Справа № 334/1920/18 (2-а/334/25/19)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2019 року м. Дніпросправа № 334/1920/18 (2-а/334/25/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Начальника Дніпровського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області Пономаренко Ірина Михайлівна на рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15.04.2019 в адміністративній справі №334/1920/18 (2-а/334/25/19) за позовом ОСОБА_1 до Начальника Дніпровського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області Пономаренко Ірини Михайлівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з адміністративним позовом, в якому вказує на те, що 15.03.2018 року відносно нього начальником Дніпровського РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області складений протокол про адміністративне правопорушення ПН МЗП № 136903 за ч. 1 ст. 203 КУпАП. У протоколі вказано, що ОСОБА_1 порушив правила перебування в Україні, а саме без поважних причин не приступив до навчання після зарахування на підготовче відділення ПАТ «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій». На підставі протоколу від 15.03.2018 року відносно ОСОБА_1

винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до якої, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 595 гривень.

Позивач вважає, що постанова не відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи, у звязку з тим, що він перебуває в Україні на підставі належним чином оформлених документів, у тому числі і на право проживання та на право навчання. Зазначив у позові, що з часу зарахування до інституту вчасно приступив до навчання, умови навчання не порушував та належно виконував всі обовязки, взяті на себе при укладанні договору про надання освітніх послуг № 27606 від 10.07.2017 року. Зауважив, що при складані протоколу, відповідачем було порушено його права, а саме, пояснення та заява були ним написані під диктовку, та без розяснення змісту документа, його примусили підписати протокол у графах, в яких самі вказали, при цьому, у нього було вилучено мобільний телефон, тому він був позбавлений права скористатись послугами перекладача та адвоката, весь час здійснювався психологічний тиск з погрозами видворення за межі України, було незаконно вилучено паспорт громадянина Марокко та посвідку на тимчасове проживання. Тому, вищевказану постанову вважає незаконною та такою, що має бути скасована.

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Начальника Дніпровського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області Пономаренко Ірини Михайлівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення від 15 березня 2018 року серія ПН МЗП № 136903 по справі про адміністративне правопорушення, винесену начальником Дніпровського РВ у м.Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області Пономаренко Ірини Михайлівни про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 595 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку (а.с.98-116).

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

27 травня 2019 року та 10 червня 2019 року від представника відповідача надійшло клопотання, що у зв`язку з неможливісттю прибуття начальника Дніпровського РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій облоасті у судове засідання в призначений час просить розглянути суд апеляційну скаргу без участі представника.

Інші учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання своїх представників не направили, про причини їх неявки суд не сповістили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтвердженно матеріалами справи, щоХілмі Хамза є громадянином Королівства Марокко (а.с.8). В Україні перебуває на підставі посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 строком дії до 15.08.2018 року (а.с.8 об.).

Відповідно до наказу № 04-11 від 29.06.2017 року та договору № 27606 від 10.07.2017 року, Хілмі Хамза зарахований слухачем підготовчого відділення Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад « Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кияшка, буд. 16-б, що підтверджується довідкою ЗІЕІТ № 94/18 від 20.03.2018 року (а.с.10).

Умови навчання визначені на підставі Договору про надання освітніх послуг № 27606 від 10.07.2017 року, який укладено між позивачем та інститутом строком на один навчальний рік (а.с.9).

Начальником Дніпровського РВ у м.Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області Пономаренко І.М. на підставі протоколу ПР МЗП 136900 від 15.03.2018 року відносно ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МЗП № 136903 від 15.03.2018 року за ч.1 ст. 203 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 595 грн., оскільки позивач порушив правила перебування в Україні, а саме, без поважних причин з вересня 2017 року не приступив до навчання, після зарахування на підготовче відділення ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» (а.с.5).

З огляду на ненадання посадовими особами Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» документів, які підтверджують організацію належного навчального процесу на підготовчому відділенні, 15.03.2019 року для перевірки заявленої іноземцями, під час надання в УДМС України в Запорізькій області відповідної заяви про отримання посвідки на тимчасове проживання, мети перебування на території України - навчання, працівниками УДМС України в Запорізькій області та Дніпровського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області була проведена робоча зустріч з Позивачем та іншими іноземними студентами, які були зараховані 29.06.2017 року на підготовче відділення Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій».

За результатами робочої зустрічі з іноземними студентами підготовчого відділення Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» встановлено, що всі зазначені іноземці, у тому числі Позивач, після зарахування 29.06.2017 року на підготовче відділення, без поважних причин з вересня 2017 року не приступили до навчання в даному закладі, про що було складено відповідні протоколи, зокрема відносно ОСОБА_3 від 15.03.2018 року серії ПР МЗП №136898 (а.с. 4).

На підставі протоколу від 15.03.2018 року серії ПР МЗП №136898 Відповідачем прийнято постанову від 15.03.2018 року серії ПН МЗП №136898, якою на громадянина Королівства Марокко ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 595 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 203 КУпАП. (а.с. 3).

Оскарження правомірності винесеної суб`єктом владних повноважень постанови від 15.03.2018 року серії ПН МЗП №136903 є предметом судового розгляду в даній справі.

Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовано нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року №8073-X; Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-VI; Порядку організації, набору та навчання (стажування) іноземців та осіб без громадянства, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 01.11.2013 року №1541 (в редакції наказу Міністерства освіти і науки України від 11.12.2015 року №1272.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем не надано доказів того, що Позивач не приступив до навчання на підготовчому відділенні Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» з вересня 2017 року.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 203 КУпАП передбачена відповідальність за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів справи встановлено, що умови навчання Позивача на підготовчому відділенні Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» визначені на підставі Договору про надання освітніх послуг №27606 від 10.07.2017 року, укладеному терміном на 2017-2018 навчальний рік (а.с.9).

Судова колегія наголошує на тому, що однією з умов договору є обов`язок Слухача дотримуватися правил внутрішнього розпорядку в Інституті та гуртожитку .

Крім того слід зауважити, що позивач прибув на територію України в 2012 році з метою навчання, у 2012 р. закінчив підготовчий факультет (довузівська підготовка) Запорізького державного медичного університету та продовжив навчання у Запорізькому державному медичному університеті, терміном до 2017 року за спеціальністю «Фармація».

24.09.2012 року УДМС України в Запорізькій області Позивача було документовано посвідкою на тимчасове проживання серії НОМЕР_2 , терміном дії до 11.11.2013 року.

17.11.2014 року Позивач був документований новою посвідкою на тимчасове проживання серії НОМЕР_1 , яка була продовжена органом 2301 до 15.08.2018 року.

Згідно наказу Запорізького державного медичного університету від 26.06,2017 року № 619-е Хілмі Хамза студент II міжнародного факультету був відрахований за невиконання навчального плану (не склав ДЛІ «Крок-2 Фармація») (наказ № 564-е від 19.06.2017 року) та виявив бажання продовжити навчання у Запорізькому інституті економіки та інформаційних технологій, як слухач підготовчого відділення та договору по оплаті (відповідно до листа від

23.06.2017р. за вих. № 171/17 Запорізького інституту економіки та інформаційних технологій).

Згідно наказу ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» від 29.06.2017 № 04-11 про зарахування до підготовчого відділення з 29.06.2017 року зарахований слухачем групи у кількості 17 іноземних громадян, у т.ч. громадянин Марокко ОСОБА_1 .

14.03.2018 року УДМС України в Запорізькій області спільно із співробітниками УСБУ в Запорізькій області та співробітниками Державно! прикордонної служби була проведена виїзна позапланова перевірка Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад» «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» (далі - ПрАТ «ПВНЗ «ЗІЕІТ» ), який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кияшка, 16-Б з метою, перевірки дотримання іноземними студентами міграційного законодавства.

14.03.2018 року по факту перевірки був складений акт перевірки дотримання суб`єктами господарювання законодавства у сфері міграції за результатами якого було встановлено: порушення положень Порядку організації, набору та навчання (стажування) іноземців та осіб без громадянства, затвердженого наказом МОН України від 01.11.2013 № 1541 (у редакції наказу МОН від 11.12.2015 № 1272) (далі - наказ МОН України від 01.11.2016 № 1541). а саме посадовими особами не надано журнал академічних груп студентів підготовчого відділення, відомості заліків та екзаменів студентів.

Так, при перевірці Управлінням ДМС України в Запорізькій області ПрАТ «ПВНЗ «ЗІЕІТ», керівник та викладачі інституту не змогли надати жодних документів, які підтверджують організацію належного навчального процесу на підготовчому відділенні, не змогли пояснити хто відповідальний за роботу з іноземними студентами, не змогли навіть пояснити чому відсутня вся група іноземних студентів підготовчого відділення та де вони знаходяться. Натомість було надано лише навчальний план та план навчального процесу, в якому зазначено, що у березні проходять саме теоретичні заняття. Тому виникла необхідність повністю перевіряти всіх студентів, які зараховані до підготовчого відділення ПрАТ «ПВНЗ «ЗІЕІТ».

15.03.2018 для перевірки зазначеної мети - навчання, яка була заявлена іноземцем під час надання в УДМС України в Запорізькій області відповідної заяви про отримання посвідки на тимчасове проживання, працівниками Управління та Дніпровського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області в одній із аудиторій ПрАТ «ПВНЗ «ЗІЕІТ», яка була надана працівниками цього ж навчального закладу, була проведена робоча зустріч з позивачем та іншими іноземними студентами, які були зараховані 29.06.2017 на підготовче відділення даного вищого навчального закладу.

Під час робочої зустрічі з іноземцями було з`ясовано, що всі зазначені іноземні студенти (у т.ч. позивач) після зарахування - 29.06.2017 року на підготовче відділення ПрАТ «ПВНЗ «ЗІЕІТ», без поважних причин з вересня 2017 року не приступили до навчання в даному закладі (початок навчання на заняттях ПрАТ «ПВНЗ ЗІЕІТ», згідно з навчальним планом, повинен був розпочатися з вересня 2017 року), що є порушенням міграційного законодавства, за яке передбачена адміністративна відповідальність згідно з частиною першою статті 203 КУпАП

Приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги й те, що в матеріалах справи наявні письмові пояснення Позивача, з яких випливає, що останній зошитів з навчальних дисциплін та залікової книжки не має, скільки разів відвідував заняття на підготовчому відділенні не знає, складання екзаменів не пам`ятає, українську мову розуміє та в перекладачі не має потреби.

Стосовно доводів суду першої інстанції про порушення прав Позивача та психологічний тиск на останнього під час складання протоколу та постанови у даній справі, колегія суддів зазначає, що такий висновок не має жодного документального підтвердження, що свідчить про його необґрунтованість та бездоказовість.

Підсумовуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку про те, що Відповідачем належним чином доведено порушення Позивачем порядку та умов прибуття до визначеного місця навчання після в`їзду в Україну у визначений строк, що, у свою чергу, свідчить про законність та обґрунтованість постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 310, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Начальника Дніпровського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області Пономаренко Ірина Михайлівна - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15.04.2019 року в адміністративній справі №334/1920/18 (2-а/334/25/19) - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та, відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов