Справа № 120/4516/18-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4516/18-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Крапівницька Н. Л.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

19 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Бершадського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року (прийняте у м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Бершадського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач 07.12.2018 звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати неправомірними дії Бершадського об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо неврахування ОСОБА_1 , під час призначення пенсії та визначення розміру заробітної плати відомостей про заробітну плату (дохід) за період з 01.11.1986 по 31.10.1991 та неврахування ОСОБА_1 при призначенні пенсії страхового стажу за періоди: з 28.04.1983 по 20.06.1983, з 07.02.1994 по 31.12.1995 та з 01.01.1999 по 31.12.1999.

- зобов`язати Бершадське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 05.01.2018 з урахуванням заробітної плати за період з 01.04.2005 по 30.11.2017 та із зарахуванням до страхового стажу періоду служби в армії та періодів підприємницької діяльності: з 28.04.1983 по 20.06.1983, з 07.02.1994 по 31.12.1995 та з 01.01.1999 по 31.12.1999.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.02.2019 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Бершадського об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо неврахування ОСОБА_1 , під час призначення пенсії та визначення розміру заробітної плати відомостей про заробітну плату (дохід) за період з 01.11.1986 по 31.10.1991 та неврахування ОСОБА_1 при призначенні пенсії страхового стажу за періоди: з 28.04.1983 по 20.06.1983, з 07.02.1994 по 31.12.1995 та з 01.01.1999 по 31.12.1999.

Зобов`язано Бершадське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 05.01.2018 з урахуванням заробітної плати за період з 01.04.2005 по 30.11.2017 та із зарахуванням до страхового стажу періоду служби в армії та періодів підприємницької діяльності: з 28.04.1983 по 20.06.1983, з 07.02.1994 по 31.12.1995 та з 01.01.1999 по 31.12.1999.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі за рахунок бюджетних асигнувань Бершадського об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області судові витрати по справі в розмірі 704, 40 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно та необґрунтовано вказано період врахування заробітної плати з якого необхідно провести перерахунок пенсії позивачу.

Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером за віком та з 05.01.2018 перебуває на обліку та отримує пенсію за віком в Ладижинському відділенні Бершадського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області.

Бершадське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області листом №1095/09-39/02-3 від 17.04.2018 надало роз`яснення щодо призначеної пенсії ОСОБА_1 та, зокрема, повідомив, що станом на 17.04.2018 загальний трудовий стаж становить 29 років 07 місяців 19 днів (зараховано по 30.11.2017), коефіцієнт стажу для обчислення пенсії складає 0,29583. Пенсія обчислена із заробітної плати 5743.76 грн. (1,06803 х 5377,90) яку визначено за період роботи з 01.03.2001 по 31.03.2001 рік, з 01.06.2001 по 31.07.2001 рік та з 01.04.2004 по 30.11.2017 рік, із застосуванням показника середньої заробітної плати з 2016-2017 роки, яка становить 5377,90 грн., індивідуального коефіцієнту заробітної плати -1,06803.

Також, в зазначеному листі, позивача повідомлено, що згідно наданих документів про підприємницьку діяльність, відповідачем зараховано до стажу періоди роботи з 01.01.1996 по 31.12.1999, з 01.04.2004 по 17.12.2004; з 01.04.2005 по 30.11.2017. Періоди зайняття підприємницькою діяльністю з 1994 року по 1995 рік включно не зараховано до страхового стажу, оскільки для зарахування зазначеного періоду роботи, необхідно надати за ці періоди документи про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України за вказані періоди.

Крім зазначених періодів роботи, відповідачем не зарахований період проходження військових зборів з 28.04.1983 по 20.06.1983 рік.

17.08.2018 листом №15087/Б-100 Пенсійний фонд України повідомив, що спеціалістами управління Бершадського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області було переглянуто тривалість страхового стажу позивача.

Так, страховий стаж склав 30 років 9 місяців 28 днів, в тому числі до страхового стажу зараховано періоди: з 01.01.1996 по 31.12.1998, з 01.04.2000 по 31.07.2000, з 01.09.2000 по 31.12.2003, з квітня 2004 року по грудень 2004 року, з квітня 2005 по листопад 2017 років. При цьому, враховуючи те, що за 3 та 4 квартали 2010 року здійснено доплату до мінімального страхового внеску, страховий стаж за період з 01.07.2010 по 31.12.2010 рік складає 6 місяців.

Разом з тим, період здійснення підприємницької діяльності з 07.02.1994 по 31.12.1995 не було зараховано до страхового стажу, оскільки документально не підтверджено сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

05.09.2018 листом №1019/Б Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зазначено, після доопрацювання додаткових даних про сплату страхових внесків, за час підприємницької діяльності, на підставі даних про сплату страхових внесків, з 05.01.2018 проведено допризначення пенсії з урахуванням страхового стажу за 1998 рік та з 01.04.2000 по 31.07.2000, та з 01.09.2000 по 31.12.2000 - страховий стаж становить 30 років 09 місяців 28 днів, що відповідає коефіцієнту страхового стажу 0,30750, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 0,97004, заробітна плата для обчислення пенсії - 5216,78 грн. (0,97004 х 5377,90).

