Справа № 804/8315/16
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2019 року Справа № 804/8315/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТулянцевої І.В.
при секретарі судового засіданняЛитвин Ю.Ю.
представника відповідача Німець Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №35» про стягнення заборгованості, -
28 листопада 2016 року Криворізька північна об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №35», в якому позивач просить суд стрягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1 529 017,22 грн., з яких з податку на додану вартість у розмірі 1 517 494,34 грн. та пені у розмірі 11 522,88 грн.
Ухвалою суду (суддя Ляшко О.Б.) від 01 грудня 2016 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі № 804/8315/16.
Ухвалою суду від 14 грудня 2017 року адміністративну справу №804/8315/16 прийнято до провадження судді Тулянцевої І.В., поновлено провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06.06.2018 року о 13:00 год., яке за заявою представника відповідача відкладено на 11.06.2018 року о 16:30 год.
11 червня 2018 року ухвалою суду витребувано від Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області належним чином завірені копії інтегрованої картки і повного розрахунку боргу Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №35» на момент розгляду справи судом, наступний розгляд справи призначено на 27.06.2018 року.
За клопотання позивача розгляд справи було відкладено на 06.07.2018 року о 12:00 год.
06 липня 2018 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що податкову вимогу в порядку приписів пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України виставити підприємству-боржнику неможливо, оскільки у відповідача наявний податковий борг за попередні періоди. Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №35» сплачувало платежі з порушенням термінів сплати, а тому борг у повному розмірі не погашався. Таким чином, за даними податкового органу на особовому рахунку відповідача наявний податковий борг у розмірі 1 529 017,22 грн.
Ухвалою суду від 06 липня 2018 року провадження у справі було зупинено до 29 серпня 2018 року.
На підставі ухвали суду від 29 серпня 2018 року провадження у справі поновлено.
29 серпня 2018 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до моменту винесення Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом рішення по адміністративній справі №804/6135/16.
Ухвалою суду від 11.04.2019 року поновлено провадження в адміністративній справі № 804/8315/16, здійснено заміну позивача - Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області на його правонаступника - Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, призначено підготовче засідання на 13 травня 2019 року о 16 год. 00 хв.
Судове засідання, призначене на 13.05.2019 року, було знято з розгляду та призначено на 20.05.2019 року о 09:45 год.
Ухвалою суду від 20.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу №804/8315/16 до судового розгляду по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.
У судове засідання, призначене на 20.05.2019 року, представник позивача не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, у позові просив розглянути справу в порядку письмового провадження.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та просив у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
На виконання приписів Податкового кодексу України відповідачем до податкового органу подано наступні податкові декларації з податку на додану вартість:
Вказане податкове повідомлення-рішення надіслано на адресу відповідача листом з повідомленням про вручення та отримано ним 28.07.2016 року (а.с.33).
Сплата визначених грошових зобов`язань відбувалась відповідачем несвоєчасно, у зв`язку із чим відповідачу була нарахована пеня у сумі 11 522,88 грн. згідно з положеннями статті 129 Податкового кодексу України.
Матеріалами справи також встановлено, що позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно з приписами статті 6 Закону України №2181-ІІІ від 21.12.2000 «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 №2181 відповідачу були направлені перша податкова вимога №1/114 від 08.11.2002 року та друга податкова вимога №2/641 від 20.12.2002 року.
На момент звернення до суду із вказаним позовом, заборгованість у сумі 1529017,22 відповідачем не погашена у зв`язку із чим, позивач просить її стягнути в судовому порядку.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.
Відповідно до вимог п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, відповідач як платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Статтею 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України).
Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України закріплено, що податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Механізм погашення заборгованості врегульовано пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, у якому встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Визначальним, на думку суду, при застосуванні приписів цієї статті є наявність податкового боргу.
Відповідно до пункту 131.2 статті 131 Податкового кодексу України, при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.
Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.
Системний аналіз вказаних правових норм Податкового кодексу України свідчить, що законом імперативно встановлено обов`язок податкового органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу (крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).
