Справа № 212/4274/19
Суддя: Чайкін І. Б.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/4274/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого суддіЧайкіна І.Б.,
за участі секретаря судового засідання Гавеля Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, капрала поліції Коваленко Богдана Дмитровича про скасування постанови серії ЕАВ № 1149601 від 14 травня 2019 року про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до поліцейського Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, капрала поліції Коваленко Богдана Дмитровича про скасування постанови серії ЕАВ № 1149601 від 14 травня 2019 року про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що 14 травня 2019 року поліцейським капралом поліції Коваленко Б.Д. винесено постанову серії ЕАВ № 1149601, про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 340 грн., у постанові зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ lanos», держ.номер знак НОМЕР_1 , що до якого не був проведений обов`язків технічний контроль, чим порушив ч.1 ст. 121 КУпАП. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП , оскільки за вказаною в постанові частиною статті неможливо притягнути особу до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення керування транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов Зазначає, що спірна постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначив, що відповідач не проводив підготовку до розгляду справи, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази. Крім цього, зазначає, що всупереч положенням ч.1 ст. 276 КУпАП відповідач розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу. На підставі викладеного, позивач просить визнати протиправними дії інспектора, скасувати зазначену постанову про накладення адміністративного стягнення та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав частково, просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача надав письмовий відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнав, заперечував проти них, надав диск з відеозаписом притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що 14.05.2019 року ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області поліцейським капралом поліції Коваленко Богданом Дмитровичем 2 батальйону 2 роти винесено постанову серії ЕАВ № 1149601 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП, відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, 14.05.2019 року о 07-41 годині в м. Кривий Ріг на просп. Південий,16, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що підлягає проходженню обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив ст.37 ЗУ « Про дорожній рух ».

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

В силу ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для накладення адміністративного стягнення слугувало керування позивачем транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Керування транспортним засобом, який не пройшов обов`язкового технічного контролю, позивачем не заперечується, однак в обґрунтування протиправності винесення оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності зазначає, що транспортний засіб, яким він керував, не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до довідки від 20.05.2019 року виданої менеджером з кадрового адміністрування ТОВ «БІЗНЕС СЕКЬЮРІТІ ГРУП» ОСОБА_1 є штатним працівником ТОВ «БІЗНЕС СЕКЬЮРІТІ ГРУП» від 09.01.2019 року, згідно наказу № 01-К від 08.01.2019 р., працює водієм автотранспортних засобів.

Суд звертає увагу на те, що згідно з ч.1 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Частиною другою цієї статті визначено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Положеннями ч. 8 цієї статті визначено, що на кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

При цьому, порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначено постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 р. № 137 (далі - Порядок № 137).

У відповідності до п. 1 Порядку № 137 порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

За приписами п. 3 Порядку № 137 періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

За вимогою власника обов`язковий технічний контроль транспортного засобу, який зареєстрований в установленому порядку, але не підлягає обов`язковому технічному контролю, проводять за процедурою, визначеною цим Порядком.

Таким чином, обов`язковий технічний контроль кожні два роки проходять транспортні засоби, зокрема легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, якщо строк їх експлуатації перевищує два роки.

На підставі наведених вище положень суд дійшов висновку, що умови, за яких проведення обов`язкового технічного огляду транспортних засобів є обов`язковим, як і періодичність такого огляду, стосуються не тільки категорій транспортних засобів, але і строку їх експлуатації та мети використання (перевезення пасажирів або вантажу з метою отримання прибутку).

Тобто, визначальною обставиною є мета фактичного використання автомобіля.

В розумінні пп.15 п.2 Порядку №137 транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Як видно з матеріалів справи, відповідач з`ясувавши факти порушення позивачем вимог ст..37 ЗУ « про дорожній рух» застосовано до позивача стягнення у вигляді штрафу на підставі ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Між тим, ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Тобто, при винесенні оскаржуваної постанови від 14.05.2019 року відповідачем неправильно встановлено обставини справи, та невірно кваліфіковано адміністративне правопорушення, внаслідок чого помилкового застосовано ч. 1 ст. 121 КУпАП замість ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів перелік яких визначений ст.251 КУпАП.

У відповідності до ст.. 252 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням.

Відповідно до приписів ст.. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами ст.2 КАС України, які фактично визначають вимоги зокрема до рішень суб`єктів владних повноважень, визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи той факт, що відповідачем невірно встановлено обставини справи та кваліфіковано адміністративне правопорушення, описане в оскаржуваній постанові, за ч. 1 ст. 121 КУпАП, яка визначає відповідність за інші правопорушення та передбачає іншу санкцію, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам Закону, а тому підлягає скасуванню.

Таким чином, у зв`язку із встановленням судом відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, зазначене є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі п.2 ч.5 ст. 139 якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 77, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 7, 9, 251, 258, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, капрала поліції Коваленко Богдана Дмитровича про скасування постанови серії ЕАВ № 1149601 від 14 травня 2019 року про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 1149601 від 14 травня 2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. Б. Чайкін