Справа № 1140/3272/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/3272/18

головуючий суддя І інстанції Хилько Л.І.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Чепурнова Д.В., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 року в адміністративній справі № 1140/3272/18 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби про скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості № UA901000/2018/000148/1 від 22.11.2018 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 901010/2018/00286 від 22.11.2018 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 року адміністративний позов було задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 22.11.2018 року №UA901000/2018/000148/1.

Визнано протиправним і скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.11.2018 року № UA901010/2018/00286. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Кіровоградська митниця Державної фіскальної служби звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що судом першої інстанції було протиправно не прийнято до уваги посилання на те, що використання інформаційного ресурсу SCHWACKE передбачено методикою товарознавчої екпертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074/8395.

ОСОБА_1 було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 23 жовтня 2018 року у Республіці Польща позивачем придбано автомобіль Skoda Fabia, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1422 см. куб.

Згідно фактури 82/А/2018 вартість автомобіля становила 12000 польських злотих, ПДВ 0%, спосіб оплати готівка, дата оплати 23.10.2018 р.

01 листопада 2018 року з метою належного митного оформлення товару до Кіровоградської митниці ДФС позивачем подано митну декларацію №UА901010/2018/009925 (далі МД).

Згідно МД до митного оформлення подано легковий автомобіль у кількості 1 шт. марки Skoda Fabia, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення 01.07.2015 р., модельний рік виготовлення 2016, робочий об`єм циліндрів двигуна 1422 см. куб., тип двигуна дизельний, потужність двигуна 66 кВт, колір червоний, кількість дверей 5, колісна формула 4 х 2, такий, що був у використанні, технічно несправний, має аварійні ушкодження, зокрема: ушкодження облицівки переднього бамперу, відсутня облицівка правої протитуманної фари, зламано решітку та хромовану накладку решітки радіатора, розбито блок-фару праву, зламано кріплення блок-фари лівої, деформація крила переднього правового з переломами металу, деформація панелі та каркасу капоту, вм`ятина та скол фарби в нижній частині правої стійки вікна вітрового, ушкодження лакофарбового покриття двері передньої правої (подряпини), деформація порогу правого в передній частині, зламано облицівку впускного колектору, тріщини вітрового скла, спрацювали подушки безпеки водія та пасажира.

Разом із МД було надано в паперовому вигляді документи, необхідні для митного оформлення: фактура 82/А/2018 від 23.10.2018, акт митного огляду UА205010/2018/416312 від 25.10.2018 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , Звіт про експертну оцінку колісного транспортного засобу № 18-212 від 31.10.2018 року, довідка про результати проходження радіологічного контролю.

Митна вартість товару була визначена позивачем за першим методом за ціною договору на рівні 12000 польських злотих, що за офіційним курсом валюти станом на день подання МД становила 88011,32 грн. (графи 22, 23, 42. 45 МД).

22 листопада 2018 року відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів номер UА901000/2018/000148/1, згідно якого митну вартість товару було визначено відповідно до ст. 64 МК України за резервним методом на рівні 35255,9 польських злотих (РLN). Рішення мотивовано тим, що при здійсненні контрою за правильністю визначення митної вартості декларованого автомобіля було проведено порівняння рівня заявленої митної вартості транспортного засобу (ТЗ) з рівнями митної вартості автомобіля марки Skoda моделі Fabia, 2015 та 2016 модельного років випуску, із рівнями митної вартості ідентичних та подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, та виявлено, що заявлений рівень митної вартості товару нижчий ніж вартості та їх рівні, вищезгаданих товарів по митним оформленням проведеним митницями України в митному режимі "Імпорт" в максимально наближені терміни до дати експорту товару в Україну. Додатково, проведено перевірку, згідно інформаційного електронного довідника Super SCHWAСКЕ та встановлено те, що вартість ТЗ становить 8200,0 EUR. Вищезазначена інформація призвела до виникнення сумнівів у відповідача у правильності визначення митної вартості.

На підставі рішення про коригування митної вартості товарів 22.11.2018 року, відповідачем також було видано позивачу Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 901010/2018/00286, згідно з якою за результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України, повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з причин коригування митної вартості товару та її визначення на підставі ст. 64 Митного кодексу України.

Не погодившись з вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA901010/2018/00286 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA901000/2018/000148/1 від 22.11.2018 року, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню у зв`язку з тим, що позивачем було вірно визначено митну вартість товару за першим методом, що підтверджено відповідними документами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч. 4 ст. 53 Митного кодексу).

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Як встановлено ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 1 ст. 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Статтею 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказана правова позиція також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 02.04.2019 року по справі № 809/784/16, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення були висновки відповідача про те, що заявлений позивачем рівень митної вартості товару нижчий ніж вартості та їх рівні, вищезгаданих товарів по митним оформленням проведеним митницями України в митному режимі "Імпорт" в максимально наближені терміни до дати експорту товару в Україну.

Також, відповідачем було додатково проведено перевірку, згідно інформаційного електронного довідника Super SCHWAСКЕ та встановлено те, що вартість ТЗ становить 8200,0 EUR.

Встановивши зміст спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками відповідача, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем разом із митною декларацією було надано в паперовому вигляді документи, необхідні для митного оформлення товару, а саме фактуру від 23.10.2018 року 82/А/2018, акт митного огляду від 25.10.2018 року UА205010/2018/416312, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , Звіт про експертну оцінку колісного транспортного засобу № 18-212 від 31.10.2018 року, довідка про результати проходження радіологічного контролю. Відповідно до фактури від 23.10.2018 року № 82/А/2018, вартість заявленого позивачем до митного оформлення автомобіля складає 12000.00 PLZ, що також було відображено у поданій позивачем митній декларації.

Згідно звіту № 18-212 про експертну оцінку колісного транспортного засобу марки Scoda Fabia, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , складеного станом на 31.10.2018 року, ринкова вартість зазначеного автомобіля складає 83412.03 грн.

Також, у вказаному звіті зазначено, що автомобіль є технічно несправним та має аварійні ушкодження, зокрема, ушкодження облицівки переднього бамперу, відсутня облицівка правої протитуманної фари, зламано решітку та хромовану накладку решітки радіатора, розбито блок-фару праву, зламано кріплення блок-фари лівої, деформація крила переднього правового з переломами металу, деформація панелі та каркасу капоту, вм`ятина та скол фарби в нижній частині правої стійки вікна вітрового, ушкодження лакофарбового покриття двері передньої правої (подряпини), деформація порогу правого в передній частині, зламано облицівку впускного колектору, тріщини вітрового скла, спрацювали подушки безпеки водія та пасажира. Зауважено, що під час огляду зафіксовано пробіг по одометру 95860 км.

Відтак, з зазначеного вбачається, що позивачем до митного органу були подані документи, які підтверджували митну вартість автомобіля та визначали його технічний стан, а саме технічну несправність останнього та наявності на ньому аварійних ушкоджень.

Між тим, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, технічний стан імпортованого позивачем транспортного засобу відповідачем, під час визначення його митної вартості за резервним методом, не враховувався.

Також, всупереч приписам ст. 57 Митного кодексу України, відповідачем не наведено підстав щодо неможливості застосування попередніх методів визначення митної вартості товарів у їх послідовності.

Відтак, контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування резервного методу.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості № UA901000/2018/000148/1 від 22.11.2018 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 901010/2018/00286 від 22.11.2018 року і необхідності їх скасування.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції було прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 року в адміністративній справі № 1140/3272/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.Є. Чередниченко