Справа № 580/103/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/103/19 Суддя першої інстанції: А.В. Руденко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління ДФС у Черкаській області та Державної фіскальної служби України на проголошене о 13 годині 38 хвилин рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року, повний текст якого складено 22 березня 2019 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та відмови, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2019 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області (далі - Відповідач-1, ГУ ДФС у Черкаській області), Державної фіскальної служби України (далі - Відповідач-2, ДФС України) про:

- визнання протиправними дії ГУ ДФС у Черкаській області щодо підготовки матеріалів відносно ОСОБА_1 та складання і подання до ДФС України висновку про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції, відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707;

- визнання протиправною відмову ДФС України та ГУ ДФС у Черкаській області, викладену в листах ДФС України від 14.06.2018 року за №17816/7/99-99-04-04-02-17 та ГУ ДФС у Черкаській області №29386/23-00-04-216 від 11.07.2018 року, у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

- зобов`язання ГУ ДФС у Черкаській області скласти та подати до ДФС України висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС, в розмірі, встановленому статтею 23 Закону України «Про міліцію» (із змінами, внесеними Законом України №208-VІІІ від 13.02.2015 року) та підпункту 2 пункту 3 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850, виходячи із 20-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб;

- зобов`язання ДФС України розглянути та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, в розмірі встановленому статтею 23 Закону України «Про міліцію» (із змінами, внесеними Законом України №208-VІІІ від 13.02.2015 року) та підпунктом 2 пункту 3 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у місячний термін з моменту подання Головним управлінням ДФС у Черкаській області відповідного висновку.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13.03.2019 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії ГУ ДФС у Черкаській області щодо складання і подання до ДФС України висновку про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707;

- визнано протиправними дії щодо відмови ДФС України, вчиненої листом від 14.06.2018 року за №17816/7/99-99-04-04-02-17, у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

- зобов`язано ГУ ДФС у Черкаській області скласти та подати до ДФС України висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС, відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» (із змінами, внесеними Законом України №208-VІІІ від 13.02.2015 року) та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції виходив з того, що, за колишніми працівниками податкової міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 (далі - Порядок №850).

Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що заявлені позовні вимоги про зобов`язання ГУ ДФС у Черкаській області скласти і подати до ДФС України висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, виходячи з 200-кратного прожиткового мінімуму доходів громадян, а також про зобов`язання ДФС України прийняти рішення про призначення такої допомоги є передчасними, з огляду на виключну компетенцію загаданих суб`єктів владних повноважень та неприйняття ними рішень за наслідками розгляду відповідної заяви Позивача.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його в частині задоволених позовних вимог до ГУ ДФС у Черкаській області та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин одночасно два підзаконних акти регулювали питання виплати одноразової грошової допомоги, працівники податкової міліції проходять службу у складі органів ДФС України і не належать до органів внутрішніх справ, а проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції законодавчо не врегульовано, адже Закон України «Про міліцію» втратив чинність з 07.11.2015 року. Крім того, наголошує, що із заявою про виплату одноразової грошової допомоги за правилами Порядку №850 ОСОБА_1 не звертався, а посилання суду першої інстанції на правові позиції Верховного Суду є помилковими, оскільки вони стосуються іншого правового регулювання.

Після усунення визначених в ухвалі від 13.05.2019 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ГУ ДФС у Черкаській області та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також призначено справу у відкритому судовому засіданні на 26.06.2019 року.

Крім того, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його в частині задоволених позовних вимог до ДФС України та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Свої доводи, які загалом збігаються з аргументами апеляційної скарги ГУ ДФС у Черкаській області, додатково обґрунтовує тим, що за наслідками розгляду поданих ОСОБА_1 документів ДФС України було прийняте оформлене листом рішення, що свідчить про безпідставність висновків суду першої інстанції про те, що жодних рішень щодо виплати одноразової грошової допомоги Позивачу Відповідачем-2 не приймалося.

Після усунення визначених в ухвалі від 13.05.2019 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ДФС України та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також призначено справу у відкритому судовому засіданні на 26.06.2019 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДФС у Черкаській області Плахотнюк А.А. просить відмовити в її задоволенні повністю. Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Порядку №850, а не Порядку №707. При цьому наголосив, що, всупереч твердження ГУ ДФС у Черкаській області, зі змісту поданого ОСОБА_1 рапорту не вбачається, що останній поданий саме за нормами Порядку №707. Окремо звертає увагу, що із набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» Закон України «Про міліцію» втратив чинність, однак в силу абз. 3 п. 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» прав на отримання одноразової грошової допомоги, передбачене Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється у порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

У судовому засіданні представник Відповідачів доводи апеляційних скарг підтримав та просив суд їх вимоги задовольнити повністю з викладених у ній підстав.

Представник Позивача наполягав на залишенні апеляційних скарг без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не є предметом апеляційного оскарження, судова колегія вважає за необхідне здійснювати перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, наказом ГУ ДФС у Черкаській області від 28.10.2016 року №79-о/пм майора податкової міліції ОСОБА_1 звільнено з посади старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ГУ ДФС у Черкаській області та з податкової міліції у запас Збройних Сил України з постановкою на військовий облік за п. 64 пп. «в» (через обмежений стан здоров`я) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про хворобу від 24.10.2016 року №354, виданого військово-лікарською комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області», захворювання Позивача - «Так, пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ» (а.с. 7).

Зі змісту довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №535781 від 29.12.2016 року вбачається, що з 05.12.2016 року ОСОБА_1 встановлено інвалідність ІІ групи безтерміново у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 9).

23.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДФС у Черкаській області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в органах ДФС (а.с. 34).

ГУ ДФС у Черкаській області 23.11.2017 року затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції згідно із Податковим кодексом України та Законом України від 20.12.1990 №565-ХІІ «Про міліцію». Згідно вказаного висновку Позивачу призначено одноразову грошову допомогу відповідно до пункту 1.2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №707 від 12.05.2007 року, у сумі 66 150 грн. (а.с. 38), та направлено його разом з поданими ОСОБА_1 заявою і доданими до неї документами до ДФС України листом від 23.11.2017 року №33463/23-00-04-215 (а.с. 39).

Листом ДФС України №3443/7/99-99-04-04-02-17 від 06.02.2018 року повернуто матеріали про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності та втратою працездатності до ГУ ДФС у Черкаській області на доопрацювання та приведення їх у відповідність до наказу ДФС України №973 від 09.12.2015 року з урахуванням зауважень Регуляторно-правового Департаменту (а.с. 40).

Судом першої інстанції також встановлено, що на виконання вимог щодо доопрацювання Позивач повторно 12.03.2018 року подав на ім`я начальника ГУ ДФС у Черкаській області заяву (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах ДФС (а.с. 41).

16.03.2018 року Відповідачем-1 повторно затверджено висновок про призначення Позивачу одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції згідно із Податковим кодексом України про призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до пп. 2 п. 1 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №707 від 12.05.2007 року у сумі 66 150 грн. (а.с. 43), та направлено його разом з поданими ОСОБА_1 заявою і доданими до неї документами до ДФС України листом від 16.03.2018 року №11602/23-00-04-215 (а.с. 44).

За наслідками розгляду згаданих документів ДФС України листом №17816/7/99-99-04-04-02-17 від 14.06.2018 року повернула до Головного управління ДФС у Черкаській області матеріали про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності з тих підстав, що відповідно до п. 15 розд. ХІ Закону України «Про Національну поліцію» зі змінами, внесеними Законом України від 23.12.2015 року №900-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію» мають колишні працівники органів внутрішніх справ. Вказані нормативно-правові акти не поширюються на працівників податкової міліції, тому для проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції згідно вказаної постанови підстави відсутні. Крім того, в указаному листі зауважено, що виплата і розрахунок одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності пенсіонерам податкової міліції після втрати чинності Законом України «Про міліцію» здійснюється на виконання судових рішень, що набрали законної сили (а.с. 45).

Поряд з викладеним, листом №29386/23-00-04-216 від 11.07.2018 року ГУ ДФС у Черкаській області повідомило ОСОБА_1 про те, що ДФС України повернуто матеріали щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності (а.с. 46).

На підставі встановлених вище обставини, виходячи з системного аналізу приписів ст. 356 Податкового кодексу України, ст. 23 Закону України «Про міліцію», п. 15 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», а також ряду приписів Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 (далі - Порядок №850), суд першої інстанції дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, оскільки подальше продовження питання про призначення Позивачу одноразової грошової допомоги врегульовано приписами ст. 23 Закону України «Про міліцію» та нормами Порядку №850, який був чинний на момент встановлення останньому інвалідності.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до п. 356.1 ст. 356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Як вірно зазначив суд першої інстанції, Закон України «Про міліцію» втратив чинність з 07.11.2015 року у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Водночас, приписи п. 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» визначають, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався нормами статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядком №850.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 07.03.2018 року у справі № 464/5571/16-а, від 21.06.2018 року у справі № 822/31/18, від 28.08.2018 року №804/6297/17, від 06.03.2019 року у справі № 822/163/18 та від 20.05.2019 року у справі № 405/704/17(2-а/405/29/17).

Так, відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності ІI групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання ст. 23 Закону України «Про міліцію» постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до п. 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Згідно п. 2 Порядку №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

За наведеного правового регулювання колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що складання ГУ ДФС у Черкаській області висновку про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за правилами Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707 (далі - Порядок №707), було б можливим лише за умови набуття права на отримання такої допомоги до 12.03.2015 року. В іншому ж випадку, до спірних правовідносин підлягали застосуванню норми і положення ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку №850.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 20.05.2019 року у справі № 295/3198/18.

Посилання Апелянтів на те, що заява була подана ОСОБА_1 за правилами Порядку №707, а не згідно положень Порядку №850, що унеможливило застосування її положень до спірних правовідносин, судовою колегією оцінюється критично, оскільки порівняльний аналіз змісту п. 5 Порядку №707 та п. 7 Порядку №850, а також заяв (рапортів) про виплату одноразової грошової допомоги, що є додатками до них, свідчить про їх тотожне змістове навантаження, форму викладу, а також перелік документів, необхідних для подання. Крім того, зазначення у бланку заяви від 12.03.2018 року посилання на Методичні рекомендації, затверджені наказом ДФС України від 09.12.2015 року №973, не звільняє суб`єкта владних повноважень діяти у виключно у порядку та у спосіб, визначені чинним законодавством, як того вимагають норми прямої дії ч. 2 ст. 19 Конституції України. Таким чином, можливе оформлення заяви про виплату одноразової грошової допомоги за допомогою зразка, складеного відповідно до Порядку №707, не спростовує правильності висновків суду першої інстанції про необхідність застосування до спірних правовідносин саме положень Порядку №850.

Крім того, судовою колегією враховується, що пунктами 7 - 9 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Як вже було зазначено вище, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що Позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі, визначеному статтею 23 Закону України «Про міліцію», та в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

Аналізуючи положення наведених вище пунктів Порядку №850, Черкаський окружний адміністративний суд, визначаючи належний спосіб захисту прав ОСОБА_1 , вірно зауважив, що підставою для призначення особі одноразової грошової допомоги є видача ДФС України наказу про виплату такої допомоги, в іншому ж випадку особа письмово повідомляється про відмову у такій виплаті із зазначенням мотивів такої відмови. При цьому суд вірно підкреслив, що підставою для розгляду питання щодо призначення одноразової грошової допомоги є висновок щодо її виплати, складений за підписом керівника органу, в якому проходив службу працівник міліції.

Разом з тим, як було встановлено раніше зі змісту листа ДФС України від 14.06.2018 року №17816/7/99-99-04-04-02-17, заява ОСОБА_1 щодо вирішення питання про надання йому одноразової грошової допомоги по суті не розглядалась, відповідний висновок за правилами Порядку №850 ГУ ДФС у Чернігівській області не складався, рішення у відповідності до вимог вже згаданого Порядку з питання призначення одноразової грошової допомоги уповноваженим на те органом не приймалося.

Судовою колегією враховується, що Верховний Суд України у постановах від 18.03.2014 року у справі №21-11а14 та від 22.04.2014 року у справі №21-484а13 висловив правову позицію у подібних правовідносинах, згідно якої підставою для повідомлення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є рішення суб`єкта владних повноважень, прийняте з цього питання. Оскільки останній не розглянув звернення про виплату у одноразової грошової допомоги та відповідного рішення не прийняв, то суд повинен був зобов`язати його розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України, а не підміняти орган, на який покладено вирішення зазначеного питання. На вказані обставини вірно звернув увагу Апелянт.

Зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді та ч. 3 ст. 2 КАС України, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень адміністративний суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, передбаченими ст. 2 КАС України.

За таких обставин, оскільки відповідного рішення за правилами Порядку №850 Відповідач-2 по суті заяви не приймав, Відповідачем-1 висновок згідно вимог згаданої постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 не складався, колегія суддів приходить вважає, що заява Позивача щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності розглянута поза межами правового поля належного нормативного регулювання, що свідчить про допущення ГУ ДФС у Черкаській області і ДФС України протиправних дій, які призвели до порушення прав особи.

Відтак, оскільки заява Позивача Відповідачем не розглянута по суті і не було прийнято уповноваженою особою відповідного рішення, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що належним способом захисту прав ОСОБА_1 є зобов`язання ГУ ДФС у Черкаській області скласти та подати до ДФС України висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС, відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» (із змінами, внесеними Законом України №208-VІІІ від 13.02.2015 року) та Порядку №850.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційних скаргах доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Головного управління ДФС у Черкаській області та Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено « 26» червня 2019 року.