Справа № 804/7754/16
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2019 року Справа № 804/7754/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі секретаря судового засіданняВербного Д.С.,
представника позивача представників відповідача Команова В.В., Коваль В.В., Птахіної А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позовних вимог представником Позивача зазначено, що представники Відповідача хибно дійшли висновку про те, що порука є безоплатно отриманою послугою, у зв`язку з чим неправомірно донараховано суму в розмірі 98 778 670,00 грн. за заниження суми доходів. Стверджує, що Відповідачем також безпідставно включено до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення суму в розмірі 126 256 835,00 грн., на яку, на думку податкового органу, було занижено показники доходу при отриманні товарів (сировини, матеріалів), за результатом операцій, реальність яких не підтверджено, у зв`язку з тим, що поставка товарів є підтвердженою належними первинними документами та платіжними дорученнями, що в свою чергу свідчить про реальність господарських взаємовідносин з контрагентами стосовно поставки таких товарів. Також, представником Позивача зазначено, що доводи Відповідача про реалізацію продукції власного виробництва за цінами нижчими собівартості її виготовлення, що призвело до перевищення витрат над сумою доходів у розмірі 1 029 183 060 грн., є нічим не підтвердженими доводами та спростовуються тим, що Відповідач не наводить порядку здійснення такого розрахунку та не підтверджує свої твердження первинним документами. Твердження Відповідача про формування витрат за рахунок придбання товарів у офшорного нерезидента на суму 110 783,00 грн., спростовуються тим, що нерезидент, з яким Позивач мав господарські взаємовідносини, зареєстрований на території Великобританії, що саме по собі вже є спростуванням. Крім того, твердження Відповідача про завищення витрат за операціями, нереальність яких встановлена за даними проведених позапланових виїзних перевірок на суму 49 352 787,00 грн., спростовується доданими до матеріалів справи та наданими до перевірки первинними документами, а також тим, що результати таких перевірок оскаржуються в інших судових процесах.
Представником Відповідача до суду було надано заперечення, відзив на позовну заяву та письмові пояснення, яким остання проти задоволення позову заперечувала, зазначала, що отримуючи від контрагента на безоплатній основі послуги за договорами поруки, Позивач був зобов`язаний під час визначення доходу у звітному періоді, врахувати вартість безоплатно отриманих на свою користь послуг, визначену на рівні не нижче звичайної ціни. Також представник Відповідача вказувала на заниження Позивачем сум доходу, шляхом включення до податкового обліку операцій, реальність яких не підтверджена належним чином, в той час, як під час перевірки встановлено отримання Позивачем ТМЦ від невстановлених осіб, у зв`язку з тим, що надання до перевірки первинних документів не дають змогу встановити постачальника таких товарів. Також, Позивачем, в супереч норм податкового законодавства, завищено виробничу собівартість реалізованої пов`язаним особам продукції. Крім того, Позивачем сформовано витрати при придбанні товарів у офшорного нерезидента, що зокрема, підтверджується відповіддю компетентного органу Великобританії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2018 року провадження у справі №804/7754/16 за клопотанням представника Позивача зупинено до винесення та набрання законної сили рішенням Верховного Суду в адміністративній справі №804/7753/16.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року провадження у справі №804/7754/16 поновлено.
В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на пояснення, викладені у позові та заяві про зміну предмету позову, відповіді на відзив та доповненнях до відповіді на відзив.
Представники Відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в запереченнях на позов, відзиві на позов та додаткових поясненнях.
Дослідивши матеріали, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Основним видом економічної діяльності ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» є виробництво чавуну сталі та феросплавів.
Судом встановлено, що в період з 31.12.2015 по 18.04.2016 року на підставі направлень Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговуванню великих платників у м. Дніпропетровську МГУ ДФС проведена документальна планова виїзна перевірка ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 25.04.2016 року №75/28-01-46-05393043.
Висновками вказаного акту перевірки зафіксовані наступні порушення:
- порушення п.135.1, п.п.135.5.4 п.135.5 ст. 135, п.138.1, п.138.2 ст.138, п.150.1 ст. 150, п.п.153.2.6 п.153.2 ст.153 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 01.09.2013), п.161.2 ст.161 Податкового кодексу України (в редакції до 01.01.2015), в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток загальну суму 1 334 537 641 грн., у тому числі по періодам:
за 2013 рік на 1 205 221 365 грн.;
за 2014 рік на 1 334 537 641 грн. (з урахуванням завищення показника, відображеного в рядку 06.5 Декларації з податку на прибуток підприємства).
- п.187.8 ст.187, п. 189.1 ст. 189, п.190.2 ст.190, абз. «а.», абз «г» п.198.5 ст.198, п. 199.2, абз.2 п. 199.4 ст.199, ст..201, п.208.2 ст.208 Податкового Кодексу, що призвело до заниження суми податкових зобов`язань на 163 363 231 грн.
- п.198.1, п.198.2, п. 198.6 ст.198 , п. 192.1, ст.. 192, ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту на суму 34 102 138 грн.
Вищевикладене призвело до порушення п.200.1 ст.200 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме:
- заниження позитивного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду на 160 968 200 грн.;
- завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду на загальну суму 36 497 169 грн.
Вищевикладене призвело до:
- порушення п.200.2 ст.200 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого занижено суму ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 року на 183 604 608 грн., в тому числі: Січень 2013 року 21 140 950 грн., Березень 2013 року 22 690 267 грн., Квітень 2013 року 12 685 536 грн., Травень 2013 року 18 724 593 грн., Червень 2013 року 29 831 176 грн., Липень 2013 року 20 050 987 грн., Вересень 2013 року 25 199 832 грн., Жовтень 2013 року 20 838 804 грн., Квітень 2014 року 4 505 696 грн., Травень 2014 року 1 475 724 грн., Червень 2014 року 1 842 443 грн., Липень 2014 року 1 834 661 грн., Вересень 2014 року 2 783 939 грн.
- порушення абз. «а» п.200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого завищено суму, що підлягала бюджетному відшкодуванню за період з 01.01.2013по 31.12.2014 року на 12 738 729 грн., в тому числі: Серпень 2013 року 2 338 485 грн., Грудень 2013 року - 4 259 110 грн., Лютий 2014 року 1 949 399 грн., Березень 2014 року 4 073 220 грн., Листопад 2014 року 47 455 грн., Грудень 2014 року 71 060 грн.
- порушення абз. «б» п.200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу України від 2.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого завищено суму, що відноситься до податкового кредиту наступного звітного періоду за грудень 2014 року на 1 122 032 грн.
- порушення пп. 250.2.3 п. 250.2 ст. 250, пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в частині не надання до СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС податкової декларації екологічного податку в частині податкового зобов`язання з екологічного податку, що справляється за утворення радіоактивних відходів і сплачується за придбання джерел(а) іонізуючого випромінювання та податкового зобов`язання з екологічного податку, що справляється за тимчасове зберігання радіоактивних відходів їх виробниками понад установлений особливими умовами ліцензії строк за період І квартал 2013 року.
26.05.2016 р. ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» подано до скаргу на податкові повідомлення-рішення до Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговуванню великих платників у м. Дніпропетровську МГУ ДФС.
Рішенням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 29.07.2016 року №16374/10/28-10-10-4-33 про результати розгляду скарги, повідомлено про залишення без змін податкових повідомлень-рішень СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС, а скарги без задоволення.

08.08.2016 року ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» подано скаргу на податкові повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 05.10.2016 року №21608/6/99-99-11-01-02-25 скаргу задоволено частково та деякі податкові повідомлення-рішення скасовано, зокрема, й податкове повідомлення-рішення від 16.05.2016 р. № в частині визначення податку на прибуток за рахунок не визнання перевіркою взаємовідносин з 25 контрагентами Позивача.

На заміну частково скасованого (відкликаного) податкового повідомлення-рішення, у відповідності до ст.60 Податкового кодексу України, Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговуванню великих платників у м. Дніпропетровську МГУ ДФС було прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 07.10.2016 року № форми «П» про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 303 682 135, 00 грн., що є предметом судового оскарження у даній справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Розділом III Податкового кодексу України врегульовані питання, пов`язані з обчисленням та сплатою податку на прибуток підприємств.

Відповідно до п.п.14.1.27 п. 14.1 ст.14 ПК України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин, 2013 - 2014 роки), витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п.п.138.2 ст.138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку.

При цьому, відповідно до п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 135.1 ст.135 ПК України встановлено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 року № 73, витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Основним документом, який регулює формування витрат у бухгалтерському обліку, є Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 Витрати (П(С)БУ16), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318.

Згідно п.4 П(С)БУ 16, об`єкт витрат - продукція, роботи, послуги або вид діяльності підприємства, які потребують визначення пов`язаних з їх виробництвом (виконанням) витрат. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені (п. 6 П(С)БУ 16).

Згідно з п.7 П(С)БУ 16, витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини:

- рух активів у процесі здійснення господарської операції.

- установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції.

- установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Також, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Тому, будь-які документи (у тому числі договори, акти виконаних робіт, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні об`єкту оподаткування податком на прибуток підприємств, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Розглядаючи обґрунтованість висновків відповідача викладених в акті перевірки, суд приходить до наступного.

Підставою винесення податкового повідомлення-рішення від 07.10.2016 року № форми «П» про зменшення суми від`ємного значення суми об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 303 682 135,00 грн. є наступне:

1) перевищення виробничої собівартості реалізованої пов`язаним особам (Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» та ПАТ «Алчевський металургійний комбінат») продукції на 1 029 183 060 грн. за період з 01.01.13 по 31.08.13.

2) заниження суми доходів, що враховуються при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток на суму 98 778 670,00 грн., яка є вартістю безоплатно отриманих послуг від Корпорації «Індустріальні Спілка Донбасу» за договорами поруки;

3) заниження показників доходу при отриманні товарів (сировини, матеріалів), за результатом операцій, реальність яких не підтверджено на суму 126 256 835,00 грн.

4) формування витрат за рахунок придбання товарів у офшорного нерезидента на суму 110 783,00 грн.

5) завищення витрат за операціями, нереальність яких встановлена за даними проведених позапланових виїзних перевірок на суму 49 352 787,00 грн.

Стосовно перевищення виробничої собівартості реалізованої пов`язаним особам (Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» та ПАТ «Алчевський металургійний комбінат») продукції на 1 029 183 060 грн. за період з 01.01.2013 по 31.08.2013 року.

За результатам проведеного розрахунку, перевіркою встановлено формування ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» (далі за текстом ПАТ «ДМК») за податковою декларацією з податку на прибуток підприємства за 2013 рік витрат у вигляді перевищення виробничої собівартості реалізованої пов`язаним особам (Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» та ПАТ «Алчевський металургійний комбінат») продукції із урахуванням розподілених на гривню вартості реалізованої продукції адміністративних витрат та витрат на збут, над доходами від такого продажу на загальну суму 1 029 183 060 грн. за період з 01.01.13 по 31.08.13, в тому числі:

- перевищення в частині собівартості реалізованої готової продукції в сумі 965 482 229 грн.;

- перевищення в частині адміністративних витрат в сумі 11 202 156 грн.;

- перевищення в частині витрат на збут в сумі 52 498 675 грн.

Актом перевірки 25.04.2016 року №75/28-01-46-05393043 встановлено та матеріалами судової справи підтверджено наявність правових відносин ПАТ «ДМК» з підприємствами, які згідно пп.14.1.159 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла протягом 2013 року) є пов`язаними по відношенню до ПАТ «ДМК» особами, а саме: Корпорація «Індустріальна Спілка Донбасу» () та ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» (), які також є основними покупцями готової продукції ПАТ «ДМК» в періоді, охопленому податковою перевіркою.

Згідно акту перевірки протягом перевіряємого періоду та станом на дату складання акту, одним з акціонерів (власників акцій) ПАТ «ДМК» є Корпорація «Індустріальна Спілка Донбасу», яка володіє 99,417% статутного фонду ПАТ «ДМК», та, одночасно, володіє 96,1515% статутного фонду ПАТ «Алчевський металургійний комбінат».

Підпунктом 14.1.159 пункту 14.1 статті 14 ПКУ (в редакції, що діяла до 01.09.2013) визначено, що пов`язані особи - юридичні та/або фізичні особи, взаємовідносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють і які відповідають будь-якій з наведених нижче ознак: юридична особа, що здійснює контроль за господарською діяльністю платника податку або контролюється таким платником податку чи перебуває під спільним контролем з таким з таким платником податку.

Під контролем господарської діяльності платника податку слід розуміти:

а) володіння безпосередньо або через пов`язаних фізичних та/або юридичних осіб часткою (паєм, пакетом акцій) статутного фонду платника податку в розмірі не менш як 20 відсотків статутного фонду платника податку;

б) вплив безпосередньо або через пов`язаних фізичних та/або юридичних осіб на господарську діяльність суб`єкта господарювання в результаті:

- надання права, яке забезпечує вирішальний влив на формування складу, результати голосування та рішення органів управління платника податку;

- обіймання посад членів наглядової (спостережної) ради, правління, інших наглядових чи виконавчих органів платника податку особами, які вже обіймають одну чи декілька із зазначених посад в іншому суб`єкті господарювання;

- обіймання посади керівника, заступника керівника спостережної ради, правління, іншого наглядового чи виконавчого органу платника податку особою, яка вже обіймає одну чи декілька із зазначених посад в інших суб`єктах господарювання;

- надання права на укладення договорів і контрактів, які дають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов`язкові до виконання вказівки або здійснювати делеговані повноваження і функції органу управління платника податку.

Розділом III Податкового Кодексу України «Податок на прибуток підприємств» визначено порядок формування доходів та витрат для подальшого обрахування оподатковуваного прибутку підприємств, зокрема, абзацом другим підпункту 153.2.6 пункту 153.2 статті 153 Податкового кодексу України встановлено, що витрати, понесені у зв`язку з продажем/обміном товарів, виконанням робіт, наданням послуг пов`язаним з таким платником податку особам або за операціями з давальницькою сировиною, визнаються в розмірі, що не перевищує доходи, отримані від такого продажу/обміну (в редакції ПК України, що діяла до 01.09.2013 року).

Тобто, відповідно до вимог ПКУ (в редакції станом на 01.09.2013 року), витрати, понесені у зв`язку з продажем/обміном товарів, пов`язаним з таким платником податку особам, визнаються в розмірі, що не перевищує доходи, отримані від такого продажу/обміну.

У свою чергу, ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» враховано витрати, пов`язані з реалізацією продукції пов`язаним особам (Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» та ПАТ «Алчевський металургійний комбінат»), що знаходить своє відображення в декларації з податку на прибуток за 2013 рік.

Згідно зведених відомостей щодо реалізації готової продукції ПАТ «Дніпровського металургійного комбінату», регістрів бухгалтерського обліку та даних фінансової (статистичної) звітності (Звіт про фінансові результати за Ф.2), встановлено здійснення ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» реалізацію продукції власного виробництва з отриманням збитків за 2013 рік на загальну суму 624 668 842 грн. (виручка від реалізації 11 864 627 158,41 грн., - собівартість реалізованої продукції 12 489 296 000,00 грн.»).

При цьому, у складі доходу від реалізації (Кт рахунків 70 класу «Доходи») ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» враховано вартість перевиставлених замовникам витрат із транспортування продукції.

Облік собівартості окремої одиниці реалізованої продукції, що знайшли відображення у складі загального показника собівартості реалізованої продукції (робіт, послуг) порядку 05.1. Декларації з податку на прибуток підприємства, ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» не ведеться.

З боку Позивача під час розгляду справи не було надано жодних документів, які б спростовували отримані за результатом проведення перевірки дані.

Позивачем також не надано до суду жодних доказів, які б надали змогу встановити формування витрат на виробництво товарів за вказаний період та підтвердили б обґрунтованості отриманих збитків за результатом реалізації продукції власного виробництва та/або формування собівартості реалізованої продукції.

Суд, також вважає за необхідне взяти до уваги постанову Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 17.01.2019 року по справі №804/11212/14, у відповідності до якої вбачається наступне.

Відповідно до абз.2 пп.153.2.6 ст.153 ПК України, витрати, понесені у зв`язку з продажем/обміном товарів, виконанням робіт, наданням послуг пов`язаним з таким платником податку особам або за операціями з давальницькою сировиною, визнаються в розмірі, що не перевищує доходи, отримані від такого продажу/обміну.

При здійснені платником податку операцій з продажу/обміну товарів, виконання робіт, надання послуг з пов`язаними з таким платником особами, або за операціями з давальницькою сировиною всі витрати, понесені у зв`язку з такими операціями, не повинні перевищувати отримані від таких операцій доходи.

Тобто, такі операції не призводять до виникнення збитків у податковому обліку.

Разом з тим, податковим органом під час перевірки встановлено, що Позивачем при реалізації продукції власного виробництва пов`язаній особі отримано збитки на суму

624 668 842 грн.

Суд також вважає за необхідне прийняти до уваги додані до матеріалів справи представниками Відповідача висновки експертного економічного дослідження №14918 від 16.07.2018 року, які містять в собі підтвердження наведеної вище судом позиції.

Вирішуючи поставлені перед судом питання щодо завищення Позивачем виробничої собівартості реалізованої пов`язаним особам продукції, з урахуванням того, що Позивачем не надано жодних доказів, які б надали змогу суду дослідити порядок формування такої собівартості, беручи до уваги сформовану на сьогодні судову практику та висновок експертного економічного дослідження, суд приходить до висновку про обґрунтованість застосованої до Позивача відповідальності в цій частині.

Стосовно заниження суми доходів, що враховуються при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток на суму 98 778 670,00 грн., яка є вартістю безоплатно отриманих послуг від Корпорації «Індустріальні Спілка Донбасу» () за договорами поруки.

Під час розгляду справи встановлено, що протягом періоду, який охоплювався перевіркою, між Позивачем (Боржник) та Корпорацією «Індустріальна Спілка Донбасу» (Поручитель), відбувалися операції в межах укладених угод поруки, предметом яких є зобов`язання Позивача перед банківськими установами в межах укладених кредитних угод з повернення основної суми кредиту, сум нарахованих процентів, сум комісій за організацію кредиту.

29.10.2007р. між ЗАТ «ПУМБ» (Кредитор) та Корпорацією «Індустріальна Спілка Донбасу» (Поручитель) укладено договір поруки №7.4-29/П-1, відповідно до якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором №7.4-29 від 29.10.2007р.

30.03.2009 р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (Кредитор) та Корпорацією «Індустріальна спілка Донбасу» (Поручитель) укладено договір поруки №12/03-00/018, відповідно до якого Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед Кредитором відповідати по борговим зобов`язанням Боржника (ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського), які виникають з умов кредитного договору від 30.03.2009 р. №010/03-00/210.

29.04.2011 р. між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Кредитор), Корпорація «Індустріальна Спілка Донбасу» (Поручитель) та ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» (Позичальник) укладено договір поруки №20-1199/3-3, відповідно до якого Поручитель, у випадку невиконання Позичальником зобов`язання по кредитному договору №798-05/2008 від 05.09.2008р., зобов`язується виконати зобов`язання перед кредитором в сумі, що не перевищую 550 000 грн.

27.10.2011р. між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Банк), Корпорація «Індустріальна Спілка Донбасу» (Третя особа) та ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» (Позичальник) укладено угоду №20-2975/3-5 про покладення на третю особу виконання грошових зобов`язань позичальника за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №798-05/2008 від 05.09.2008р. Укладення цієї угоди не замінює боржника за кредитним договором та не звільняє позичальника від належного виконання ним грошових зобов`язань за кредитним договором.

Протягом 2013-2014 років Корпорацією «Індустріальна Спілка Донбасу» виконано зобов`язання за Позивача на користь кредиторів на загальну суму 219 456 948,1 грн., в т.ч. протягом 2013 року - 142 894 954,36 грн., 2014 року - 76 561 993,74 грн.

Позивачем погашено заборгованість перед Корпорацією «Індустріальна Спілка Донбасу» на суму 4 252 348 772,45 грн., в т.ч. протягом 2013 року в сумі 2 765 818 721,59 грн., 2014 року - 1 486 530 050,86 грн.

Актом перевірки встановлено порушення п.135.1 та пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України (в редакції на 01.09.2013 року).

У відповідності до п.135.1 Податкового кодексу України (в редакції на 01.09.2013 року), доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:

- доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;

- інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Підпунктом 135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України (в редакції станом на 01.09.2013 року) встановлено, що інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

У відповідності до підп.14.1.71 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (як в редакції станом на 01.09.2013 року, так і на дату винесення рішення), звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.

Відповідно до норм Податкового кодексу України, інші доходи платника податків формуються в тому числі за рахунок вартості товарів, робіт, послуг, безоплатно переданих (отриманих) платником податку у звітному періоді. Такі доходи визначаються на рівні не нижче звичайної ціни (пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 вищезазначеного Кодексу).

За методом порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу) застосовується ціна, яка визначається за ціною на ідентичні (а за їх відсутності - однорідні) товари (роботи, послуги), що реалізуються (придбаваються) не пов`язаній з продавцем (покупцем) особі за звичайних умов діяльності.

Якщо товари (роботи, послуги), стосовно яких визначається звичайна ціна, ідентичні (за їх відсутності - однорідні) товарам (роботам, послугам), які прилюдно пропонуються до продажу, або мають ціни, встановлені на організованому ринку цінних паперів, або мають біржову ціну (біржове котирування), визначення звичайної ціни, в установленому в абзаці першому цього пункту порядку, здійснюється з урахуванням таких факторів (п.39.4 ст.39 ПК України станом на 01.09.2013 року).

Положенням про процентну політику Національного банку України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 18.08.2004 №389 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.09.2004 за №1092/9691) зі змінами та доповненнями, визначено , що облікова ставка Національного банку - один з монетарних інструментів, за допомогою якого Національний банк установлює для суб`єктів грошово-кредитного ринку орієнтир щодо вартості залучених та розміщених грошових коштів на відповідний період і є основною процентною ставкою, яка залежить від процесів, що відбуваються в макроекономічній, бюджетній сферах та на грошово-кредитному ринку.

На момент здійснення операцій рівень звичайної ціни по операціям поруки прийнято із урахуванням вимог ст.39 ПКУ в редакції, що діяла протягом періоду з 01.01.2013 по 31.08.2013 на рівні облікової ставки НБУ за відповідний період.

