Справа № 826/10500/18
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 липня 2019 року № 826/10500/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням пільгового стажу з 01.09.1973 по 03.06.1985 по списку №1 в кратності до п. 8 ч. 3 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.07.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 1973 по 1985 працювала на різних посадах на виробничій дільниці хімічних і фотолітографічних процесів в зоні «чистої кімнати» з електро-вакуумною гігієною, в умовах підвищеного тиску повітря та аероінної недостатності з вмістом випарів шкідливих речовин, що супроводжують виробництво інтегральних схем. Вказаний факт також був встановлений рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.10.2001 по справі №2-2994. 03.07.2018 представником позивача було подано скаргу на дії працівників Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якій представник просив також відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу. Однак відповідач листом від 27.04.2018 №23688/08 протиправно відмовив позивачу у перерахунку пенсії на пільгових умовах для окремих працівників.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що рішенням Шевченківського районного м. Києва від 09.10.2001 по справі №2-2994 дійсно встановлено факт пільгової роботи позивача в Київському науково-дослідному інституті Мікроприладів, однак не зобов`язано органи Пенсійного фонду врахувати стаж в подвійному розмірі.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що рішенням Шевченківського районного м. Києва від 09.10.2001 по справі №2-2994 встановлено лише юридичний факт, який повинен слугувати підставою для зарахування стажу у подвійному розмірі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_1 в 1969 була прийнята на роботу в Київський науково-дослідний інститут «Мікроприлад» на посаду техніка, згодом з 1973 була переведена на посаду оператора прецизійної фотолітографії, а з 1975 по 1985 працювала інженером на виробничій дільниці №260.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.10.2001, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 24.01.2002 по справі №2-2994 було встановлено юридичний факт того, що позивач в період з 01.09.1973 по 03.06.1985 працювала на виробничій дільниці хімічних і фотолітографічних процесів в зоні «чистої кімнати» з електро-вакуумною гігієною, в умовах підвищеного тиску повітря та аероінної недостатності з вмістом випарів шкідливих речовин, що супроводжують виробництво інтегральних схем, що також відповідає спеціальності 108А010 хімічного виробництва 1080А000-17541А, згідно Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.1992 №81 та від 11.03.1994 №162.

16.04.2018 представником позивача було подано відповідачу заяву про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням стажу в подвійному розмірі за списком №1, однак працівниками Пенсійного фонду не було прийнято вказану заяву у зв`язку з недостатністю уточнюючих документів.

20.04.2018 вважаючи вказані дії протиправними, представник позивача звернувся зі скаргою на дії працівників Пенсійного фонду, крім того, представник позивача у вказаній скарзі просив уповноважений орган здійснити перерахунок пенсії в подвійному розмірі. Разом з тим, позивач повідомив відповідача про неможливість подати уточнюючу довідку Київського науково-дослідного інституту «Мікроприлад», на підтвердження свого трудового стажу остання надала копію трудової книги, копію рішення та ухвали суду, копію паспорта та заяви про перерахунок пенсії.

27.04.2018 відповідач листом №23688/08 повідомив позивача, що для призначення пенсії на пільгових умовах окремим категоріям працівників слід надати уточнюючу довідку відповідного підприємства, до того ж, рішенням Шевченківського районного м. Києва від 09.10.2001 по справі №2-2994 встановлено факт пільгової роботи позивача в Київському НДІ Мікроприладів, однак не зобов`язано органи Пенсійного фонду врахувати стаж в подвійному розмірі.

Вважаючи вказані дії протиправними, а своє право порушеним, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу десятого частини третьої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

За приписами частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із копії трудової книжки, що наявна в матеріалах справи, позивач в період з 1975 по 1985 працювала інженером на виробничій дільниці №260.

Звертаючись до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на підтвердження спеціального трудового стажу позивачем було надано копію трудової книжки, копії рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.10.2001 та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 24.01.2002 справі №2-2994.

Згідно з пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08. 1993 № 637 (Порядок № 637) за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За правилами пункту 20 цього ж Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Аналогічне положення міститься також в п. 10 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок № 383) згідно якого, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №439/1148/17.

Так, позивачем на підтвердження обставин того, що остання працювала інженером на виробничій дільниці хімічних і фотолітографічних процесів в зоні «чистої кімнати» з електро-вакуумною гігієною, в умовах підвищеного тиску повітря та аероінної недостатності з вмістом випарів шкідливих речовин, що супроводжують виробництво інтегральних схем було надано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.10.2001 та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 24.01.2002 по справі №2-2994.

Однак судом не може братися до уваги правова позиція, встановлена у вказаних рішеннях, з огляду на слідуюче.

Згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 08.10.2018 у справі №706/1637/16-ц суд зазначив, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо трудового стажу (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, нарахування надбавок та інших пільг).

Крім того, як вбачається зі змісту рішення суду та пояснень позивача, Київський науково-дослідний інститут «Мікроприлад» відмовився надавати позивачу уточнюючу довідку, з огляду на відсутність підтверджуючих документів того, що остання працювала на виробничій дільниці хімічних і фотолітографічних процесів в зоні «чистої кімнати» з електро-вакуумною гігієною, в умовах підвищеного тиску повітря та аероінної недостатності з вмістом випарів шкідливих речовин, що супроводжують виробництво інтегральних схем.

Суд, дослідивши запис позивача в трудовій книжці, також позбавлений можливості встановити вищевказані обставини, оскільки запис про роботу позивача, свідчить про те, що остання працювала інженером на виробничій дільниці №260, а не виробничій дільниці хімічних і фотолітографічних процесів в зоні «чистої кімнати» з електро-вакуумною гігієною, в умовах підвищеного тиску повітря та аероінної недостатності з вмістом випарів шкідливих речовин, що супроводжують виробництво інтегральних схем. Документів на підтвердження або спростування вказаних обставин позивачем суду надано не було.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що надані позивачем копії судових рішень не мають жодного преюдиційного значення щодо встановлення пільгового стажу позивача, оскільки вказаний стаж, згідно вимог Закону підтверджується уточнюючою довідкою підприємства, яка в свою чергу, відсутня в матеріалах даної адміністративної справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не було порушено права позивача, у зв`язку з чим, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур