Справа № 520/1077/19
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 р. Справа № 520/1077/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бершова Г.Є.,

суддів: Катунова В.В., Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року по справі № 520/1077/19 (головуючий 1 інстанції Панова М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Харківської міської ради щодо не розгляду по суті в місячний строк клопотання особи з інвалідністю І групи з дитинства ОСОБА_1 від 01.08.2018 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,002 га за адресою: м АДРЕСА_1 Харків, АДРЕСА_2 набережна, АДРЕСА_3 , для будівництва індивідуального гаража;

- визнати протиправними дії Харківської міської ради, що виразились у незаконній відмові 28.01.2019 у наданні особі з інвалідністю І групи з дитинства ОСОБА_1 дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,002 га за адресою: АДРЕСА_3 , для будівництва індивідуального гаража;

- визнати відсутність у Харківської міської ради підстав, визначених ст. 122 ЗК України для відмови у наданні особі з інвалідністю І групи з дитинства ОСОБА_1 дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,002 га за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , для будівництва індивідуального гаража;

- зобов`язати Харківську міську раду після набрання рішенням суду законної сили розглянути по суті на черговому пленарному засіданні сесії клопотання від 01.08.2018 про надання дозволу особі з інвалідністю І групи з дитинства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,002 га за адресою: АДРЕСА_3 , для будівництва індивідуального гаража.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Харківської міської ради щодо не розгляду по суті в місячний строк клопотання особи з інвалідністю І групи з дитинства ОСОБА_1 від 01.08.2018 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,002 га за адресою: м. Харків АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , для будівництва індивідуального гаража. Зобов`язано Харківську міську раду () розглянути клопотання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 01 серпня 2018 року про надання дозволу особі з інвалідністю І групи з дитинства на розроблення документації із землеустрою щодо ведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,002 га за адресою: АДРЕСА_3 , для будівництва індивідуального гаражу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

11.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просив прийняти додаткове судове рішення, яким зобов`язати Харківську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 від 01.08.2018 про надання дозволу особі з інвалідністю І групи з дитинства на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,002 га за адресою: м АДРЕСА_3 , для будівництва індивідуального гаражу, на черговому пленарному засіданні сесії від дати набрання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 у справі №520/1077/19 законної сили.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву від 08.04.2019 року про прийняття додаткового судового рішення.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності, встановлених ст. 252 КАС України підстав для ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Колегія суддів зазначає, що з аналізу вищевказаної норми вбачається, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Суд зазначає, згідно ч. 1 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В даному випадку судом було згідно п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язано відповідача вчинити певні дії, а саме:

- зобов`язано Харківську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 від 01 серпня 2018 року про надання дозволу особі з інвалідністю І групи з дитинства на розроблення документації із землеустрою щодо ведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,002 га за адресою: м АДРЕСА_3 , для будівництва індивідуального гаражу.

Питання відносно того, при якій формі зборів, коли та в якому режимі відповідач повинен розглянути дане клопотання, регулюються відповідними законами та нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування відповідачем та в резолютивній частині рішення не вказуються.

Завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку щодо безпідставності заяви про ухвалення додаткового рішення, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції викладеному в оскаржуваній ухвалі про відмову у задоволенні вказаної заяви у зв`язку з відсутністю, встановлених ст. 252 КАС України підстав для ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року по справі № 520/1077/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко