Справа № 2340/4848/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4848/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Ключковича В.Ю., Парінова А.Б., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Черкаській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ

Головне управління ДФС у Черкаській області звернулося до суду з позовом у якому просило стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг на користь бюджету у сумі 51 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до інтегрованої картки платника податків, ФОП ОСОБА_1 має заборгованість перед бюджетом з адміністративний штрафів та інших санкцій на загальну суму 51 000,00 грн., яка виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 13 грудня 2017 року №, №, №, однак вказана заборгованість є непогашеною.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, скаржник посилається на те, названі податкові повідомлення-рішення йому не направлялись.

Перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 03.10.2016, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та перебуває на обліку як платник податків і зборів.

Згідно Розрахунку суми податкового боргу за відповідачем станом на 28 листопада 2018 року обліковується податковий борг на загальну суму 51 000,00 грн.

Спірна сума заборгованості платника податків за грошовими зобов`язаннями з адміністративний штрафів та інших санкцій в розмірі 51 000,00 грн. виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 13 грудня 2017 року №, №, №.

06 березня 2018 р. позивачем прийнято податкову вимогу форми «Ф» №20114-17.

У статті 14 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України») надано визначення термінів, що вживаються у ньому, розкрито і зміст терміну «податковий борг» - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

За приписами пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Таким чином, у разі коли платником податків не виконуються умови, визначені пунктом 57.3 ст. 57 ПК України, нараховані грошові зобов`язання після закінчення десятиденного терміну набувають статусу податкового боргу.

Згідно статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 42.1 ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно пункту 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Податкові повідомлення-рішення позивач надсилав відповідачу за адресою: 20300, АДРЕСА_1 , однак повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Податкову вимогу форми «Ф» №20114-17 позивач надсилав відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_1, яку останній отримав 27.04.2018 року.

Відповідач в апеляційній скарзі вказав на те, що позивачем, як контролюючим органом, не виконані вимоги податкового законодавства України в частині направлення на адресу платника податків податкових повідомлень-рішень, у зв`язку з сума податкового боргу не вважається узгодженою.

Статтею 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-IV (надалі за тестом - «Закон № 755-IV») визначено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи;

витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - витяг) - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі;

Позивачем надано суду Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місце проживанням відповідача в якому є АДРЕСА_1 , тобто адреса на яку направлялися податкові повідомлення-рішення та податкова вимога.

Відповідно до частини 4 ст. 10 Закону № 755-IV відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Згідно частини 1 ст. 10 Закону № 755-IV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Отже, податкову вимогу та податкові повідомлення-рішення направлено відповідачу на адресу АДРЕСА_1 , яка значилась в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 42.4 ст. 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Оскільки відповідачу податкову вимогу та податкові повідомлення-рішення направлено на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вони вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення, тобто сума грошового зобов`язання набула статусу податкового боргу.

З огляду на наведені правові норми, фактичні обставини справи та враховуючи, що факт наявності податкового боргу підтверджується даними облікової картки платника податків, слід погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 25 червня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.Ю.Ключкович

суддя А.Б.Парінов