Справа № 571/1621/17
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/4689/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивачів не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

від апелянта - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській обл. на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 12.03.2019р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , діючих в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , до Рокитнівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Рівненській обл. про визнання дій протиправними, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Комзюк А.Ф., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 12.03.2019р., смт.Рокитне Рівненської обл.; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

11.12.2017р. позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , діючи в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , звернулися до суду з адміністративним позовом, в якому просили визнати протиправною відмову відповідача Рокитнівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Рівненській обл. у видачі ОСОБА_3 у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затв. постановою Верховної Ради України № 2503-XII від 26.06.1992р.; зобов`язати відповідача оформити та видати ОСОБА_3 в зв`язку із досягненням нею 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затв. постановою Верховної Ради України № 2503-XII від 26.06.1992р., без передачі будь-яких даних про дитину і про її батьків до ЄДДР, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР; звільнити позивачів від сплати судового збору (а.с.1-4).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін (а.с.26 і на звороті).

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 12.03.2019р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправною відмову відповідача Рокитнівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Рівненській обл. у видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затв. постановою Верховної Ради України № 2503-XII від 26.06.1992р.; зобов`язано відповідача оформити та видати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням нею 16-літнього віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затв. постановою Верховної Ради України № 2503-XII від 26.06.1992р.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.84-88).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржило Управління Державної міграційної служби України в Рівненській обл., яке у поданій апеляційній скарзі, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в цілому призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та у решті рішення суду залишити без змін (а.с.96-106).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом не надано правової оцінки відсутності між сторонами публічно-правових відносин, оскільки позивач не звертався до відповідача із заявою про отримання послуги по оформленню паспорта громадянина України і не надав необхідного переліку документів. Заява позивача оформлена у довільній формі, через що остання розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян». При цьому, визначеного переліку документів позивачем для оформлення паспорта не представлено.

Таким чином, враховуючи те, що позивач не звернувся із відповідною заявою для отримання адміністративної послуги - оформлення та видача паспорта громадянина України, та у зв`язку із відсутністю необхідних документів (свідоцтва про народження тощо), в органу державної міграційної служби є відсутніми правові підстави для видачі паспорта останньому, а в суду - підстави для зобов`язання відповідача видати такий паспорт.

Також судом не враховано, що норми Закону України № 5492-VI від 20.11.2012р. «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» є спеціальними у нормативно-правовому регулюванні правовідносин щодо отримання паспорта громадянина України.

Отже, починаючи з 01.11.2016р., правове регулювання спірних відносин є таким, що для оформлення паспорта громадянина України в іншій формі, ніж ID картки, немає законних підстав.

Окрім цього, зобов`язуючи Рокитнівський районний сектор Управління Державної міграційної служби в Рівненській обл. видати позивачу паспорт громадянина України, суд втрутився у дискреційні повноваження відповідача, чим у такий спосіб перебрав на себе повноваження з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу.

Інші учасники справи не подали до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.5-11).

01.11.2017р. ОСОБА_3 та її законні представники батько ОСОБА_1 та мати ОСОБА_2 звернулися до Рокитнівського районного сектору Управління Державної міграційної служби в Рівненській обл. із заявою про видачу їй паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки без внесення відомостей про нього до Єдиного державного демографічного реєстру. Ця заява мотивована тим, що через свої релігійні переконання позивач відмовляється від присвоєння їй цифрового ідентифікатора особистості у виді унікального номера запису в реєстрі, від зняття біометричної інформації щодо себе та її подальшого зберігання, використання, обробки в Єдиному державному демографічному реєстрі. Позивач просила оформити їй паспорт громадянина України у вигляді паспортної книжечки (а.с.12).

Листом № 30/832 від 15.11.2017р. Рокитнівський районний сектор Управління Державної міграційної служби в Рівненській обл. надав відповідь, в якій вказав на те, що оформлення паспортів громадянам України здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу та її спеціальний статус», яким встановлено форму, зокрема, такого документа, як паспорт громадянина України, та вимоги/умови щодо його отримання. Зразок і технічний опис бланка паспорта громадянина України затверджено постановою КМ України № 302 від 25.03.2015р. «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», відповідно до якої з 01.11.2016р. паспорт громадянина України виготовляється лише у формі пластикової картки типу ID-1, що містить безконтактний електронний носій. Тому законні підстави для виготовлення паспорта громадянина України в іншій формі чи іншим способом, ніж це встановлено наведеними актами в районного сектору є відсутніми (а.с.13-14).

Аналогічні відповіді були отримані позивачем від Управління Державної міграційної служби України в Рівненській обл. (а.с.15-16) та Державної міграційної служби України (а.с.17-19).

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , діючих в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , про визнання протиправною відмову відповідача Рокитнівського районного сектору Управління Державної міграційної служби в Рівненській обл. у видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затв. постановою Верховної Ради України № 2503-XII від 26.06.1992р., є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Хоча дії відповідача самі по собі відповідали вимогам закону, однак законодавець, приймаючи Закон України № 1474-VIII від 14.07.2016р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України», яким внесено зміни до Закону України № 5492-VI від 20.11.2012р. «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», не дотримав вимог, за якими такі зміни повинні бути зрозумілими і виконуваними, не мати подвійного тлумачення, не звужувати права громадян у спосіб, не передбачений Конституцією України та не допускати жодної дискримінації у залежності від часу виникнення правовідносин з отриманням паспорта громадянина України.

Оскільки дії Рокитнівського районного сектору Управління Державної міграційної служби в Рівненській обл. розглядаються як дії держави в цілому, і такі дії порушують основоположні права громадян, то спірна відмова визнається протиправною.

В той же час, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача не передавати будь-які дані про позивача до Єдиного державного демографічного реєстру, формування (присвоєння) унікального номера запису в Реєстрі і використання будь-яких засобів Єдиного державного демографічного реєстру, не підлягають задоволенню, оскільки при видачі позивачу паспорта у формі, визначеній Положенням про паспорт громадянина України, затв. постановою Верховної Ради України № 2503-ХІІ від 26.06.1992р., не передбачено внесення даних особи до Єдиного державного демографічного реєстру.

При цьому, суд першої інстанції помилково виходив з того, що вказаний спір підсудний місцевому загальному суду як адміністративному суду.

Так, відповідно до ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років».

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Таким чином, у розглядуваному випадку спір не передбачений приписами ч.1 ст.20 КАС України, а тому такий згідно вимог ч.2 ст.20 КАС України за предметною підсудністю повинен розглядатися окружним адміністративним судом.

Згідно п.3 ч.1 ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;

Як слідує з роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму ВАС України № 2 від 06.03.2008р. «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», судам необхідно розрізняти правові наслідки недотримання правил предметної і територіальної підсудності.

У разі відкриття провадження в адміністративній справі без дотримання правил предметної підсудності суд повинен передати справу на розгляд адміністративного суду, якому вона підсудна, незалежно від того, на якій стадії розгляду справи виявлено порушення правил цієї підсудності, оскільки суд, який відкрив провадження у справі з таким порушенням, не є компетентним у її розгляді.

Порушення правил предметної підсудності є підставою для скасування рішень судів нижчих інстанцій з направленням справи на новий розгляд до належного суду.

За практикою Європейського суду з прав людини (наприклад рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, наведений спір підлягає розгляду в окружному адміністративному суді із врахуванням правил предметної юрисдикції.

Згідно ч.2 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25 - 28 цього Кодексу.

Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи (ч.2 цієї статті).

Таким чином, під час апеляційного провадження виявлені порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, що згідно вимог ч.2 ст.308 КАС України є підставою для виходу судом апеляційної інстанції за межі доводів апеляційної скарги.

При цьому, в розглядуваному випадку приписи ч.2 ст.318 КАС України не можуть застосовуватися, оскільки судом допущено порушення правил предметної юрисдикції, а апелянтом виступає особа, яка не брала участі в розгляді справи в суді першої інстанції.

Оскільки справа розглянута із порушенням правил предметної юрисдикції, тому апеляційна скарга Управління Державної міграційної служби України в Рівненській обл. підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду слід скасувати з направленням справи за встановленою законом підсудністю.

В порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта Управління Державної міграційної служби України в Рівненській обл.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.310, ч.2 ст.313, п.5 ч.1 ст.315, ч.1 ст.318, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській обл. задовольнити частково.

Рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 12.03.2019р. в адміністративній справі № 571/1621/17 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , діючих в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , до Рокитнівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Рівненській обл. про визнання дій протиправними, спонукання до вчинення певних дій, направити на розгляд за встановленою законом підсудністю до Рівненського окружного адміністративного суду.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Управління Державної міграційної служби України в Рівненській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
С. М. Кузьмич
Дата складення повного судового рішення: 26.06.2019р.