Справа № 489/1658/19
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №489/1658/19
Провадження №2-а/489/78/19
РІШЕННЯ

21 червня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Середою А.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до посадової особи Департаменту патрульної поліції України інспектора поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції Миколаївської області Сущук Дмитра Степановича про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії НК № 141057 від 04.03.2019 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив скасувати постанову серії НК № 141057 від 04.03.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначає, що 04 березня 2019 близько 18.00 він рухався по вулиці Херсонське шосе від вул. Будівельників до Богоявленського проспекту в м.Миколаєві. Після перехрестя Херсонського шосе та вул. Інгульської був безпідставно зупинений, за допомогою світлозвукових пристроїв, дозвіл на які був відсутній у екіпажа, в якому ніс службу відповідач. Після зупинки до нього підійшли інспектора поліції ОСОБА_2 та його напарник ОСОБА_3 та по черзі, навипередки, почали звинувачувати його у порушенні правил дорожнього руху не надаючи при цьому ніяких доказів, але обмежуючи його у русі. При цьому протокол затримання не складався. Так як він не був затриманий, через 5 хвилин після зупинки позивач продовжив рух. Через деякий час цей же екіпаж повторно наздогнав його і, використовуючи ті ж самі недозволені світлосигнальні пристрої, повторно зупинив його автомобіль. Після чого відповідач безпідставно почав вимагати у нього посвідчення водія, а після відмови, склав на нього Постанову про адміністративне правопорушення. Вважає, що вказана Постанова є незаконною та безпідставною, а вимога щодо пред`явлення відповідачу посвідчення водія та інших документів не мала правових підстав.

Представником відповідача надано відзив, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на наступне. Під час патрулювання 04.03.2019 року інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Сущуком Д.С. разом з напарником було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій автомобіля DAEWOO Lanos з державним номерним знаком НОМЕР_1 рухаючись в м. Миколаєві на перехресті вул. Інгульської та Херсонського Шоссе здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. п.8.7.3 е) ПДР України. Після чого інспекторами було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу, згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Інспектор, підійшовши до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину зупинки і перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій на законну вимогу інспектора не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документа на транспортний засіб, чим порушила п. 2.1 б) ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення п. п. 2.1 б ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП. було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення (далі - Постанова) щодо Позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови, а також наслідки несплати штрафу. Після чого інспектор виніс постанову та наклав стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП Позивача було ознайомлено зі змістом постанови, та вручено її копію.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що під час патрулювання 04.03.2019 року інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Сущуком Д.С. разом з напарником було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій автомобіля DAEWOO Lanos з державним номерним знаком НОМЕР_1 рухаючись в м. Миколаєві на перехресті вул. Інгульської та Херсонського Шоссе здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. п.8.7.3 е) ПДР України. Після чого інспекторами було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу, водієм якого виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину зупинки і перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» .

Водій на законну вимогу інспектора не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документа на транспортний засіб, чим порушила п. 2.1 б) ПДР України.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення пункту п. 2.1 а, б) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАІІ булоприйнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення (далі - постанова) щодо позивача.

Відповідно до п.2.4 а) ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також окрім іншого пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п.2.1 а) б) Розділу 2 Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, окрім іншого, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон).

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав). Інших підстав для перевірки документів на право керування ТЗ, у посадової особи відповідача, в спірних правовідносинах не було.

Згідно ч.1 ст.126 КУпАП України керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, що унормовані в Постанові Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху», яку затверджено постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Позивач зазначає, що він був безпідставно зупинений поліцейськими ніби то за порушення правил дорожнього руху, а саме проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора передбачений пунктом 8.7.3 «г» ПДР, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, не надаючи при цьому ніяких доказів, але обмежили його у русі. При цьому протокол затримання не складався та його не затримували, через 5 хвилин після зупинки він продовжив рух, одна через деякий час позивача знову зупинили та почали вимагати освідчення водія.

Згідно матеріалів справи слідує, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, зокрема порушення п. 8.7.3 «г» ПДР України, яке пред`являлось позивачу перед прийняттям оскаржуваної постанови. Таким чином, належних та допустимих доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення в матеріалах справи немає.

Дане твердження узгоджується із висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у Постанові від 15 березня 2019 року по справі №686/11314/17, а саме у разі, якщо поліцейським належним чином не задокументовано факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів в тому числі реєстраційного документу на транспортний засіб є неправомірними. Зазначене свідчить про відсутність належних та допустимих доказів вчинення водієм адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, то суд дійшов висновку про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення посвідчення водія, а позивач, в свою чергу, не був зобов`язаний виконувати дану вимогу, і тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

З врахуванням наведеного слідує, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду наявності підстав вважати, що позивач вчинив або мав намір вчинити правопорушення, яке могло б бути підставою для вимагання працівником поліції пред`явлення документів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 141057 від 04.03.2019 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню, а позовна заява задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 242-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до посадової особи Департаменту патрульної поліції України інспектора поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції Миколаївської області Сущук Дмитра Степановича про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії НК № 141057 від 04.03.2019 року - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ННК № 141057 від 04.03.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Кодексу про адміністративне судочинство України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 297 КАС України безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: посадова особа Департаменту патрульної поліції України інспектор поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції Миколаївської області Сущук Дмитро Степанович, місце знаходження: м.Миколаїв, вул.Новозаводська, 1б/1.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «21» червня 2019 року.