Справа № 1.380.2019.002648
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.002648
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Карп`як О.О.,

секретар судового засідання Сільник Н.Є.,

за участю:

представника позивача - Макари Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, головного державного виконавця Левко Любові Романівни про визнання протиправною і скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області (79058, м. Львів, пр. Чорновола, 39), головного державного виконавця Левко Любові Романівни (79058, м. Львів, пр. Чорновола, 39) про визнання протиправною і скасування постанови ВП №55178347 від 20.02.2019 про стягнення виконавчого збору в розмірі 101 437,15 грн

Ухвалою суду від 29 травня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків.

04 червня 2019 року представник позивача подала заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 06 червня 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін з особливостями, встановленими ст.287 КАС України.

Ухвалою суду від 24.04.2019 витребувано від відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 55178347 - для долучення до матеріалів справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанова про стягнення виконавчого збору від 20.02.2019 винесена державним виконавцем є незаконною, та такою, що суперечить Закону України «Про виконавче провадження». У позовній заяві зазначено, що після відкриття виконавчого провадження ВП № 55178347 державним виконавцем не здійснено жодних належних дій для примусового виконання судового рішення, в тому числі і не проведено оцінки такого майна для можливості визначення в подальшому суми виконавчого збору. Вказують, що державний виконавець в ході виконавчого провадження, повинен був провести оцінку ? частини квартири АДРЕСА_1 , на яку належить звернути стягнення за виконавчим листом № 1304/5046/12, а вже пізніше на підставі повної вартості, яка була б визначена при її реалізації з урахуванням ч.2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначити розмір виконавчого збору. Однак, в даному випадку, відповідачем такі дії вчинені не були.

Також зазначила, що підставою для закриття провадження щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 08.06.2017 Галицьким районним судом м. Львова за № 1304/5046/12, де суд вирішив: стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором надання відновлювальної кредитної лінії №600/03.3-50 від 14.03.2008 у сумі 1014371,53 грн. шляхом звернення стягнення на спадкове майно, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 - було відступлення права вимоги, до якого відповідач не мав жодного відношення.

Крім того, зазначає, що постанову про стягнення виконавчого збору від 20.02.2019 року не надсилалась відповідачем на адресу позивача, відтак у позивача не було можливості швидше скористатися своїм правом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених у позові, просить позов задоволити повністю.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву. У відзиві відповідач вказує, що при виконанні виконавчого листа № 1304/5046/12, виданого 08.06.2017 Галицьким районним судом м. Львова, 17.11.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, п.3 у вказаній постанові вказано про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1014437, 15 грн. Вказують, що постанову та виклик державного виконавця скеровано за адресою проживання боржника, проте боржник на виклик не з`явився. Згідно даних інформаційної довідки від 30.01.2018 року встановлено, що боржник ОСОБА_2 , володіє 1/1 приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 . 19.02.2018 року в Галицький ВДВС м. Львів надійшло повідомлення з ОКП ЛОР «БТІ Та ЕО» згідно якого встановлено, що ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину Р № 6-1810 від 16.07.2009 року, виданого першою Львівською державною нотаріальною конторою була зареєстрована як власник квартири АДРЕСА_1 . Проте, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 11.12.2014 року у справі № 461/1089/13 вищевказане свідоцтво про право на спадщину визнано недійсним та визнано ? частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 . Відповідно до даних інформаційної довідки з Реєстру власності на нерухоме майно в порядку доступу державних виконавців встановлено, що за ОСОБА_2 зареєстроване нерухоме майно 1/1 приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_3 зареєстроване нерухоме майно 1/2 приватної спільної часткової власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (згідно рішення Апеляційного суду Львівської області). 05.03.2018 року державним виконавцем скеровано подання про визначення ? ідеальної частки за - ОСОБА_2 , в квартирі АДРЕСА_1 для виконання виконавчого листа № 1304/5046/12 виданого 08.06.2017 року Галицьким районним судом м. Львова. 23.07.2018 року ухвалою Галицького районного суду м. Львова у справі № 1304/5046/12 задоволено вказане подання та визначено ? ідеальної частки за боржником ОСОБА_2 27.11.2018 року описано частку квартири боржника та залишено (через сусідів) виклик боржнику, так як остання на виклики не реагувала та жодного разу не з`явилася до Галицького ВДВС м. Львів. 29.11.2018 року державним виконавцем ознайомлено боржника, ОСОБА_2 , із виконавчим листом про стягнення заборгованості. 04.02.2019 року на адресу відділу надійшла заява стягувача про завершення виконавчого провадження у зв`язку із виконанням боржником рішення суду 28.01.2019 року. Вважає дії державного виконавця законними, вчиненими у межах Закону України «Про виконавче провадження», просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідач явки повноваженого представника в судове засідання не забезпечив причин неявки не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

08.06.2017 Галицьким районним судом м. Львова видано виконавчий лист №1304/5046/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 600/03.3-50 від 14 березня 2008 року в сумі 1014371 гривні 53 копійки шляхом звернення стягнення на спадкове майно, а саме: ? частину квартири АДРЕСА_1 .

