Справа № 480/4007/18
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 р.Справа № 480/4007/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Бенедик А.П. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 року, головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп`яненко, місце складання м. Суми, повний текст складено 22.02.19 року по справі № 480/4007/18

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління Державної служби України з питань праці у Сумській області

про визнання дій протиправними, визнання акту таким, що складений з порушенням вимог законодавства та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізичної особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державної служби України з питань праці у Сумській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача при проведенні заходів інспекційного відвідування та при притягненні ОСОБА_1 до відповідальності;

- визнати акт інспекційного відвідування таким, що складений з порушенням вимог діючого законодавства та прав позивача.

- скасувати постанову про накладення штрафу від 10.04.2018 СМ309/187/АВ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що зазначені заходи були проведені з суттєвими порушеннями вимог законодавства, що регулює порядок здійснення контролю. Відомчі нормативні акти відповідача, а саме Постанова Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017 суперечить вимогам закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Розбіжності мають трактуватися на користь суб`єкта господарювання. Законом визначено права підконтрольного суб`єкта та обов`язки контролюючого органу. При проведенні відвідування та винесенні постанови відповідачем були порушені права позивача. Про проведення контрольних заходів одночасно у п`яти місцях позивача не було повідомлено, направлення не було вручено. Працівники, яким передані направлення, не є уповноваженими представниками позивача, а телефонний дзвінок не є належним способом повідомлення про проведення заходу контролю. Вимоги закону не були виконані. Акт перевірки не був вручений чи направлений позивачу. Також було порушено вимоги про належне повідомлення про час та місце розгляду справи. Зазначені порушення унеможливили реалізацію позивачем наданих йому законодавством прав. Проведений відповідачем захід за всіма ознаками є позаплановим. Підстави проведення позапланових заходів визначені законом. В акті ж зазначено, що захід контролю проводився за рішенням керівника відповідача, але не зазначено про підстави його призначення. Інспекційне відвідування проводилось одночасно на п`яти торгових точках. У акті має викладатися детальний опис порушень, виявлених під час відвідування. Акт складений та підписаний п`ятьма інспекторами, які знаходились у різних місцях, а тому не могли особисто пересвідчитися у наявності порушень та засвідчувати викладені у акті обставини. Позивач не був вчасно ознайомлений з результатами відвідування, акт не був вручений. Вважає, що позивача двічі притягнуто до відповідальності. Постановою від 04.05.2018 та постановою від 13.08.2018. Законодавцем передбачено відповідальність окремо для суб`єкта господарювання - юридичної особи та для їх посадових осіб. Позивач є фізичною особою-підприємцем. Одночасно є роботодавцем та службовою особою, яка приймає управлінські рішення. Порядком накладення штрафів за порушення вимог законодавства про працю передбачається прийняття уповноваженою особою контролюючого органу рішення про розгляд справи. Такого рішення позивач не отримав. Відповідачем не повідомлено про дату та час розгляду справи, а лише направлено постанову, що оскаржується. Сукупність зазначених дій та рішень дає підстави вважати їх протиправними.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 у справі № 480/4007/18 частково задоволено адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Державної служби України з питань праці у Сумській області про визнання дій протиправними, визнання акту таким, що складений з порушенням вимог законодавства та скасування постанови.

Скасовано постанову Управління Державної служби України з питань праці у Сумській області від 04.05.2018 №СМ309/187/АВ/П/ТД-ФС про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі 223 380 грн.

В частині вимог про визнання протиправними дій при проведенні заходів інспекційного відвідування та при притягненні до відповідальності, визнання протиправним акту інспекційного відвідування № СМ309/187/АВ від 10.04.2018 відмовити в зв`язку з необґрунтованістю.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, наказом відповідача № 447 від 10.04.2018 призначено інспекційне відвідування ОСОБА_1 та видано п`ять направлень № 146/СМ 309 (а.с. 60-65). 10.04.2018 працівниками відповідача проведено інспекційне відвідування одночасно у п`яти місцях здійснення торгівлі позивачкою, про що складено акт № СМ309/187/АВ. Відповідно до акту у ході проведення інспекційного відвідування відповідачем встановлено факт допуску позивачкою до роботи без належного оформлення трудових відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с. 13-16).

10.04.2018 відповідачем винесено припис про усунення виявлених порушень № СМ309/187/АВ/П (а.с. 87-88). 20.04.2018 заступником начальника Управління Держпраці у Сумській області прийнято рішення № СМ309/187/АВ/П/ТД, яким розгляд справи про накладення штрафу за результатами інспекційного відвідування ОСОБА_1 від 10.04.2018 призначено до розгляду на 04.05.2018 (а.с. 99).

Постановою начальника Управління Держпраці у Сумській області № СМ309/187/АВ/П/ТД-ФС від 04.05.2018 на ОСОБА_1 за порушення вимог ч.ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України накладено штраф в розмірі 223380 грн. на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України (а.с. 101-102).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при розгляді справи про порушення вимог законодавства про працю порушено права позивачки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до п. п. 3,4 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. №509 (далі - Порядок №509) уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Відповідно до п.п. 5-7 Порядку №509 у разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено.

Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Таким чином, письмове повідомлення суб`єктів господарювання та роботодавців про розгляд справи повинно бути здійснено не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам.

Наведеною нормою вимагається саме повідомлення про розгляд справи у встановлений строк, а не формальне виконання обов`язку шляхом передачі поштового відправлення до відділення зв`язку.

Відповідач має пересвідчитися у належному та своєчасному повідомленні про розгляд справи та реальній можливості суб`єкта, що притягується до відповідальності, брати участь розгляді справи чи подати клопотання про відкладення розгляду.

Матеріалами справи встановлено, що згідно копії повідомлення про час розгляду справи від 25.04.2018 № 15-23/02/2568/2018 про призначення розгляду справи на 04.05.2018, на листі мається позначка про його відправлення позивачці рекомендованим листом з повідомленням про вручення 25.04.2018 (а.с. 100).

Також відповідачем надано копії конверту та поштового повідомлення з яких вбачається, що відправлення не було вручено ОСОБА_1 (а.с. 120-121).

На день розгляду 04.05.2018 позивачкою повідомлення про розгляд справи станом отримано не було і відповідач не мав доказів його своєчасного вручення.

Крім того, відповідно до наданих відповідачем копій документів, досліджених судом у судовому засіданні, акт, складений за результатами інспекційного відвідування також не був вручений позивачці та надісланий разом з приписом про усунення виявлених порушень 11.04.2018.

Відповідно до інформації Укрпошти, відправлення отримано ОСОБА_1 14.05.2018, що підтверджено і відповідачем у відповіді на запит позивачки у листі від 01.06.2018. Тобто акт відвідування та припис був отриманий ОСОБА_1 (а.с. 89-90, 95, 98).

Таким чином, на момент винесення відповідачем постанови про накладення штрафу 04.05.2018 позивачка не лише не була належним чином сповіщена про розгляд справи, а й не мала відомостей про результати інспекційного відвідування та про свій обов`язок вчиняти дії на виконання вимог припису.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено правомірності дотримання порядку розгляду справи про накладення штрафу під час прийняття постанови № СМ309/187/АВ/П/ТД-ФС від 04.05.2018.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність власного рішення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в цій частині.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність доводів, якими мотивовано судове рішення, зводяться до переоцінки належним чином проаналізованих судом першої інстанції доказів та не дають підстав вважати висновки суду помилковими, а застосування норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Враховуючи викладене, колегія суддів вказує, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 у справі № 480/4007/18 відсутні.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 року по справі № 480/4007/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) А.П. Бенедик В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 01.07.2019 року