Судом встановлено, що відповідачем сплачувались кошти з призначенням поточних платежів, проте відбувалося погашення боргу, який існував раніше, а саме:
1) сплачена 24.05.2016 року за платіжним дорученням №5814022 сума 11 684,00 грн. погасила:
- пеню, нараховану в минулих роках з 01.07.2013 року по 28.12.2016 року у сумі 1574,40 грн.;
- пеню, нараховану в минулих роках з 01.07.2013 року по 28.12.2016 року в сумі 475,92 грн.;
- пеню, нараховану в минулих роках з 01.07.2013 по 28.12.2016 року в сумі 475,92 грн.;
2) сплачена 24.06.2016 року за платіжним дорученням №6283729 сума 9 403,00 грн. погасила:
- пеню, нараховану в минулих роках з 01.07.2013 року по 28.12.2016 року в сумі 307,70 грн.;
- пеню, нараховану в минулих роках з 01.07.2013 року по 28.12.2016 року в сумі 787,07 грн.;
- пеню, нараховану в минулих роках з 01.07.2013 року по 28.12.2016 року в сумі 1594,85 грн.;
- пеню, нараховану в минулих роках з 01.07.2013 року по 28.12.2016 року в сумі 1601,75 грн.;
- пеню, нараховану в минулих роках з 01.07.2013 року по 28.12.2016 року в сумі 1608,66 грн.;
- пеню, нараховану в минулих роках з 01.07.2013 року по 28.12.2016 року в сумі 1615,56 грн.;
- пеню, нараховану в минулих роках з 01.07.2013 року по 28.12.2016 року в сумі 1622,47 грн.;
- пеню, нараховану в минулих роках з 01.07.2013 року по 28.12.2016 року в сумі 264,94 грн.;
3) сплачена 26.07.2016 року за платіжним дорученням №6729936 сума 7711,00 грн. погасила:
- пеню, нараховану в минулих роках з 01.07.2013 року по 28.12.2016 року в сумі 1378,24 грн.;
- пеню, нараховану в минулих роках з 01.07.2013 року по 28.12.2016 року в сумі 1650,08 грн.;
- пеню, нараховану в минулих роках з 01.07.2013 року по 28.12.2016 року в сумі 1656,99 грн.;
- пеню, нараховану в минулих роках з 01.07.2013 року по 28.12.2016 року в сумі 1159,92 грн.;
4) сплачена 25.08.2016 року за платіжним дорученням №7109192 сума 7727,00 грн. погасила:
5) сплачена 23.09.2016 року за платіжним дорученням №7584812 сума 6 938 грн. погасила:
Крім того, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2015 року у справі № 804/6699/15, якою відмовлено у задоволенні позову Криворізької центральної ОДПІ про стягнення з КП «ЖЕО № 35» заборгованості з податку на додану вартість податкового боргу в сумі 2 425 523,51 грн., була, зокрема, встановлена своєчасна та у повному обсязі сплата підприємством податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період серпень-листопад 2013 року.
Вказаним судовим рішенням встановлено своєчасну сплату відповідачем зобов`язань за період вересень 2012 року - листопад 2013 року.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.04.2018 року апеляційну скаргу Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 року у справі №804/6135/16 повернуто Криворізькій північній об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області без розгляду.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року по справі № 804/6135/16 апеляційну скаргу Криворізької північної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року в адміністративній справі №804/6135/16 повернуто заявнику.
Суд зазначає, що у відповідності до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, матеріалами справи спростовується позиція податкового боргу щодо наявності у відповідача податкового боргу з податку на додану вартість за минулі періоди та податкового боргу з податку на додану вартість за період грудень 2013 року - травень 2014 року, а тому, спрямування на погашення вказаного періоду грошових коштів є безпідставним.
Згідно з підпунктом 129.1, 129.4 статті 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.
Зважаючи, що в ході розгляду справи було встановлено, що відповідач сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість, суд дійшов висновку, що податковим органом безпідставно нараховано пеню щодо несвоєчасності сплати грошових зобов`язань.
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням вищевказаних судових рішень та наданих відповідачем платіжних доручень судом встановлено, що заборгованість як за спірний період, так і за періоди по напрямку зарахування спірних коштів, є відсутньою, що унеможливлює нарахування боргу по даним періодам, а також пені та штрафів, а, отже, їх нарахування не може визнаватися правомірним.
Отже, за відсутності податкового боргу з податку на додану вартість за спірний період та нарахованої пені, відповідно відсутні і законні підстави для стягнення з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №35» заявленого позивачем податкового боргу з податку на додану вартість на загальну суму 1 529 017,22 грн., у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявленого адміністративного позову, враховуючи при цьому недоведеність обставин, викладених в позові, з боку суб`єкту владних повноважень - податкового органу щодо підтвердження обставин звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості в рахунок погашення податкового боргу в сумі 1 529 017,22 грн., в тому числі пеня у розмірі 11 522,88 грн.
Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 30 травня 2019 року.

Суддя І.В. Тулянцева