Справа № 160/5270/19
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 червня 2019 р. Справа № 160/5270/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кадникова Г.В., розглянувши позовну заяву з доданими документами фізичної особи ОСОБА_1 до Апеляційного суду Дніпропетровської області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про зобов`язання вчинити певні дії щодо задоволення вимог по справі №207/2886/16-ц та постанови ВСУ від 30.01.2019р.

В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що її справа на протязі тривалого часу не розглядається Апеляційним судом Дніпропетровської області, у зв`язку з чим порушені її права на чесний та справедливий суд.

Вивчивши матеріали позовної заяви з додатками, суд застосовує наступні норми діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 160, 161, 171 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частина 1 ст.2 КАС України зазначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Вжитий у Кодексі адміністративного судочинства України термін «суб`єкт владних повноважень» означає: орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Суд також звертає увагу, що відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України 12 червня 2009 р. №6 Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів у розумінні положень частини першої статті 2 пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини 3 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративне правопорушення не є суб`єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ.

Статтями 126 та 129 Конституції України встановлено, що суд (судді) при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону і вплив на них у будь-який спосіб забороняється. Однією з основних конституційних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків встановлених законом. Згідно із зазначеними положеннями Конституції рішення суду і відповідно до них дії або бездіяльність суду (суддів) у питаннях здійснення правосуддя (пов`язаних із відкриттям провадження у справі, її підготовкою та розглядом у судовому засіданні) можуть бути оскаржені у визначеному порядку до суду вищої інстанції, а не шляхом звернень до іншого суду першої інстанції із скаргами, що одночасно порушило б і принцип незалежності судів (суддів), і заборону втручатися у вирішення справи незалежним судом.

Таким чином, заяви та скарги на дії або рішення суду (судді) при здійсненні правосуддя не підлягають розгляду в судах першої інстанції, оскільки дії або рішення суду (судді), при здійсненні правосуддя, оскаржуються в іншому судовому порядку.

Зі змісту позовної заяви та її прохальної частини вбачається, що позивач просить вчинити певні дії, а саме: задовольнити її вимоги по справі №207/2886/16-ц. Відповідачем у позові визначено Апеляційний суд Дніпропетровської області.

Враховуючи приписи процесуального законодавства, зокрема, цивільного, кримінального, адміністративного, справи розглядаються відповідним судом у складі судді одноособово або колегією суддів.

Відтак, спірні правовідносини, що виникли між позивачем та Апеляційним судом Дніпропетровської області не мають ознак публічно-правового спору, оскільки відповідач у даному випадку не вчиняв управлінських функцій стосовно позивача та не виступав суб`єктом владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на вказане, даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки він випливає не з дій чи бездіяльності суду (судді) як суб`єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій у сфері публічно-правових відносин, а з його процесуальної діяльності, пов`язаної з відправленням правосуддя відповідно до процесуальних норм, що передбачають процедуру та порядок вирішення суддею справи.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, оскільки зазначену заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, керуючись ч.1 ст.2, п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Апеляційного суду Дніпропетровської області про зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.5 та ч.6 ст.170 КАС України:

- повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається;

- розгляд та вирішення даної справи віднесено до суду цивільної юрисдикції.

Копію ухвали разом з позовною заявою та додатками до неї надіслати позивачу за адресою:

- АДРЕСА_1 .

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.256 КАС України та може бути оскаржена в строки, передбачені ст.295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Третій апеляційний адміністративний суд відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова