Справа № 295/6593/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/6593/17

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чішман Л.М.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

26 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: Горкуша М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 23 квітня 2019 року (прийняту у м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (далі - відповідач) про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

21.12.2017 Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області звернувся до Богунського районного суду м. Житомир із заявою, в якій просить переглянути у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24.10.2017, скасувати рішення та призначити справу до нового розгляду.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомир від 23.04.2019 відмовлено у задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись із ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу та прийняти постанову, якою задовольнити заяву відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що Головному управлінню з листа №06-37/8811 вих. 17 від 22.11.2017 отриманого 30.11.2017 від Коростишівської місцевої прокуратури стало відомо про те, що з письмовою заявою ОСОБА_1 звернувся до Коростишівської місцевої прокуратури, де вказує, що з земельної ділянки площею 50,1796 га невідомі особи зібрали урожай сої, яку він посіяв у 2017 році.

Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.

Позивач та представник позивача заперечив проти апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

01.06.2017 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель у Житомирській області Худаско Г.Ю. складено протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до змісту протоколу, ОСОБА_1 здійснено обробіток земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 50,1796 га, яка розташована за межами населеного пункту "Ставищанської" сільської ради Брусилівського району. На момент перевірки право власності або право користування земельною ділянкою, площею 50,1796 га, за ОСОБА_1 не зареєстровано, що є порушенням ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України. Рішення органу місцевого самоврядування про передачу вказаної земельної ділянки площею 50,1796 га. у власність ОСОБА_1 відсутнє. Вказаними діями, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. б ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України.

Відповідно до постанови державного виконавця у сфері державного контролю за використанням та охороною земель у Житомирській області Худаско Г.Ю. від 06.06.2017 про накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 53-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

16.06.2017 позивач звернувся із позовом до Богунського районного суду м. Житомир в якому просив скасувати постанову державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель у Житомирській області Худаско Г.Ю. про накладення адміністративного стягнення від 06.06.2017 №40-ДК/0011По/08/01-17, а провадження у справі закрити.

Постановою Богунського районного суду від 24.10.2017 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та постанову від 06.06.2017 № 40-ДК/0011По/08/01/-17, винесену державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель у Житомирській області Худаско Г.Ю. постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 скасовано.

21.12.2017 Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області звернувся до суду із заявою, в якій просить переглянути у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24.10.2017 року, скасувати рішення та призначити справу до нового розгляду.

Заява мотивована тим, що згідно статей 53-1 КУпАП, 188 ЗК України, 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" обов`язковими умовами самовільного зайняття земельної ділянки є фактичне її використання та відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Після набрання чинності рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24.10.2017 заявнику стало відомо про те що, позивач ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до Коростишівської місцевої прокуратури, де вказує що з земельної ділянки загальною площею 50,1796 га, яка розташована біля с. Йосипівка Брусилівського району Житомирської області, невідомі особи зібрали урожай сої, яку він посіяв у 2017 році. У відповідь на лист прокуратури Головне управління Держгеокадастру Житомирської області надіслало лист з запитом про надання інформації та документів, які б підтвердили фактичне самовільне заняття земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 . Коростишівська місцева прокуратура листом від 06.12.2017 № 06-37/9245 вих. 17, який отримано Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області 08.12.2017 направила постанову про виділення матеріалів з кримінального провадження № 0000297 від 29.09.2017 за фактом відкритого заволодіння урожаєм сої із земельної ділянки ОСОБА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1 ) та завірені копії матеріалів. В матеріалах кримінального провадження містяться покази ОСОБА_1 про те, що ним на даній земельній ділянці посіяно сою та просить відкрити кримінальне провадження, зобов`язується надати документальні підтвердження щодо купівлі сої, вказує, що посіяв насіння сої та на підтвердження засіву вказав, що має техніку та змогу засівати поля, а також вказав, що зазнав матеріального збитку, який становить близько 765000 грн. У зв`язку з чим, є фактичні данні самовільного заняття земельної ділянки ОСОБА_1 , які підтверджуються документально та викладені обставини мають істотне значення для розгляду справи.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в заяві нововиявленої обставини, яка відповідно до ст. 361 КАС України може слугувати підставою для перегляду судового рішення.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Частиною 4 ст. 361 КАС України вказано, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, стаття 361 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

При цьому, нововиявленими є обставини (як фактичного, так і правового характеру), які: об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи; не були відомі і не могли бути відомі на той час особі, яка звертається із заявою, та не були встановлені судом; обставини мають бути істотними, тобто такими, що впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Наявність цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Істотними обставинами справи вважаються такі, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справи, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Правєдная проти Росії" від 18.11.2004 зазначає, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане сумніву (справа Брумареску проти Румунії, постанова від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин.

Тобто, процедура скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

При цьому, нововиявлені обставини слід відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також обставини, що зазнали змін після прийняття судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення.

Також, слід розрізняти нововиявлені обставини, як факти та нові докази, як підтвердження факту. Нововиявлені обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами й не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались адміністративним судом у процесі розгляду справи. Перегляд та скасування постанови або ухвали, яка набрала законної сили, на підставі необґрунтованого ствердження про відкриття нових обставин не припустимий.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі особі слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї заявникові на час розгляду справи.

Ознака "не були і не могли бути відомі" не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічні висновки наведено у постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі 2а-7523/10/1270, від 10.04.2019 у справі № 813/8070/14.

Отже, істотними для розгляду в адміністративному суді адміністративної справи є обставини, які представляють сутність адміністративної справи та можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили по ній, та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що є учасниками розгляду справи в суді; не можуть бути визнані нововиявленими обставинами такі обставини, які виникли або змінилися після прийняття рішення чи винесення ухвали, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, апеляційній чи касаційній скарзі, або ті, які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону щодо всебічного і повного дослідження обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами в розумінні КАС України, які не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, а відтак не можуть слугувати підставою для перегляду судового рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.

Так, судом першої інстанції вірно вказано, що здійснення досудового розслідування не може бути доказом самовільного зайняття ОСОБА_1 відповідної земельної ділянки.

Надані відповідачем документи не містять вказівки на користування саме земельною ділянкою за кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 50,1796 га.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що в межах кримінального провадження №0000297 ОСОБА_1 було допитано 29.09.2017 та 06.10.2017, тобто під час розгляду в суді адміністративної справи позивачу було відомо про наявність указаного кримінального провадження, що суперечить змісту поняття нововиявлена обставина.

Водночас слід вказати, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області є державним органом, суб`єктом владних повноважень, а тому мало можливість до прийняття рішення судом першої інстанції вжити заходів щодо надання до суду відповідних доказів чи заявити клопотання про витребування доказів чи зупинення провадження у справі.

Проте, з матеріалів справи не вбачається вжиття відповідачем заходів для своєчасного подання доказів до суду.

Відтак, обставини, на які посилається заявник не можна віднести до нововиявлених обставин відповідно до ст. 361 КАС України.

При цьому, у Розділі І постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22.05.2015 № 7 "Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" зазначено, що не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Таким чином, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справи, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду.

Таким чином, враховуючи, що обставини, на які посилається заявник, не можуть вважатись нововиявленими відповідно до приписів чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення поданої заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24.10.2017.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 23 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.