження реальності господарської операції, платник податків не може відповідати за порушення чи недоліки, допущені його контрагентами, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживаннях контрагентів.

Суд відмічає, що відповідачем не доведено факту існування змови чи узгодженості дій між позивачем та його контрагентом, не надано доказів недобросовісності позивача у сфері податкових правовідносин, не доведено отримання позивачем неправомірної податкової вигоди за здійсненими господарськими операціями.

Відповідно до позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в постанові від 11.02.2015 у справі № 2а-9084/10/1370 (К/9991/77465/11), позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається в сфері податкових відносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

В силу ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, аналогічна правова позиція щодо «узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками» викладена в постановах Верховного Суду: від 21 серпня 2018 року (справа № 826/17880/15), від 28 серпня 2018 року (справа № 2а-7853/11/1470), від 10 вересня 2018 року (справа № 826/27722/15).

В розумінні статті 16 ПК України, навіть за умови допущення попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару/надання послуг певних порушень податкового законодавства, дані обставини тягнуть негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на право позивача (добросовісного платника податку) на віднесення відповідних сум до складу податкових витрат та/або податкового кредиту.

Окремо варто також зауважити на концептуальних правових позиціях Верховного Суду в питаннях «реальності господарських операцій», зокрема про те, що судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість його дій, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що не прийняття до уваги змісту та обсягу господарських операцій позивача, і, як наслідок, твердження про відсутність об`єктів оподаткування по спірним господарським операціям, ґрунтується виключно на припущенні наявності порушень норм податкового законодавства контрагентом позивача, внаслідок чого, на думку контролюючого органу, первинні документи не спричиняють змін в бухгалтерському та податковому обліку позивача, а останній позбавлений законного права на віднесення сум по документам до витрат.

Таким чином, доводи, викладені в Акті перевірки та відзиві на адміністративний позов, спростовуються належними та допустимими доказами, що наявні в матеріалах справи, а обставини, на які посилається відповідач, не можуть бути достатніми доказами неможливості фактичного здійснення господарських взаємовідносин між позивачем та його контрагентом.

Такий висновок суду узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини. Так, основним висновком у рішенні від 22.01.2009 у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» № 3991/03 Європейський суд з прав людини зазначив, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов`язаним зі сплатою податку на додану вартість, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної податком на додану вартість поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

До того ж суд акцентує увагу, що згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Отже, вирішення даної справи залежить від доведеності відповідачем правомірності прийняття спірних рішень.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З наведеного випливає, що за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України, судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 72-78, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоконсалт» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 13.02.2017.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 13.02.2017.

4. Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоконсалт» (ідентифікаційний код -30021475, адреса: 01135, м. Київ, вул. Ісаакяна, 18, кім. 207), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, судові витрати у сумі 7 808 грн. (сім тисяч вісімсот вісім гривень) 86 коп.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до пп. 15.5 п. 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя К.С. Пащенко