Справа № 0540/9339/18-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 червня 2019 року

м. Київ

справа № 0540/9339/18-а

адміністративне провадження № К/9901/15304/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Яковенка М. М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у справі № 0540/9339/18-а за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Служби безпеки України, Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання дій протиправними та визнання відсутності повноважень,

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2019 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 червня 2019 року касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року залишено без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в частині сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 червня 2019 року, скаржником подано клопотання від 19 червня 2019 року, в якому висловлено прохання про продовження Головному управлінню Державної фіскальної служби у Донецькій області строку на усунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору на термін передбачений чинним законодавством.

Проте, розглянувши вказане клопотання, суд дійшов висновку, що у його задоволенні слід відмовити.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

В обґрунтуванні доводів щодо сплати судового збору скаржник в своєму клопотанні стверджує, що наразі сплатити суму судового збору за поданням касаційної скарги не має можливості з огляду на відсутність коштів, неналежне фінансування та систематичне безспірне списання коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України не є підставою для продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Тобто, процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, може бути продовжений.

В даному випадку строк для усунення недоліків 10 днів, був встановлений судом. Однак цей строк є максимальним для усунення недоліків та саме цей строк тривалістю в 10 днів є процесуальним строком, який встановлений законом. Тому, з огляду на положення ч. 1 ст. 121 КАС України, яка не передбачає продовження процесуального строку встановленого законом, підстав для задоволення клопотання не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на наведене, подана у цій справі касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 169, 332 Кодексу адміністративно судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про продовження Головному управлінню Державної фіскальної служби у Донецькій області строку на усунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у справі № 0540/9339/18-а.

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у справі № 0540/9339/18-а повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко