Справа № 1.380.2019.001389
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001389
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року

12 год. 17 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Кушика Й.-Д.М., представника позивача Андрусечко Т.М., представника відповідача Підгайного О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Львіввугілля» (80000, Львівська область, м. Сокаль, вул. Б. Хмельницького, 26) в особі Відокремленого підрозділу «Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів» Державного підприємства «Львіввугілля» (80000, Львівська область, м. Сокаль, вул. Б. Хмельницького, 26) до Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

у с т а н о в и в:

Державне підприємство «Львівугілля» в особі відокремленого підрозділу «Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів» Державного підприємства «Львіввугілля» (далі позивач, ВП «Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів» ДП «Львіввугілля») звернулося Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання дій відповідача щодо черговості зарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та самостійної зміни призначення платежу, яке платник податку зазначив у платіжних документах по ВП «Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів» ДП «Львіввугілля» за період з 01.01.2018 по 01.02.2019; зобов`язання відповідача змінити черговість зарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по ВП «Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів» ДП «Львіввугілля», відповідно до призначеного платежу визначеного платіжними дорученнями про перерахунок коштів зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по ВП «Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів» ДП «Львіввугілля» за період з 01.01.2018 по 01.02.2019, та здійснити коригування з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 01.01.2018 01.02.2019, як сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в повному розмірі за період з 01.01.2018 по 01.02.2019; стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору у розмірі 3842,00 грн.

Підставою позову зазначено протиправність дій відповідача щодо зарахування коштів за призначенням іншим, ніж вказано у платіжних дорученнях коштів, сплачених позивачем. Вказане має наслідком порушення прав позивача, збільшення заборгованості з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тому позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 30.03.2019 позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 16.04.2019 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України.

Представниця позивача позовні вимоги підтримала повністю, з підстав, що викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представниця відповідача проти позову заперечила повністю, з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву за вх. № 16403 від 14.05.2019 (а.с.92-94). Просила у задоволенні позову відмовити.

30.05.2019 за вх. № 18702 від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов лист про розгляд справи без представника третьої особи. Позиція третьої особи викладена у поясненнях щодо позовної заяви за вх. № 15664 від 08.05.2019 (а.с.84-88).

Суд заслухав пояснення представників сторін, з`ясував фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини та встановив таке.

Державне підприємство «Львівугілля» зареєстроване, як юридична особа, 17 січня 2003 року (місцезнаходження: 80000, Львівська область, м. Сокаль, вул. Б. Хмельницького, 26; ). «Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів» Державного підприємства «Львіввугілля» (місцезнаходження: 80100, Львівська область, м. Сокаль, вул. Б. Хмельницького, 26, ) є відокремленим підрозділом ДП «Львіввугілля» без права юридичної особи.

Позивач відповідно до витягу № 2464 (форма № 1-ВРС) з реєстру страхувальників перебуває на обліку як платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в Червоноградському управлінні Сокальської ДПІ ГУ ДФС у Львівській області, самостійно нараховує та сплачує всі податки та інші обов`язкові платежі до бюджету і фондів відповідно до чинного законодавства (а.с. 19).

Станом на 01.02.2019 згідно даних електронного кабінету платника податків за ВП «Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів» ДП «Львіввугілля» обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 по 01.02.2019 в сумі 1986924,37, яка виникла внаслідок несплати у встановлені строки сум єдиного внеску, визначених у звітах про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

На думку позивача дана заборгованість не відповідає дійсності і таку він не визнає, оскільки станом на 01.02.2019 єдиний соціальний внесок сплачений пропорційно виплаченій заробітній платі по 01.02.2019, що підтверджується бухгалтерськими даними підприємства (платіжними дорученнями про сплату внесків, звітами про суми нарахованої заробітної плати застрахованої особи та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Акцентує увагу на те, що в платіжних дорученнях в призначенні платежу зазначено єдиний соціальний внесок нарахований на фонд оплати праці (копії платіжних доручень за період з 01.01.2018 по 01.03.2019 а.с. 20-68).

Не погоджуючись з діями відповідача, вважаючи їх неправомірними та такими, що суперечать чинному законодавству, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами. Страхувальники роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

З наявних у матеріалах справи письмових доказів, судом встановлено, що позивач є страхувальником в розумінні Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та платником єдиного внеску.

В силу п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування це не консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписом п. 7 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Відповідно до пункту 2 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 20.04.15 №449 і зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.05.15 за №508/26953) (далі - Інструкція №449), сплата єдиного внеску здійснюється за місцем: обліку платника у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки фіскальних органів, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується, в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України, та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.

Згідно з ч.10 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; 3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Як на доказ сплати єдиного внеску позивач покликається на долучені до матеріалів справи копії платіжних доручень по сплаті єдиного внеску. Суд звертає увагу на дані докази, проте вважає, що вказані аргументи не впливають на порядок зарахування поточних платежів до бюджету.

Відповідно до копій інтегрованої картки платника податків, станом на 01.01.2017 у позивача була заборгованість по сплаті єдиного внеску в розмірі 2811104,60 грн., станом на 01.01.2,00, станом на 01.01.2,70 грн. (а.с. 98-131).

Відповідно до ч.6 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів і пені, у порядку календарної черговості.

Зазначена норма регламентує порядок зарахування коштів, які надходять із сплати єдиного соціального внеску в календарній черговості їх виникнення, відтак відповідачем правомірно зараховані такі в рахунок сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені в порядку календарної черговості їх виникнення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідачем підтверджено правомірність календарного зарахування сплачених позивачем платежів єдиного соціального внеску, відтак позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 КАС України повернення судових витрат позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову не передбачено.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову Державного підприємства «Львіввугілля» (80000, Львівська область, м. Сокаль, вул. Б. Хмельницького, 26, код ЄДОПОУ 32323256) в особі Відокремленого підрозділу «Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів» Державного підприємства «Львіввугілля» (80000, Львівська область, м. Сокаль, вул. Б. Хмельницького, 26, 7) до Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.06.2019.

Суддя Качур Р.П.