З виконання цього виконавчого листа Галицьким відділом державної виконавчої служби розпочато виконавче провадження № 55178347.

Так, 17.11.2017 державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Петришак Оленою Михайлівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, ВП № 55178348.

У цій постанові у тому числі визначено: стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 101437,15 грн.

До матеріалів справи державним виконавцем на підтвердження вжиття дій у вказаному виконавчому провадженні представлено:

- інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна;

- подання державного виконавця про звернення до Галицького районного суду м. Львова щодо винесення рішення про визначення ? ідеальної частики за ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 ;

- ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 23.07.2018 року, якою визначено частку, належну ОСОБА_1. , на праві власності в квартирі АДРЕСА_1 , в розмірі ? (однієї другої) ідеальної частки;

- постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 27.11.2018;

- акт державного виконавця від 29.11.2018 про вихід за місцем виконання рішення суду та про те, що боржник з`явилася за викликом державного виконавця, постанову про опис майна;

- заяву АТ «Укрсоцбанку» про завершення виконавчого провадження від 28.01.2019 року;

- постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №55178347 від 20.02.2019 року.

20.02.2019 державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів головного територіального управління юстиції у Львівській області Левко Любов Романівною винесено постанову про стягнення виконавчого збору, ВП № 55178347, якою постановлено стягнути з боржника ОСОБА_2 виконавчий збір у розмірі 101437,15 грн. Позивачка, не погоджуючись із постановою від 20.02.2019 про стягнення виконавчого збору, ВП № 55178347, звернулась до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, є Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон України №1404-VIII).

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 1, 2 ст. 27 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

На підставі п.8 Розділі 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструкція №512/5), виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Розрахунок нарахування виконавчого збору обчислюється державним виконавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження та долучається до матеріалів виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Пунктом 5 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, зокрема, постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору.

На підставі ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Згідно з ч.5 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

З огляду на викладене, постанова про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом, який підлягає виконанню на загальних підставах відповідно до норм Закону №1404-VIII та Інструкції №512/5. При цьому, державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження на підставі такої постанови.

Суд також врахував, що ст.27 Закону №1404-VIII передбачає вичерпний перелік підстав, коли боржник звільняється від сплати виконавчого збору. Проте позивачка у цьому випадку не підпадає під перелік визначений вказаною статтею. Доказів того, що позивач виконала рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження не подано.

Відповідно до ч.2 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Як вбачається з копії виконавчого листа від 31.07.2012 року, примусовому стягненню підлягала заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії в сумі 1014371,53 грн. Тому, відповідачем при визначенні суми виконавчого збору, що підлягає стягненню було дотримано вимог ст.27 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, судом встановлено, що у виконавчому провадженні ВП №55178347 державним виконавцем вчинялись дії, зокрема: щодо отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна; скерування подання державного виконавця про звернення до Галицького районного суду м. Львова щодо винесення рішення про визначення ? ідеальної частики за ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 ; винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 27.11.2018; складено акт державного виконавця від 29.11.2018 про вихід за місцем виконання рішення суду та про те, що боржник з`явилася за викликом державного виконавця, постанову про опис майна та виконавчий лист отримала.

З огляду на це суд вважає, що рішення державного виконавця (постанова про стягнення виконавчого збору в розмірі 101437,15 грн. від 20.02.2019 ВП №55178347) винесена на підставі статей 3,27,40 Закону України «Про виконавче провадження» відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки прийнята обґрунтовано, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України "Про виконавче провадження"; державний виконавець при прийнятті рішення діяв добросовісно та розсудливо. В свою чергу суд вважає вимоги позивача у цій справі безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

З огляду на висновки суду по суті спору, понесені ОСОБА_1 витрати не відшкодовуються та покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 287, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, головного державного виконавця Левко Любові Романівни про визнання протиправною і скасування постанови,- відмовити повністю.

Понесені позивачем судові витрати покласти на нього.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на судове рішення подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дні його проголошення.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна