Справа № 400/88/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019 р. Справа № 400/88/19

Головуючий в 1 інстанції: Фульга А.П. Дата і місце ухвалення: 14.02.2019р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання на заяву від 20.11.2018р., відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996р. №393/96-ВР, ОСОБА_1 довідки про отримане ним помісячно грошове забезпечення за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р. (з зазначенням всіх видів грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, премії, щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки) та довідки про суму нарахованої та належної до виплати індексації грошового забезпечення підполковнику ОСОБА_1 за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р.;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.11.2018р. стосовно надання відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996р. №393/96-ВР довідки про отримане підполковником ОСОБА_1 грошове забезпечення помісячно за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р. та довідки про суму нарахованої та належної до виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р.;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати, відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року № 393/96-ВР, ОСОБА_1 на його заяву від 20.11.2018р. довідку про отримане грошове забезпечення помісячно за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р. та довідку про суму нарахованої та належної до виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р.;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання на заяву від 20.11.2018р., відповідно до абз. 15 п. 2 Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997р. №348, ОСОБА_1 копії заяви від 20.11.2018р., з проставленим штампом із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.11.2018р. стосовно надання відповідно до абз. 15 п. 2 Інструкції №348 копії заяви від 20.11.2018р., з проставленим штампом із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати заяву ОСОБА_1 від 20.11.2018р. відповідно до абз. 15 п. 2 Інструкції №348 копію заяви від 20.11.2018р., з проставленим штампом із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Кривоозерському районному військовому комісаріаті Миколаївської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р.;

- зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Кривоозерському районному військовому комісаріаті Миколаївської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р.;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 при проведенні ОСОБА_1 перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Кривоозерському районному військовому комісаріаті Миколаївської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р., врахувати базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2008р.

Позов обґрунтовував тим, що на його звернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку Закону України «Про звернення громадян», щодо надання довідки про отримане ним помісячно грошове забезпечення за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р. (з зазначенням всіх видів грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, премії, щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки) та довідки про суму нарахованої та належної до виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р. відповідач не надіслав на його адресу копій відповідних довідок, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, яка порушує гарантоване право позивача на вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто. Крім того, відповідачем незаконно відмовлено позивачу в проведенні перерахунку та виплаті індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Кривоозерському районному військовому комісаріаті Миколаївської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2019р. позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання на заяву від 20.11.2018р., відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996р. №393/96-ВР, ОСОБА_1 довідки про отримане підполковником ОСОБА_1 грошове забезпечення помісячно за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р. (з зазначенням всіх видів грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, премії, щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки) та довідки про суму нарахованої та належної до виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.11.2018р. стосовно надання довідок та надати позивачу на його заяву від 20.11.2018р. копії відповідних довідок.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання на заяву від 20.11.2018р. відповідно до абз. 15 п. 2 Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997р. №348, ОСОБА_1 копії заяви від 20.11.2018р., з проставленим штампом із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення. Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача стосовно надання йому відповідно до абз. 15 п. 2 Інструкції №348 з проставленим штампом із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення та надати ОСОБА_1 копію заяви від 20.11.2018р. з проставленим штампом із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Кривоозерському районному військовому комісаріаті Миколаївської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р. Зобов`язано відповідача провести позивачу перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження ним військової служби у Кривоозерському районному військовому комісаріаті Миколаївської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом залишено поза увагою, що проведення індексації грошового забезпечення перебуває у прямій залежності від фінансових ресурсів відповідних бюджетів. ІНФОРМАЦІЯ_2 не є розпорядником коштів першого рівня, тому не має повноважень самостійно визначати напрямки використання бюджетних ресурсів.

Також, апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, не передбачений механізм нарахування та виплати індексації за попередні періоди, тому підстави для нарахування та виплати індексації за попередні періоди у Міністерства оборони України відсутні.

Посилається апелянт і на те, що 22.02.2019р. за вихідним №4/1141 на адресу ОСОБА_1 ним направлено довідку про отримане грошове забезпечення помісячно за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р. із зазначенням усіх його складових.

ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підполковник запасу ОСОБА_1 у період з 27.11.2007р. по 31.08.2018р. проходив військову службу у Збройних Силах України на посаді військового комісара Кривоозерського районного військового комісаріату Миколаївської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України.

З 01.09.2018р. позивач має право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

20.11.2018р. позивач звернувся до Миколаївського ОВК із заявою, в якій просив провести йому перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України на посаді військового комісара Кривоозерського районного військового комісаріату Миколаївської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України в період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р. Також, в даній заяві позивач просив надіслати на його адресу довідку про отримане ним грошове забезпечення помісячно за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р. (з зазначенням всіх видів грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за робочу, яка передбачає доступ до державної таємниці, премії, щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки) та довідку про суму нарахованої та належної до виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р.; повернути на його адресу копію заяви від 20.11.2018р. з проставленим штампом із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення.

Листом від 05.12.2018р. № 4/7595 у задоволенні заяви позивача щодо проведення перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення було відмовлено, з посиланням на те, що роз`ясненнями Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016р. №248/3/9/1/2 визначено, що у зв`язку із внесенням змін до Порядку № 1078, індексацію грошового забезпечення не проводити до окремого роз`яснення. Виплату індексації грошового забезпечення, у тому числі за минулі періоди, здійснити неможливо, у зв`язку із відсутністю фінансового ресурсу. За таких обставин, якщо не здійснено нарахування індексації, відсутні й підстави для видачі позивачу довідки із сумами нарахованої індексації грошового забезпечення.

