Справа № 711/9525/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 711/9525/18 Суддя (судді) першої інстанції: Демчик Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Літвіної Н.М.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Першого заступника начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради Загороднього Андрія Сергійовича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першого заступника начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради Загороднього Андрія Сергійовича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом до Першого заступника начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради Загороднього Андрія Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови від 11.06.2018 року щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.10 ст.96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі 17000 грн., а також закриття справи.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 травня 2019 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт вважає, що позивачем пропущено строк оскарження постанови без поважних причин.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню, з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. Зазначені норми права визначають підстави для залишення адміністративного позову без розгляду у разі пропуску строку звернення до суду без поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що 11.06.2018 року першим заступником начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради Загороднім А.С. було прийнято постанову №24 по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.10 ст. 96 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.

Позивач, не погоджуючись з вказаною постановою відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк звернення до суду із поважних причин, а оскаржувана постанова прийнята з порушенням процедури та прийняття такого рішення.

Колегія суддів не у повній мірі погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Дана справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 286 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.

Вказана норма права визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.12 ст. 286 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Статтею 289 КУпАП визначено строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною 3 ст. 123 КАС України передбачено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Сам по собі інститут строку звернення до адміністративного суду має на меті полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин. Іншими словами, обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.

Поважними ж причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 21.05.2018 року по 04.06.2018 року головним спеціалістом Управління ДАБК Черкаської міської ради Волковою Н.А. була здійснена позапланова перевірка, під час якої було встановлено, що позивачем порушено ст.38,39, 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами перевірки було складено акт від 04.06.2018 року щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт,в якому описані виявлені порушення будівельних норм стандартів і правил; протокол про адміністративне правопорушення від 04.06.2018 року №23; припис про усуненні порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 04.06.2018 року №16.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 04.06.2018 року №23, зокрема зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 11.06.2018 року у приміщенні Управління ДАБК Черкаської міської ради, за адресою: м.Черкаси, вул.Байди Вишневецького, 36, каб.119 а.

Крім того, у вказаному протоколі міститься запис перевіряючого про те, що позивач від підписання протоколу відмовився у зв`язку з чим вказаний протокол було направлено поштою на адресу позивача: АДРЕСА_1 .

Згідно копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення позивачем особисто отримано копії документів 12.06.2018 року.

Вказані обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про обізнаність позивача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення.

11.06.2018 року першим заступником начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради Загороднім А.С. було розглянуто матеріали справи та винесено постанову №24 по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.10 ст. 96 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.

Оскільки, позивач не був присутнім під час винесення оскаржуваної постанови, вказану постанову було направлено поштою на адресу останнього, а саме: АДРЕСА_1 .

Проте, як свідчать матеріали справи вказану постанову позивачем отримано не було, що підтверджується наявним у матеріалах справи конвертом з відміткою повернуто «за закінченням строку зберігання».

Колегія судді зазначає, що в даному випадку відповідачем виконано свій обов`язок щодо належного сповіщення позивача про винесену стосовно нього постанову та направлено оскаржувану постанову на правильну адресу позивача, проте ОСОБА_1 не скористався своїм правом та не отримав копію останньої.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 , відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду першої інстанції, подано адміністративний позов лише 08.11.2018 року, тобто з пропуском визначеного десятиденного строку звернення до адміністративного суду.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що йому стало відомо про існування постанови лише тоді, коли з ДВС надійшли постанови про арешт майна та виклик державного виконавця про зобов`язання з`явитись до виконавця, які ним отримано після 30 серпня 2018 року, про що свідчить штамп на конверті в якому вони надійшли до позивача. Після цього, як зазначає позивач, він намагався отримати відповідні копії постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, але на неодноразові звернення матеріали адміністративної справи йому надані не були.

Позивач зазначає, що йому не було відомо де саме зберігається адміністративна справа, які документи в ній находяться, тому відповідачу було направлено вимогу адвоката про надання справи в прошитому і пронумерованому вигляді з повідомленням про дату можливого ознайомлення зі справою. Справу на вимогу для ознайомлення надано не було, а 28 вересня 2018 року направлено копії зазначених вище документів на адресу позивача. Враховуючи те, що належним чином прошитих та пронумерованих документів для ознайомлення не було надано, позивач повторно 09 жовтня 2018 року звернувся із запитом про надання матеріалів для ознайомлення, але вони надані не були, проте були направлені копії документів, які вже направлялися раніше та були отримані позивачем і адвокатом лише 29 жовтня 2018 року.

Оцінюючи доводи позивача про поважність причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, а саме, що позивачем вчасно не було отримано оскаржувану постанову, тому не було можливості у десятиденний термін оскаржити дану постанову, суд першої інстанції вважав, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважних причин.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає, що позивачу було відомо про розгляд відповідачем стосовно нього справи про адміністративне правопорушення, а відтак, зважаючи, що такою справою напряму зачіпаються його права та інтереси, він повинен був цікавитись ходом та результатами її розгляду, чого однак не робив.

Крім того, як зазначає сам позивач, про існування постанови він дізнався коли з ДВС надійшли постанови про арешт майна та виклик державного виконавця про зобов`язання з`явитись до виконавця, які ним отримано після 30 серпня 2018 року.

11.09.2018 року, 13.09.2018 року, 09.10.2018 року позивач звертався до відповідача із запитами та заявами щодо надання належним чином прошитих та пронумерованих документів.

На вказані запити Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради неодноразово надавались відповіді до яких долучались належним чином завірені копії документів, серед яких і копія оскаржуваної постанови.

Проте, як зазначає сам позивач у позові, отримавши неналежним чином прошиті та пронумеровані копії документів, він був змушений в черговий раз звертатись до відповідача із заявами.

На думку колегії суддів, вказані обставини в черговий раз підтверджують факт обізнаності позивача про існування оскаржуваної постанови.

Також судом враховано й те, що пропуск ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду є досить значним і тривалим - з червня 2018 року по 08 листопада 2018 року.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PEREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE № 116/1997/900/1112).

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку відсутні підстави для визнання поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, оскільки про порушення своїх прав позивач міг дізнатися після 12.06.2018 року, але з цієї дати не вчиняв передбачених чинним законодавством, належних процесуальних дій для поновлення цих прав.

Враховуючи, що висновок суду першої інстанції про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду є передчасним, колегія суддів вважає, що рішення суду від 27 травня 2019 року підлягає скасуванню, а адміністративний позов - залишенню без розгляду.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача спростовують висновки суду першої інстанції та є підставою для скасування рішення суду від 27 травня 2019 року.

Разом з тим, звертаючись до суду із апеляційною скаргою, відповідач просив прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову, в той час як судом встановлені підстави для залишення адміністративного позову без розгляду. У зв`язку з цим апеляційна скарга Першого заступника начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради Загороднього Андрія Сергійовича підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 123, 242, 272, 286, 308, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Першого заступника начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради Загороднього Андрія Сергійовича -задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 травня 2019 року скасувати, адміністративний позов ОСОБА_1 до Першого заступника начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради Загороднього Андрія Сергійовича про скасування постанови залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В.Файдюк

Н.М. Літвіна