Справа № 550/574/19
Суддя: Михайлюк О. І.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 550/574/19
Провадження № 2-а/550/11/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Михайлюк О.І.,

при секретарі судового засідання Шукевич Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Чутове адміністративну справу №550/574/19

за позовом ОСОБА_1

до інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції №3 у Житомирській області Департаменту патрульної поліції Шеремета Олександра Володимировича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить: визнати дії інспектора роти №3 управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції Шеремета Олександра Володимировича про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн за порушення ст. 121 ч. 3 КУпАП незаконними; визнати постанову серії ЕАВ №1127174 про адміністративне правопорушення від 05 травня 2019 року протиправною, скасувати її та закрити провадження по справі.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05.05.2019р. близько 18 години, керуючи автомобілем DAF FT 95 ХГ 430, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «kogel», д.н.з. НОМЕР_2 на автодорозі Київ-Харків-Ягодин, він рухався в напрямку м. Києва та на 161 км зазначеної автодороги був зупинений інспектором роти №3 батальйону №1 УПП в Житомирській області ДПП сержантом поліції Шереметом Олександром Володимировичем.

За результатами візуального огляду транспортного засобу та перевірки міжнародних сертифікатів проходження технічного огляду на вищевказаний автомобіль на напівпричіп, до нього стосовно позивача працівником поліції винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, за не проходження обов`язкового технічного контролю автомобіля.

ОСОБА_1 зазначає, що на думку працівника поліції, він порушив вимоги п.31.3б ПДР, згідно яких забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язків технічний контроль (для транспортних засобів, які підлягають такому контролю).

Однак позивач не погоджується з таким висновком працівника поліції, оскільки транспортний засіб, яким він керував, пройшов технічний контроль, що підтверджується Міжнародними сертифікатами технічного огляду №96690 та 58480 відповідно, які дійсні до лютого 2020 року та які поліцейським не було взято до уваги.

Таким чином, позивач вважає, що постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності було винесено безпідставно та незаконно, у зв`язку з чим, зазначена постанова підлягає скасуванню.

Відповідач надав суду письмові пояснення на позов, в яких проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування заперечень на позов відповідач посилається на те, ним були дотримані вимоги КУпАП при розгляді справи, було роз`яснено позивачу права, повідомлено про вчинення ним порушення, заслухання його пояснення та надано ним оцінку. Дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи відповідачем вчинено не було. Штраф накладено за ч. 3 ст. 121 КУпАП в межах санкції за це правопорушення. І, як наслідок, відсутні підстави для визнання протиправною та скасування постанови.

Відповідач вказує, що за порушення режиму зовнішніх світлових приладів, відповідно до ПДР України та КУпАП, до позивача було застосовано попередження.

Щодо відсутності у позивача протоколу обов`язкового технічного огляду транспортного засобу, відповідач зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 29 та ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» для всіх транспортних засобів, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані у підрозділах Державтоінспекії Міністерства внутрішніх справ України обов`язковим є наявність протоколу перевірки технічного стану.

Згідно із приписами пункту 19 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів № 137 від 30.01.2012р., якщо протокол обов`язкового технічного контролю застосовується як альтернатива Міжнародному сертифікату технічного огляду (на вимогу замовника), його видають акредитовані згідно із Законом України «Про акредитацію органів з оцінки відповідності» виконавці відповідно до Угоди про прийняття єдиних умов періодичних технічних оглядів колісних транспортних засобів і про взаємне визнання таких оглядів із зазначенням у протоколі слів такого змісту: «Міжнародний технічний огляд проведено».

Тобто, на думку відповідача, національний протокол контролю технічного стану транспортного засобу є обов`язковим, а Міжнародний сертифікат технічного огляду оформлюється при виконанні міжнародних перевезень за необхідністю.

Відповідач вважає, що Міжнародний сертифікат технічного огляду не замінює національний протокол, який у всіх випадках є обов`язковим і лише він у межах України підтверджує проходження обов`язкового технічного огляду транспортного засобу. Оскільки у позивача на час проведення перевірки такий протокол був відсутній, висновок про керування транспортним засобом, що своєчасно не пройшов технічний огляду є правомірним.

Крім того, відповідач вказує, що позов заявлено до неналежного відповідача, так як згідно чинного законодавства належним відповідачем так як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху має бути відповідний орган Національної поліції.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив розгляд даної справи провести без участі останнього.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений,

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

05.05.2019р. інспектором роти №3 управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції Шереметом О.В. було винесено постанову серії ЕАВ №1127174, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн за ч.3 ст.121 КУпАП за те, що 05.05.2019 року о 18 год 03 хв останній керував транспортним засобом DAF FT XF 430, н.з. НОМЕР_3 , який мав технічну несправність - не працювала права фара в режимі ближнього світла фар та транспортний засіб не пройшов обов`язків технічний контроль, чим порушив п.п.31.3.б ПДР України експлуатація транспортного засобу, який не пройшов обов`язків технічний контроль, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП (а.с. 13).

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Адміністративна відповідальність за ч.3 ст. 121 КУпАП настає в разі керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» до у і у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю пройшов такий контроль.

Статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані у підрозділах Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ст.1 Угоди про прийняття єдиних умов періодичних технічних оглядів колісних транспортних засобів і про взаємне визнання таких оглядів, затвердженої Указом Президента № 159/2006 від 28.02.2006 року, договірні сторони приймають правила щодо періодичності технічних оглядів колісних транспортних засобів, зареєстрованих або допущених до експлуатації на їхній території і на взаємній основі визнають огляди, які поводяться до цих Правил.

В Україні Віденську ОСОБА_2 1997 року було затверджено Указом Президента України від 28 лютого 2006 року № 159/2006, а набула чинності зазначена Угода в Україні з 18 березня 2007 року.

З метою виконання Україною Віденської Угоди 1997 року Міністерство транспорту і зв`язку України затвердило наказ від 09.01.2009 № 8 «Про заходи щодо забезпечення виконання Віденської Угоди 1997 року».

Як вбачається з матеріалів справи, на час винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, на транспортний засіб DAF FT XF 430, н.з. НОМЕР_3 , яким керував позивач, малися наступні документи, що підтверджують проходження зазначеним транспортним засобом обов`язкового технічного огляду: Міжнародний сертифікат технічного огляду № 58480 від 10.04.2014 року згідно якого технічний огляд було проведено 27.02.2019р., наступний огляд не пізніше 02/2020р., виданий ДП «Державтотранс НДІпроект», а також сертифікат придатності до експлуатації вантажних автомобілів та причепів № UA 981547 від 27.02.2019 року, який є дійсним до 27.02.2020р. (а.с. 11,13) .

Крім того, позивачем до матеріалів справи надані Міжнародний сертифікат технічного огляду № 96690 від 27.02.2019 на напівпричіп KOGEL SN24 н.з. НОМЕР_2 , виданий ДП «Державтотранс НДІпроект», та сертифікат придатності до експлуатації вантажних автомобілів та причепів № UA 981548 від 27.02.2019 року, який є дійсним до 27.02.2020р.

Атестатом про акредитацію, виданого Національним агенством з акредитації України, засвідчено компетентність органу з сертифікації дорожніх транспортних засобів та систем управління якістю ДП «Державтотранс НДІпроект» в сфері дорожні транспортні засоби, їх складові та приладдя; послуги з перевезення автомобільним транспортом, з ремонту та технічного обслуговування дорожніх транспортних засобів та їх складових.

Отже, суд приходить до висновку, що автомобіль DAF FT XF 430, н.з. НОМЕР_3 , пройшов обов`язковий технічний огляд, про що йому були видані Міжнародний сертифікат технічного огляду № 58480 від 10.04.2014 року згідно якого технічний огляд було проведено 27.02.2019р., наступний огляд не пізніше 02/2020р., а також сертифікат придатності до експлуатації вантажних автомобілів та причепів № UA 981547 від 27.02.2019 року, який є дійсним до 27.02.2020р..

Щодо посилань відповідача на те, що згідно Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів № 137 від 30.01.2012р. Міжнародний сертифікат технічного огляду не замінює національний протокол, який у всіх випадках є обов`язковим і лише він у межах України підтверджує проходження обов`язкового технічного огляду транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 18 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів № 137 від 30.01.2012р. (далі Порядок №137 від 30.01.2012р.), перевірка конструкцій і технічного стану транспортних засобів проводиться згідно з Вимогами до перевірки. У разі позитивного результату після проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу замовникові видається протокол перевірки технічного стану із самоклейною міткою радіочастотної ідентифікації, яка розміщується в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу. У разі негативного результату або невідповідності даних у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу даним ідентифікації транспортного засобу складається акт невідповідності технічного стану транспортного засобу за формою згідно з додатком 4.