При цьому, до листа від 05.12.2018р. №4/7595 відповідачем не додано витребувану позивачем довідку про отримане ним грошове забезпечення помісячно за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р. (з зазначенням всіх видів грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, премії, щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки), як і не обґрунтовано відмову у наданні такої довідки.

Вважаючи незаконною відмову Миколаївського ОВК щодо проведення перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення, а також протиправною бездіяльність щодо не направлення на адресу ОСОБА_1 у відповідь на його звернення 20.11.2018р. довідки про отримане ним грошове забезпечення помісячно за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р. та ненадання на заяву від 20.11.2018р. відповідно до абз. 15 п. 2 Інструкції №348 копії зазначеної заяви з проставленим штампом із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 в частині вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Миколаївського ОВК щодо відмови провести позивачу перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Кривоозерському районному військовому комісаріаті Миколаївської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р. та зобов`язання провести перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці та проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст.1 та ст.2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частинами другою - третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-ХІІ ( далі - Закон № 1282-ХІІ).

Статтею 1 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно ст.2 Закону №1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (ст.4 Закону №1282-ХІІ ).

Відповідно до ст.6 Закону №1282-ХІІ у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 .

Пунктом 4 вказаного Порядку встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до абзацу 8 пункту 4 Порядку у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналогічну правову позицію у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постанові від 12.12.2018р. по справі №825/874/17 (адміністративне провадження №К/9901/17256/18).

Учасниками справи не заперечується, що в період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р. індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 не нараховувалася та не виплачувалася.

При цьому, апелянт не посилається на відсутність обставин, передбачених статтею 4 Закону №1282-ХІІ для проведення індексації, а правомірність своїх дій обґрунтовує виключно відсутністю відповідних кошторисних призначень та бюджетних асигнувань.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта, оскільки вони не відповідають нормам Закону №1282-XII та Порядку №1078, зокрема п. 11, яким визначено, що додаткові витрати, пов`язані з індексацією грошових доходів громадян, відображаються у складі витрат, до яких відносяться виплати, що індексуються.

Отже, в кошторисі доходів і видатків бюджетної установи, організації індексація заробітної плати відображається не як самостійна витрата, а в складі витрат на виплату заробітної плати.

Посилання відповідача на ст.5 Закону №1282-ХІІ щодо проведення індексації грошових доходів населення виключно у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік, на думку колегії суддів, є не доречним в даному випадку, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, в зазначеному періоді здійснювалось преміювання, що навпаки свідчить про достатність фінансування, а отже можливість нарахування індексації.

Більше того, апелянтом не надано суду жодного доказу, що у бюджеті відповідного рівня, з якого фінансується Миколаївський ОВК кошти на індексацію грошового забезпечення відсутні.

Що стосується посилання на складну фінансово-економічну ситуацію в державі, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року), в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 року №5-рп/2002, від 17.03.2004 року №7-рп/2004, від 01.12.2004 року №20-рп/2004, від 09.07.2007 року №6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що аргументи відповідача щодо відсутності бюджетного фінансування не можуть бути підставою для не нарахування індексації заробітної плати та відмови у її виплаті позивачу, а також жодним чином не впливають на наявність чи відсутність у позивача права на її нарахування та виплату, що є предметом спору у даній справі.

Посилання апелянта на відсутність механізму виплати індексації у поточному році за минулі періоди, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки відсутність такого механізму не може позбавляти позивача на отримання належних йому сум невиплаченого доходу.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що право позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р. є порушеним та має бути відновленим.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 в частині вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Миколаївського ОВК щодо ненадання на заяву від 20.11.2018р. відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996р. № 393/96-ВР позивачу довідки про отримане ним грошове забезпечення помісячно за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р. та зобов`язання надати позивачу на його заяву копію відповідної довідки з поверненням на адресу позивача копії заяви від 20.11.2018р., з проставленим штампом із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення, як це передбачено Інструкцією №348, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем ст.15 Закону України «Про звернення громадян».

Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996р. №393/96-ВР (далі Закон №393/96-ВР) встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частиною першою статті 15 Закону №393/96-ВР передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

У відповідності до вимог частини першої статті 19 Закону №393/96-ВР на органи державної влади покладено обов`язок в межах своїх повноважень: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до ст.20 Закону №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Отже з аналізу вищезазначених норм Закону вбачається, що на органи державної влади покладено обов`язок в межах своїх повноважень об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви громадян, які звертаються із такими заявами відповідного змісту та розглядати такі звернення у строки визначенні статтею 20 цього Закону.

Апелянт не заперечує невиконання ним вимог Закону №393/96-ВР щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 в частині надання йому довідки про отримане ним грошове забезпечення помісячно за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р. та повернення на адресу позивача копії заяви від 20.11.2018р., з проставленим штампом із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення, як це передбачено Інструкцією №348, як і не посилається на наявність причин, які це спричинили.

В поданій апеляційній скарзі Миколаївський ОВК посилається на те, що 22.02.2019р. за вихідним №4/1141 на адресу ОСОБА_1 ним направлено довідку про отримане грошове забезпечення помісячно за період з 01.01.2016р. по 31.08.2018р. із зазначенням усіх його складових.

Зазначене, на думку колегії суддів, не спростовує висновків суду першої інстанції про протиправну бездіяльність відповідача щодо виконання вимог Закону України «Про звернення громадян». Більше того, відповідну довідку надіслано ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу позивача після прийняття судом першої інстанції оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного у сукупності, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції від 14 лютого 2019 року немає.

Відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 02 липня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук