Справа № 120/1730/19-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 липня 2019 р. Справа № 120/1730/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21100)

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності відповідача щодо відмови у постановці на пенсійний облік позивача та поновлення йому виплати основної державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю по ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон), згідно постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.04.2010 року по адміністративній справі № 2-а-991/2010 протиправною; зобов`язання відповідача взяти на пенсійний облік позивача та поновити йому нарахування та виплату основної державної пенсії в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком згідно постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.04.2010 року по адміністративній справі № 2-а-991/2010 з 24.01.2019 року.

Позов обґрунтовано тим, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І-категорії та є інвалідом війни ІІ групи. На даний час позивач знаходиться на пенсійному обліку у відповідача та отримує пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб». 24.01.2019 року позивач звернувся із заявою до відповідача, в якій просив зупинити йому виплату пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та осіб до них прирівняних» та просив відповідача нараховувати та виплачувати йому пенсію у відповідності до рішення національного суду, а саме: постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.04.2010 року по справі № 2-а-991/2010. На вказану заяву відповідач повідомив, що позивач повинен звернутись з заявою про припинення виплати пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» до управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян відповідача та одночасно звернутися із заявою про призначення пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до територіального управління Пенсійного фонду за місцем свого проживання. Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 03.06.2019 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

26.06.2019 року за вх. № 33481 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовну заяву вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідач не наділений повноваженнями щодо призначення пенсій згідно Закону, такими повноваженнями наділені виключно управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління. Тому, позивачеві слід звернутись за призначенням пенсії згідно Закону до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці за місцем його проживання (реєстрації), про що подати відповідну заяву. Проте, на сьогодні позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»). Разом з тим, відповідач зазначає, що згідно постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.04.2010 року у справі № 2-а-991/2010 задоволено позов позивача до відповідача про зобов`язання здійснити перерахунок основної пенсії з розміру восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону з 01.01.2009 року в розмірі 4 352 грн. щомісячно, а з 01.02.2010 року в розмірі 4 584 грн. щомісячно та відповідно до ст. 50 Закону здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю з 01.02.2009 року в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, що складає 408 грн. щомісячно, а з 01.01.2010 року в розмірі 429 грн. 75 коп.. На виконання вказаної постанови відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивача згідно ст. 54 Закону в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії згідно ст. 50 Закону в розмірі 75% мінімальної пенсії, починаючи з 14.12.2010 року за період з 01.01.2009 року по 24.05.2011 року та нараховано 83 130 грн. 54 коп., які підлягають виплаті в порядку постанови Кабінету Міністрів України № 440, якою затверджено Порядок погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою (далі Порядок № 440). В той же час, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» доповнено п. 4 Прикінцевих положень Закон України «Про державний бюджет України на 2011 рік» та встановлено, що норми і положення ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону застосовуються у порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Таким чином, фінансування вказаних програм провадиться через органи Державного казначейства у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку в межах наявних фінансових ресурсів, затверджених Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік. На виконання п. 7 Закону України «Про держаний бюджет України на 2011 рік» Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» № 745 від 06.07.2011 року (далі Постанова № 745), якою було встановлено нові розміри зазначених виплат. У зв`язку із прийняттям Постанови № 745 територіальними управліннями Пенсійного фонду України були переглянуті всі судові рішення на предмет можливого закінчення виконання процесуального документа. За таких обставин, рішення Ленінського районного суду м. Вінниці виконано в межах покладених зобов`язань, відповідно у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи (І категорія) та особою з інвалідністю ІІ групи у зв`язку із виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач перебуває на пенсійному обліку у відповідача та отримує пенсію по ІІ групі інвалідності згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.04.2010 року по адміністративній справі № 2-а-991/2010 дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача визнано протиправними та зобов`язано провести перерахунок основної пенсії позивача в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до п. 4 ст. 54 Закону з 01.01.2009 року в розмірі 4 353 грн. 00 коп. щомісячно, а з 01.02.2010 року в розмірі 4 584 грн. щомісячно та відповідно до ст. 50 Закону здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю з 01.02.2009 року в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, що складає 408 грн. щомісячно, а з 01.01.2010 року в розмірі 429 грн. 75 коп. щомісячно, а також зобов`язано відповідача виплатити різницю між нарахованою та раніше виплаченою основною і додатковою пенсіями позивача. Дана постанова залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.12.2012 року провадження № К/9991/86768/11.

На виконання даної постанови відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача та за період з 01.01.2009 року по 24.05.2011 року виплачено 83 130 грн. 54 коп.

24.01.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про зупинення виплати йому пенсії згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та нарахування та виплату пенсії у відповідності до рішення національного суду, а саме постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.04.2010 року по справі № 2-а-991/2010, яка набула законної сили та якою зобов`язано відповідача провести перерахунок основної пенсії позивача в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону з 01.01.2009 року щомісячно та відповідно до ст. 50 Закону здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, з 01.02.2009 року в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком щомісячно.

15.02.2019 року за вих. № 155/К-12 відповідачем надано відповідь на вказану вище заяву, в якій відповідач вказав, що в разі бажання змінити вид пенсійного забезпечення та перейти на пенсію за іншим законом позивачеві необхідно звернутись із заявою про припинення виплати пенсії згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян відповідача та із заявою про призначення пенсії згідно Закону до територіального управління пенсійного фонду за місцем його проживання.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 року № 1210.

Відповідно до ст. 49 Закону, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Розмір додаткових пенсій за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 1 був визначений приписами ст. 50 Закону, та для інвалідів II групи становив 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв`язку з втратою годувальника був передбачений у ст. 54 Закону, та для інвалідів II групи становив 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч. 3 ст. 67 Закону у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім`ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

19.06.2011 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»», яким встановлено, що норми і положення ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вказаного Закону прийнято Постанову № 745, якою визначено розміри виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вказана постанова набрала чинності 23.07.2011 року, а тому саме із цієї дати органами пенсійного фонду були переглянути усі судові рішення на предмет можливого закінчення їх виконання у зв`язку зі зміною правового регулювання та розмірів здійснених виплат.

З 01.01.2012 року Постанова № 745 припинила свою дію у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Постанова № 1210).

П. 2 Постанови № 1210 зобов`язано Пенсійний фонд України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 796, п. 63 якого, зокрема розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено п. 4, яким встановлено, що норми і положення ст.. 39, 50, 51, 52, 54, 50, 54 Закону № 796 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із новою редакцією ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Ст. 54 Закону визначено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

При цьому, положення Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» неконституційними не визнавались, положення Постанови № 1210 є також чинними.

Згідно п. 3 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог.

Аналіз вище наведених положень доводить, що державою гарантується особливий захист прав та інтересів осіб, які безпосередньо брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Це стосується й пенсійного забезпечення таких осіб. Так, одночасно із отриманням основної пенсії таким особам, гарантується виплата додаткових пенсій, як постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Разом з тим порядок та розміри пенсійних виплат визначаються виключно положеннями чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що на даний час позивач отримує пенсію згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Водночас, постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.04.2010 року у справі № 2-а-991/2010 зобов`язано відповідача провести перерахунок пенсії позивача з розміру восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону з 01.01.2009 року в розмірі 4 352 грн. щомісячно, а з 01.02.2010 року в розмірі 4 584 грн. щомісячно та відповідно до ст. 50 Закону здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю з 01.02.2009 року в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, що складає 408 грн. щомісячно, а з 01.01.2010 року в розмірі 429 грн. 75 коп. щомісячно. Вказане рішення суду було виконане в повному обсязі, про що свідчить довідка про здійснення нарахування на виконання рішення суду від 13.11.2014 року вих. № 2604/06-36/02, в якій вказано, що позивачеві на виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці нараховано в цілому 83 130 грн. 54 коп., що також підтверджується позивачем у позовній заяві. До вказаної довідки додано розрахунок доплати за рішенням Ленінського районного суду справа № 2-а-991/2010 від 15.04.2010 року. Згідно наданого розрахунку останнє нарахування на виконання вказаного рішення суду було здійснено за період з 01.05.2011 року по 24.05.2011 року.

Разом з тим, Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 745 (набрала чинності 23.07.2011 року), якою визначено розміри виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Саме із цієї дати органами пенсійного фонду були переглянути усі судові рішення на предмет можливого закінчення їх виконання у зв`язку зі зміною правового регулювання та розмірів здійснених виплат. Проте Постанова № 745 припинила свою дію з 01.01.2012 року у зв`язку із прийняттям Постанови № 1210.

У цьому контексті суд звертає увагу, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Більш того, Конституційний Суд України у рішенні від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

В рішенні № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року Конституційний Суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пункті 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, Конституційний Суд України визнав конституційними регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів державного бюджету України.

Право встановлювати законодавчі обмеження щодо виплати пенсії узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні від 03.06.2014 року у справі «Великода проти України» (заява № 43331/12), в якому суд розглянувши скаргу, зокрема, за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на припинення виплати заявниці державними органами пенсії у розмірах, встановлених рішенням національного суду після внесення у 2011 році змін до законодавчих актів, вказав на відсутність втручання у право заявниці на мирне володіння майном внаслідок внесення змін до законодавства щодо зменшення розміру соціальних виплат. Суд у цій справі констатував, що подальша дія судового рішення закінчилась, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати, було внесено зміни, відповідно, судове рішення не може бути гарантією проти законодавчих змін у майбутньому.

У іншому рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення від 12.10.2004 року у справі «Кйартан Асмудсон проти Ісландії»).

Таким чином, розміри пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи були цілком правомірно змінені у відповідності до вимог Постанови № 745, а згодом Постанови № 1210.

Суд наголошує, що на підставі вказаних вище постанов встановлено інший порядок визначення та виплат розмірів пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. А тому твердження позивача про те, що виплата йому пенсії згідно постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.04.2010 року у справі № 2-а-991/2010 має здійснюватись безстроково є безпідставним, оскільки судове рішення не може бути гарантією щодо законодавчих змін регулювання пенсійних виплат у майбутньому.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 06.06.2018 року у справі № 816/4614/15, від 19.06.2018 року у справі № 344/14522/17, від 25.10.2018 року у справі № 629/4376/16.

До того ж, постанова Ленінського районного суду м. Вінниці повністю виконана.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови у постановці на пенсійний облік позивача та поновлення йому виплати основної державної пенсії та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров`ю по ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.04.2010 року по адміністративній справі № 2-а-991/2010.

Що стосується позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача взяти на пенсійний облік позивача та поновити йому нарахування та виплату основної державної пенсії в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком на підставі/згідно постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.04.2010 року по адміністративній справі № 2-а-991/2010 з 24.01.2019 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок вимоги про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та вимоги про зобов`язання вчинення ним певних дій. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, можливим є зобов`язання до вчинення певних дій.

З огляду на те, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови у постановці на пенсійний облік позивача та поновлення йому виплати основної державної пенсії та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров`ю по ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.04.2010 року по адміністративній справі № 2-а-991/2010 залишено без задоволення, відповідно позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача взяти на пенсійний облік позивача та поновити йому нарахування та виплату основної державної пенсії в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком на підставі/згідно постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.04.2010 року по адміністративній справі № 2-а-991/2010 з 24.01.2019 року також не підлягає задоволенню, як похідна.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись Законом України «Про статус і соціальний захист», Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011 року, постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» № 745 від 06.07.2011 року та ст. 2, 73,74, 75, 76, 77, 90, 242, 245, 246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності відповідача щодо відмови у постановці на пенсійний облік позивача та поновлення йому виплати основної державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю по ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.04.2010 року по адміністративній справі № 2-а-991/2010 протиправною та зобов`язання відповідача взяти на пенсійний облік позивача та поновити йому нарахування та виплату основної державної пенсії в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком згідно постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.04.2010 року по адміністративній справі № 2-а-991/2010 з 24.01.2019 року відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21100)

Суддя Маслоід Олена Степанівна