Разом з тим, період здійснення підприємницької діяльності з 07.02.1994 по 31.12.1995, з 01.01.1999 по 31.12.1999 по наявним в пенсійній справі документам зарахувати до страхового стажу не має підстав за відсутністю документів про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Крім того, із зазначеного листа вбачається, що відповідачем було застосовано дані про заробітну плату, з яких зроблено нарахування пенсії, зокрема було застосовано заробітну плату за період з 01.11.1986 по 31.10.1991.

Не погоджуючись з такою відповіддю позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у ОСОБА_1 необхідної кількості страхового стажу для призначення пенсії, що підтверджується матеріалами справи та свідчить про можливість виключити з обрахунку пенсії заробітну плату за період до 2000 року.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) визначено види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Так, згідно п. "а" ч. 3 цієї статті передбачено, що до стажу роботи зараховується будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Частиною 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2).

Частиною 3 ст. 24 Закону 1058-IV, вказано, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до п. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Статтею 62 Закону № 1058-IV зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктами 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Крім того, відповідно до п.20 цього Порядку, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок №22-1) вказано, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Положенням п. 2.23 Порядку №22-1 зазначено, що документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Відповідно до абз. 1 пп. 2 п. 2.1 Порядку №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, крім інших документів, також документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Абз. 3 пп. 2 п. 2.1 Порядку №22-1 вказано, що період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

З наведеного слідує, що обов`язковою умовою для врахування доходу, що був отриманий за час здійснення підприємницької діяльності при обчисленні пенсії та набутого за цей час страхового стажу є сплата за весь наведений період щомісячно внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску та подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.

Згідно матеріалів справи, на підтвердження підприємницької діяльності за період 1994-1995 роки та за 1999 рік позивачем надано:

- листи органу доходів і зборів України №215 від 06.06.2017, №62/02-55 від 30.01.2018, №262/10/02-04 від 19.04.2018, згідно яких підтверджується, що з 07.02.1994 по даний час ОСОБА_1 зареєстрований та перебуває на обліку як суб`єкт підприємницької діяльності та сплачує встановлені податки і збори, зокрема з 1994 року по 1999 рік сплачував до бюджету фіксовану суму прибуткового податку з громадян, з 2000 року по 2003 рік сплачував єдиний податок з фізичних осіб.

- копію Свідоцтва про державну реєстрацію підприємницької діяльності, яким підтверджується реєстрація підприємницької діяльності з 07.02.1994.

- повідомлення органу Пенсійного фонду України від 14.10.1994 про розміри страхових внесків і строки сплати, з якого вбачається, що позивач перебував в 1994 році на обліку в Пенсійному фонді та був зареєстрований за № 2006087.

- копії квитанцій про сплату податкових платежів за 1994 - 1995 роки, які позивач сплачував як підприємець.

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 26.09.2017, яким підтверджується реєстрація приватним підприємцем з 07.02.1994 по день формування Витягу.

Отже, вказаними документами підтверджується те, що позивач зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності з 07.02.2019 по даний час та сплачує встановлені податки та збори.

Щодо не зарахування до страхового стажу періоду проходження військових зборів з 28.04.1983 по 20.06.1983 рік, який підтверджується відомостями з військового квитка серії НОМЕР_1 та записом №1-№2 в трудовій книжці про період навчання позивача в навчальному закладі "Одеське морехідне училище рибної промисловості" слід вказати наступне.

Згідно ч. 9 ст. 1 Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII, щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на такі категорії: військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Частиною 1 ст. 16 Закону України "Про Збройні Сили України" від 06.12.1991 № 1934-XII вказано, що держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, та військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також членів сімей військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час виконання службових обов`язків або постраждали у полоні в ході бойових дій (війни), в умовах надзвичайного стану чи під час виконання службових обов`язків за межами України в порядку військового співробітництва або у складі національного контингенту чи національного персоналу у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, поширюється також на військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей (пп. 3 п. 1 ст. 3).

Отже, з наведеного слідує, що громадяни із числа військовозобов`язаних, які проходять збори (навчальні, перевірочні, спеціальні), у цей період вважаються такими, що проходять військову службу та користуються гарантіями держави на рівні із іншими військовослужбовцями.

Пунктом 6 Порядку №637 встановлено, що для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються, зокрема, військові квитки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що період проходження військових зборів, що фактично є проходження військової служби, з 28.04.1983 по 20.06.1983 рік має зараховуватись до страхового стажу на підставі відомостей, що містяться у військовому квитку та на підставі відомостей, що містяться в трудовій книжці про період навчання в навчального закладі "Одеське морехідне училище рибної промисловості".

Статтею 40 Закону № 1058-IV встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю І групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

З наведеного вбачається, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000. Виключенням є лише те, що за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 01.07.2000, становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв.

Відтак, заробітна плата за період до 2000 року може бути врахована відповідачем при обчисленні пенсії за бажанням пенсіонера або у разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців.

Отже, враховуючи вищевикладені норми та обставини справи апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання протиправними дій Бершадського об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо неврахування відомостей про заробітну плату (дохід) позивача за період з 01.11.1986 по 31.10.1991 та неврахування при призначенні пенсії позивачу страхового стажу за періоди: з 28.04.1983 по 20.06.1983, з 07.02.1994 по 31.12.1995 та з 01.01.1999 по 31.12.1999 та зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії з 05.01.2018 з урахуванням вказаних відомостей за відповідні періоди.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Бершадського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Залімський І. Г.