Справа № 161/1855/19
Суддя: Пахолюк А. М.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/1855/19
Провадження № 2-а/161/103/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2019 року місто Луцьк Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Пахолюка А.М.

при секретарі - Грабовській Г.О.

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Кондюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за позовною заявою ОСОБА_2 до інспектора із зв`язків з громадськістю Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Шмігель Ольги Петрівни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов мотивує тим, що 18.01.2019 року відповідачем було складено щодо нього постанову по справі про адміністративне правопорушеннясерії НК № 595857 (далі - постанова) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Вважає дану постанову протиправною та такою, що порушує його законні права. Вказує, що, не порушував вимоги ПДР, оскільки, транспортним засобом не керував, лише сів на місце водія, щоб забрати ключі та відкрити багажник. Для встановлення особи пред`явив посвідчення учасника бойових дій, так як посвідчення водія при собі не було.

З врахуванням наведеного, просить суд скасувати постанову серії НК № 595857 від 18.01.2019 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідали вимогам Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух» та ПДР України. Крім того, вказує, що факт керування позивачем транспортним засобом стверджується показаннями ОСОБА_3 , якого обризгав транспортний засіб, яким керував позивач. Зазначає, що ОСОБА_2 відмовився пред`явити посвідчення водія, оскільки, пояснював поліцейським, що не керував транспортним засобом.

Ухвалою суду від 05 березня 2019 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, з підстав, зазначених у позовній заяві. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просила суд, відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 січня 2019 року відповідачем було винесено щодо позивача оскаржувану постанову, із змісту якої вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 в місті Луцьку, бул. Дружби Народів, не мав при собі/ не пред`явив посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено, відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Пункт 2.1 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 62 Конституції України передбачено що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок органу (посадової особи) з`ясувати усі обставини справи під час розгляду справи про адміністративне правопорушення чітко визначений ст. 280 КУпАП.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Позивач вказує, що не керував транспортним засобом 18.01.2019 року, і відповідачем не надано суду жодного переконливого доказу, що спростовує твердження позивача.

При цьому, суд критично відноситься до наданого представником відповідача рапорту інспектора роти №3 БУПП у Волинській області Мазяра А.А., та письмових пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 щодо підтвердження факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом в момент порушення. Зокрема, зазначене спростовується постановою Волинського апеляційного суду від 25.04.2019 року, якою встановлено відсутність належних доказів, які підтверджують факт керування ОСОБА_2 18 січня 2019 рокутранспортним засобом «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 в місті Луцьку по бул. Дружби Народів.

Інших доказів, що підтверджували б вину позивача у порушенні ПДР (фото, відеофіксаціїї, пояснень інших свідків порушення) відповідачем в силу вимог ст.283 КУпАП під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності не зібрано і не надано суду в ході розгляду даної справи, хоча обов`язок щодо доказування відповідачем правомірності свого рішення безпосередньо встановлений нормами ч.2 ст. 77 КАС України.

Відтак, наявні обґрунтовані сумніви щодо винуватості позивача у вищевказаному правопорушенні.

Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши представлені докази, вважає, що при складанні постанови відповідачем не були дотриманні норми ст.ст. 278, 279, 280, 283 КУпАП, які визначаються порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, тому на підставі ч. 3 ст. 286 КАС України слід скасувати оскаржувану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Скасувати постанову серії НК № 595857 від 18 січня 2019 року інспектора із зв`язків з громадськістю Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Шмігель Ольги Петрівни про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.