Справа № 826/17906/16
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову - Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфорт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Світлоград», про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (надалі за текстом - «ПАТ «Родовід Банк») звернулось до суду з позовом у якому просило:

- визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. при винесенні повідомлення №506/15 від 17.10.2016 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання;

- скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №506/15 від 17.10.2016.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що підстав для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII не було, оскільки заява про відкриття виконавчого провадження була подана за підвідомчістю, визначеною Законом України «Про виконавче провадження» 21 квітня 1999 р. № 606-XIV.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ПАТ «Родовід Банк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог позивача.

Зокрема, скаржник звертає увагу, що нова редакція Інструкції з організації примусового виконання рішень набула чинності 05.10.2016 р., а з заявою про відкриття виконавчого провадження він звернувся 30.09.2016 р.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малиновською О.Ю. вчинено 22.11.2009 виконавчий напис №2577 про звернення стягнення на об`єкт незакінченого будівництва житловий будинок готовністю 54%, що знаходиться за адресою: АРК, м . Феодосія , смт . Коктебель, провулок Долинний, буд. 15-В, який належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Комфорт», Товариству з обмеженою відповідальністю «Світлоград». За рахунок коштів, отриманих від реалізації об`єкта незакінченого будівництва житлового будинку готовністю 54%, що знаходиться за адресою: АРК, м. Феодосія, смт. Коктебель, провулок Долинний, буд.15-В, задоволено вимоги ПАТ «Родовід Банк» у розмірі: 8 441 361,00 грн. - сума заборгованості за кредитом; 435604,97 грн. - сума заборгованості за сплатою відсотків; 4 054 638,12 грн. - сума пені за прострочення оплати кредиту та процентів; загальна сума заборгованості становить 12 931 604,09 грн.

28.09.2016 ПАТ «Родовід Банк» звернулось до підрозділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження від №13-11-б.б/4806, в якій просило відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого напису №2577, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малиновською О.Ю. 22.11.2009 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказана заява ПАТ «Родовід Банк» зареєстрована у Міністерстві юстиції України 04.10.2016 за вх. №30112-0-33-16.

Повідомленням головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання від 17.10.2016 р. № 506/15 виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання на підставі пункту 10 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий документ не підвідомчий відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (надалі за текстом - «Закон № 1404-VIII») виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону № 1404-VIII визначено, що до виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону віднесено виконавчі написи нотаріусів.

Статтею 18 Закону № 1404-VІІІ передбачено обов`язки і права виконавців.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Отже, при вирішенні питання щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису відповідач зобов`язаний був керуватись новою редакцією Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02 червня 2016 року № 1403-VIII систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 р. (у редакції наказу Міністерства юстиції України № 2832/5 від 29 вересня 2016 року) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1302/29432 (надалі за текстом - «Інструкція»), органами державної виконавчої служби є:

- Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

- управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

- районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Згідно пункту 4 Інструкції, відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими:

боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Національне антикорупційне бюро України, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи;

сума зобов`язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, боржниками за виконавчим документом є Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфорт» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Світлоград». Тобто вказані юридичні особи не входять до переліку боржників, зазначених пунктом 4 Інструкції №512/5, а тому зазначений виконавчий документ не підлягає розгляду Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у зв`язку з непідвідомчістю.

Крім того, як вбачається з виконавчого напису №2577, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малиновською О.Ю. 22.11.2009 про звернення стягнення на предмет іпотеки, об`єктом нерухомості, на яке звернуто стягнення, вказано житловий будинок готовністю 54%, що знаходиться за адресою: АРК, м. Феодосія, смт. Коктебель, провулок Долинний, буд.15-В.

Відповідно до абзацу 7 пункту 4 Інструкції, виконання рішень щодо боржників, які знаходяться на території, яка відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є тимчасово окупованою територією України, здійснюється відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Таким чином, вказаний виконавчий напис №2577 має бути пред`явлений до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Пунктом 10 частини 4 ст. 4 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відповідачем правомірно повернуто виконавчий документ стягувачу, тому як виконавчий напис пред`явлено не за підвідомчістю.

Крім того, у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13 грудня 2010 р. «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» зазначено, що в цій категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби у зв`язку з тим, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, відділи примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - не визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Таким чином, Відділ примусового виконання рішень, як структурний підрозділ Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, не є органом державної виконавчої служби в розумінні статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», а отже і тією особою, яка має відповідати за цим адміністративним позовом.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом, ПАТ «Родовід Банк» визначено Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України як неналежним відповідачем.

Приймаючи до уваги, що відповідно до частини 1 статті 48 КАС України заміна неналежної сторони можлива лише у суді першої інстанції, Окружним адміністративним судом міста Києва правомірно було залучено Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України як другого відповідача.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя В.П.Мельничук