Положеннями п. 19 зазначеного Порядку №137 від 30.01.2012р. визначено, що якщо протокол перевірки технічного стану застосовується як альтернатива Міжнародному сертифікату технічного огляду (на вимогу замовника), його видають акредитовані згідно із Законом України Про акредитацію органів з оцінки відповідності виконавці відповідно до Угоди про прийняття єдиних умов періодичних технічних оглядів колісних транспортних засобів і про взаємне визнання таких оглядів із зазначенням у протоколі слів такого змісту: Міжнародний технічний огляд проведено.

Тобто, суд зазначає, що положення п. 19 зазначеного Порядку №137 від 30.01.2012р. визначають застосування протоколу перевірки технічного стану як альтернативи Міжнародному сертифікату технічного огляду та не містить приписів щодо неможливості використання Міжнародного сертифікату технічного огляду, виданих акредитованими згідно із Законом України «Про акредитацію органів з оцінки відповідності виконавцями відповідно до Угоди про прийняття єдиних умов періодичних технічних оглядів колісних транспортних засобів і про взаємне визнання таких оглядів.

Щодо посилань відповідача про те, що вищезазначені Міжнародний сертифікат технічного огляду № 58480 від 10.04.2014 року, а також сертифікат придатності до експлуатації вантажних автомобілів та причепів № UA 981547 від 27.02.2019 року, не надавались позивачем під час зупинки транспортного засобу та винесення оскаржуваної постанови суд зазначає, що згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вказує, що відповідачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що позивач не мав при собі та не надав на огляд під час винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення Міжнародний сертифікат технічного огляду № 58480 від 10.04.2014 року, а також сертифікат придатності до експлуатації вантажних автомобілів та причепів № UA 981547 від 27.02.2019 року. При цьому суд враховує, що зазначені документи були та є чинними, як на момент винесення оскаржуваної постанови так і на момент розгляду адміністративної справи судом.

Таким чином, з огляду на те, що судом встановлено, що автомобіль DAF FT XF 430, н.з. НОМЕР_3 , пройшов обов`язковий технічний огляд, постанова серії ЕАВ №1127174 від 05.05.2019р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП є неправомірною.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині скасування постанови серії ЕАВ №1127174 від 05.05.2019р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що він не є належним відповідачем у даній справі, оскільки у відповідності до Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції, зокрема, розглядають справи про адміністративні правопорушення - про порушення правил дорожнього руху, відповідальність за які визначені, в тому числі частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них Законом України "Про Національну поліцію" повноважень.

Таким чином, інспектор роти №3 батальйону №1 управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції, як працівник органу Національної поліції, особа, на яку за законом покладені повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення, є суб`єктом владних повноважень в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 КАСУ та є належним відповідачем у даній справі.

Щодо позовних вимог про визнання дій інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції Шеремета Олександра Володимировича про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн за порушення ст. 121 ч. 3 КУпАП незаконними суд зазначає наступне.

У відповідності до приписів ст. 19 КАСУ, предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов`язки учасників спірних правовідносин.

Таким чином, обов`язковою ознакою рішень, дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

В силу ч.1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

У свою чергу, особа, що притягнута до адміністративної відповідальності, наділена правом оскарження зазначеної постанови.

Суд зазначає, що не дії відповідача, а його рішення у формі постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності породжує для позивача певні правові наслідки і має обов`язковий характер.

У даному інспектором роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Шеремета Олександра Володимировича за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, винесено оскаржувану постанову від 05.05.2019року, якою і притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, суд зазначає, що дії відповідача щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності самі по собі не містять владно-управлінських ознак, оскільки юридичні наслідки для особи у даному випадку має лише рішення у формі постанови, яким останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

При цьому, належним та достатнім способом захисту прав позивача у даному випадку є скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, про що і прийнято рішення судом першої інстанції.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій інспектора роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Шеремета Олександра Володимировича про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 345, 355, 356, 359 п. 3 ч. 3 ст. 286, 271 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції Шеремета Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серії ЕАВ №1127174 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн 00 коп.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП закрити.

В іншій частині - в позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Чутівський районний суд Полтавської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_4 .

Відповідач інспектор роти №3 батальйону управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції Шеремет Олександр Володимирович (службова адреса: 10031, м. Житомир, вул. Покровська,96).

Суддя О. І. Михайлюк