Протягом періоду з 01.01.2013 року по 31.08.2013 року діяли наступні розміри облікової ставки Національного банку України:

- з 01.01.2013 року по 09.06.2013 року у розмірі 7,50% (Постанова НБУ від 21.03.2012 № 102);

- з 10.06.2013 року по 12.08.2013 року у розмірі 7,00 % (Постанова НБУ від 06.06.2013 № 209);

- з 13.08.2013 року по 31.08.2013 року у розмірі 6,50 % (Постанова НБУ від 09.08.2013 № 315).

Виходячи з облікової ставки НБУ, вартість користування ПАТ «ДМКД» залученими грошовими коштами складає 98 778 669,90 грн.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків стосовно порушення п.135.1, п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України з боку ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», наслідком чого стало заниження суму доходів, що враховуються при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток по рядку 03 Декларації за 2013 рік на суму 98 778 670 грн.

Стосовно заниження показників доходу, шляхом врахування вартості сировини та матеріалів за угодами з рядом постачальників протягом січні-серпня 2013 року на суму 126 256 835,00 грн., реальність операцій з якими не підтверджена.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем заперечується реальність господарських операцій з придбання товарів/робіт, послуг, які відбулись між Позивачем та його контрагентами: ТОВ «Ростенерго» (), ТОВ «Елемер Україна» (), ТОВ «Антрацит Кепітал» (), ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» (), ТОВ «КЛІПТА УКРАЇНА» (), ТОВ «ОЛЕУМ ГРУП» (), ТОВ «ПМТО МОНОЛИТ ИНВЕСТ» (), ПП «СТАНДАРТ - ПЛЮС» (), ТОВ «МИРТЕХ» (), ТОВ «Тандем Торг ТПК» (), ПП ВКФ «Дніпробудремонт» (), ТОВ «СПЕЦРЕМБУД-05» (), ТОВ «Енерголіт» (), ТОВ «СТЕРЛІНГ ГРУП УКРАЇНА» ().

Суд бере до уваги той факт, що на момент вирішення справи по суті та ухвалення судового рішення спірні взаємовідносини вже були предметом розгляду справи №804/7753/16.

Так, зокрема, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 року по справі № 804/7753/16 встановлено непідтвердженість реальності господарських операцій Позивача з переліченими вище контрагентами, у зв`язку з відсутністю документів, які б підтвердили транспортування і надходження товарів до Позивача, їх оприбуткування, зберігання, складський облік, відпуск і реалізацію чи використання у власному виробництві, а також наявність вироку суду, що набрав законної сили, яким вся діяльність ТОВ «ГАЗ Україна 2020» визнається фіктивною незалежно від періоду здійснення такої господарської діяльності на посаді директора вказаного підприємства.

Зазначені висновки суду апеляційної інстанції були підтримані Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (постанова від 12.09.2018 року по справі № 804/7753/16).

Частиною 4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахування викладеного вище, суд приходить до висновку про підтвердженість висновків податкового органу стосовно заниження показників доходу, шляхом врахування вартості сировини та матеріалів за угодами з рядом постачальників протягом січні-серпня 2013 року на суму 126 256 835,00 грн., реальність операцій з якими не підтверджена.

Стосовно висновків щодо формування витрат за рахунок придбання товарів у офшорного нерезидента на суму 110 783,00 грн.

Під час проведення перевірки встановлено, що в 2013 році ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат» включено до складу собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів 100% вартості товарів, постачальником яких є «Naviron System LLP» (Cornwall Building, 45, Newhall, Street Suit 211,Birmingham, B 3 3 QR, Великобританія).

Податковим органом до компетентного органу Великобританії був направлений запит стосовно оподаткування у Великобританії партнерств з обмеженою відповідальністю (партнерства LLP), на який отримано відповідь від 06.11.2015 року №Еоl/F24564/МР, згідно якої компанія «Naviron System LLP» була зареєстрована в Великобританії як Партнерство з обмеженою відповідальністю 25.01.2012 року під реєстраційним номером ОС371775. Встановленими партнерами компанії є наступні:

- компанія «СYР Saturn LTD», адреса Trust Company Complex Ajeltake Road, Ajeltake Isla, Majuro, Marshall Islands, МН96 960;

- компанія «М&S Basic LTD», адреса Trust Company Complex Ajeltake Road, Ajeltake Isla, Majuro, Marshall Islands, МН96 960.

Партнерами компанії «Naviron System LLP» у перевіреному періоді були юридичні і особи, які зареєстровані в офшорних зонах, зокрема, на Маршальських островах. Згідно з Розпорядженням КМУ від 23.02.2011 №143-р «Про перелік офшорних зон» Маршальські острови є офшорною зоною.

На думку Відповідача, оскільки партнери (засновники) «Naviron System LLP» зареєстровані в офшорних зонах при здійсненні операцій Позивача з «Naviron System LLP» мають бути застосовані обмеження, визначені пунктом 161.2 статті 161 Податкового кодексу України.

Відповідно до 161.2 статті 161 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у разі укладення договорів, які передбачають здійснення оплати товарів (робіт, послуг) на користь нерезидентів, що мають офшорний статус, чи при здійсненні розрахунків через таких нерезидентів або через їх банківські рахунки, незалежно від того, чи здійснюється така оплата (в грошовій або іншій формі) безпосередньо або через інших резидентів або нерезидентів, витрати платників податку на оплату вартості таких товарів (робіт, послуг) включаються до складу їх витрат у сумі, що становить 85 відсотків вартості цих товарів (робіт, послуг.

Застосування положень цитованого вище пункту можливе лише у системному зв`язку зі змістом пункту 161.3 статті 161 Податкового кодексу України, який містить визначення поняття «нерезиденти, що мають офшорний статус». Під терміном «нерезиденти, що мають офшорний статус» розуміються нерезиденти, розташовані на території офшорних зон, за винятком нерезидентів, розташованих на території офшорних зон, які надали платнику податку виписку із правоустановчих документів, легалізовану відповідною консульською установою України, що свідчить про звичайний (неофшорний) статус такого нерезидента.

Під час розгляду справи було встановлено, що «Naviron System LLP» була зареєстрована в Сполученому Королівстві Великої Британії як Партнерство з обмеженою відповідальністю 25.01.2012 року під реєстраційним номером ОС37177 за адресою Cornwall Building, 45, Newhall, Street Suit 211,Birmingham, B 3 3 QR, Великобританія. Відтак, у розумінні статті 161 Податкового кодексу України це підприємство не є нерезидентом, який має офшорний статус.

Отже, відсутність у суб`єкта господарювання ознак «нерезидента, який має офшорний статус» зумовлює відсутність складу податкового правопорушення, передбаченого пунктом 161.2 статті 161 Податкового кодексу України, та протиправність спірного податкового повідомлення-рішення в цій частині.

Вказана правова позиція викладена в численних постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема, від 07.08.2018 року по справі №814/399/16 та від 04.09.2018 року по справі №826/392/16.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість податкового податкового-повідомлення-рішення від 07.10.2016 року № в цій частині.

Стосовно завищення витрат за операціями, нереальність яких встановлена за даними проведених позапланових виїзних перевірок на суму 49 352 787,00 грн.

До розрахунку суми податкового повідомлення-рішення від 07.10.2016 року №, яким Позивачу було зменшено суму від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток, увійшли взаємовідносини з наступними контрагентами: ТОВ «МАК-СТОКС 2012» (), ТОВ «ПРОГРЕС-ОСНАСТКА» (), ПП «Азовтехномет» (), ТОВ «УКРСПЕЦМЕХАНОМОНТАЖ» (), ТОВ «БАСТ ТРЕЙД» (), ТОВ «ТБМ-Строймонтаж» (), ТОВ «НВП «ЕНЕРГОСФЕРА» (), ТОВ «АВІ ТРЕЙД» (), ТОВ «КОМПАНІЯ «ТЕХНОЕЛЕКТРО» (), ТОВ «ІМПУЛЬС-2008» (), ТОВ «ВП «Буденергоресурс» (), ПП «МСР-2» (), ПП «МЕТАЛУРГБУД» (), ТОВ «НВК «ЕЛЕКТРОПІВДЕНМОНТАЖ» (), ТОВ «МСР» (), ТОВ «БІЗНЕС-ПРОМ-КОМ» (), ТОВ «НВП «МЕТІНВЕСТГРУП» (), ТОВ «КОМПЛЕКССТАНДАРТ» (), ТОВ «МАРКЕТ ПАК» (), ТОВ «АРКО ІРІС» (), АБК «Спецметалургмонтаж» (), ТОВ «Електрокомплекс» (), ТОВ «Акумуляторний світ» (), ТОВ «НДІ «Укргіпросталь» (), ТОВ «БІНОМ»().

Позивачем до матеріалів справи долучено первинні документи, які підтверджують взаємовідносини із зазначеними контрагентами.

Письмовими поясненнями від 14.05.2019 року представником Відповідача долучено до матеріалів справи копії актів попередніх позапланових перевірок, результати яких вплинули на формування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

З акту перевірки від 25.04.2016 року №75/28-01-46-05393043 вбачається, що підставою для формування висновків про нереальність господарських взаємовідносин по переліченим вище контрагентам Позивача, стали саме висновки актів позапланових перевірок.

Згідно поданих Позивачем доповнень до відповіді на відзив за результатом долучених до матеріалів справи актів позапланових перевірок були прийняті податкові повідомлення-рішення, які наразі оскаржуються або вже оскаржені в судовому порядку, а саме:

- Акт №40/28/01-46-05393043 від 17.07.2015 р. у справі №804/866/16, провадження по якій на даний час зупинено судом першої інстанції;

- Акт №75/28/01-46-05393043 від 27.08.2015 р. у справі №804/1154/16, провадження по якому на данин час зупинено судом першої інстанції;

- Акт №335/28/01-46-02-05393043 від 06.06.2014 р. у справі №804/4594/16, яка вирішена судами першої та апеляційної інстанції на користь ПАТ «ДМК» та на даний час перебуває на розгляді у Верховному суді;

- Акт №142/28/01-46-05393043 від 20.03.2015 р. у справі №804/14871/15, постановою Верховного суду від 16.04.2019 рішення судів попередніх інстанцій у даній справі скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції;

- Акт №213/28/01-46-02-05393043 від 21.04.2015 року у справі №804/15036/15 спір вирішено на користь ПАТ «ДМК»;

- Акт № 10/28-01-46-05393043 від 19.06.2015 р. у справі № 804/426/16 спір вирішено на користь ПАТ «ДМК»;

- Акт №267/28-01-46-02-05393043 від 19.05.2015 р. у справі №804/15656/15 знаходиться на розгляді в Верховному суді в порядку касаційного провадження;

- Акт №149/28-01-46-05393043 від 20.03.2015 р. у справі № 804/14965/15 вирішено на користь ПАТ «ДМК».

Таким чином, суд приходить до висновку, що дані перевірок, за якими було складено акти та винесено податкові-повідомлення-рішення та які наразі оскаржуються в інших судових процесах не можуть бути включені до суми податкового повідомлення-рішення як відповідальність за нібито встановлені факти порушень.

Так, по-перше, акти перевірок носять виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Відповідно до ч.1 та 3 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

З аналізу наведених норм вбачається, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій відповідно до вимог статей 73 КАС України є документальне підтвердження відповідачем саме факту відсутності реальності здійснюваних Позивачем господарських операцій.

По-друге, положеннями ст.61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

По-третє, не можуть бути предметом розгляду спори між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, які є предметом інших справ, що перебувають у провадженні цього або іншого суду, а так само якщо у таких спорах вже є рішення, що набрали законної сили.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність включення до розрахунку суми податкового повідомлення-рішення від 07.10.2016 року № витрат по господарським операціями з переліченими вище контрагентами на суму 49 352 787,00 грн., а отже, в цій частині воно підлягає скасуванню.

У відповідності до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з вимогами ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд враховує, чи прийняті вони з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь яким несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, за сукупності вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» підлягають частковому задоволенню в частині донарахування суми у розмірі 49 463 570,00 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За таких обставин підлягають стягненню з бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь Позивача судові витрати, понесені ним по сплаті судового збору у розмірі 741 953,55 грн. (за платіжними дорученнями №17087 від 09.12.2016 року), виходячи із суми задоволеної позовної вимоги 49 463 570,00 грн., тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам за нормами ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 90, 241-246, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» (вул. Соборна, 18-Б, м. Кам`янське, 51925, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (вул. Дегтярівська, 11г, м. Київ, 04119, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговуванню великих платників у м. Дніпропетровську МГУ ДФС, правонаступником якого є Офіс великих платників податків ДФС, № від 07.10.2016 року, в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 49463570,00 (сорок дев`ять мільйонів чотириста шістдесят три тисячі п`ятсот сімдесят гривень 00 копійок) грн.

Позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговуванню великих платників у м. Дніпропетровську МГУ ДФС, правонаступником якого є Офіс великих платників податків ДФС, № від 07.10.2016 року, в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі ,00 (один мільярд двісті п`ятдесят чотири мільйони двісті вісімнадцять тисячі п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок) грн. залишити без задоволення.

Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» () судовий збір на загальну суму 741953,55 грн., сплаченого відповідно до платіжного дорученням № 17087 від 09.12.2016 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 12 червня 2019 року.

Суддя Р.З. Голобутовський