Справа № 640/7627/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

27 червня 2019 року м. Київ № 640/7627/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство «Укрхімтрансаміак» та ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, встановлення відсутності повноважень та визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва знаходиться адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство «Укрхімтрансаміак» та ОСОБА_2 , з вимогами (з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог від 24.06.2019 року та від 25.06.2019 року) про визнання протиправною бездіяльність Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо невчинення дій з проведення у встановлені строки конкурсу на посаду директора або призначення нового виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Укрхімтрансаміак»; встановлення відсутності повноважень у виконуючого обов`язки директора ДП «Укрхімтрансаміак» ОСОБА_2 на виконання обов`язків директора ДП «Укрхімтрансаміак» з моменту набрання рішенням законної сили та визнання протиправним й скасування наказу Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 12.03.2018 року №25-п «Про призначення ОСОБА_2 » з 02.05.2019 року.

14 червня 2019 року позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій (з урахуванням клопотання про уточнення заяви про забезпечення позову від 20.06.2019 року) заявник просить до вирішення спору по суті зупинити дію оскаржуваного наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 12.03.2018 року №25-п «Про призначення ОСОБА_2 »; визначити спосіб і порядок виконання заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони для Міністерства юстиції України, а також будь-якого іншого суб`єкта державної реєстрації, визначеного Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відомостей про ОСОБА_1 , як про керівника Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» (, 02002, м. Київ, Дніпровський район, вул. Євгена Сверстюка, 6.15) та особу, яка може вчиняти дії від імені Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» (, 02002, м. Київ, Дніпровський район, вул. Євгена Сверстюка, 6.15) без довіреності.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що Наказом Мінекономрозвитку України від 12.03.2018 року №25-п виконуючим обов`язків директора підприємства призначено Шліхту Валентина Михайловича з 13 березня 2018 року, отже останній перебуває на посаді виконуючого обов`язки керівника ДП «Укрхімтрансаміак» більше 1 (одного) року, що вочевидь перевищує встановлений тримісячний строк.

Заявник вказує, що зі спливом тримісячного строку відповідачем, всупереч прямих приписів абз. 2 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2008 року №777, не було призначено ані нового виконуючого обов`язки керівника підприємства, ані оголошено конкурсний відбір на посаду керівника підприємства, що свідчить про очевидну і протиправну бездіяльність.

Тому зважаючи на очевидну протиправність зазначеної бездіяльності Міністерства економічного розвитку і торгівлі, високий ризик унеможливлення виконання рішення у разі задоволення позову, а також очевидну протиправність перебування ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов`язки директора ДП «Укрхімтрансаміак», позивач вважає за необхідне застосувати заходи забезпечення позову у вигляді зупинення дії Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 12.03.2018 року №25-п. «Про призначення ОСОБА_2 ».

Крім того, зазначає, що порушення, яке було спричинено протиправною бездіяльністю Міністерства економічного розвитку та торгівлі носить триваючий характер і буде продовжуватись як на момент, так і впродовж розгляду даної справи включно до набрання сили рішенням суду, тому необхідність вжиття заходів забезпечення позову обумовлена потребою в оперативному зупиненні вказаного триваючого порушення права.

На думку позивача вжиття заходів забезпечення позову матиме наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті та дозволить уникнути непередбачуваних негативних наслідків для підприємства, оскільки воно відповідає предмету позову та, водночас, не зумовлює фактичного вирішення спору по суті до закінчення розгляду справи.

20.06.2019 року судом визнано необґрунтованою заяву в.о. директора Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» Шліхти В.М. про відвід судді та зупинено провадження у справі для її передачі на вирішення питання про відвід в порядку статті 31, ч.4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України іншому складу суду.

Після повернення матеріалів справи за наслідками розгляду такого питання й відмови в задоволенні згаданої заяви, судом поновлено провадження та продовжено розгляд заяви про забезпечення позову.

Дослідивши викладені у заяві мотиви, а також з урахуванням поданих до адміністративної справи матеріалів, суд вбачає підстави для її часткового задоволення виходячи з огляду на наступне.

Статтею 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до положень статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з приписами статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду у разі задоволення позову; для задоволення судом заяви про забезпечення позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, а також довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Згідно ч. 2 ст. 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З аналізу вказаних норм вбачається, що прийняття рішення про забезпечення позову доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.

Забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього та тимчасового судового захисту.

Предметом оскарження в межах даної справи, серед іншого, є наказ відповідача від 12.03.2018 року №25-п «Про призначення ОСОБА_2 ».

Відповідно до даного наказу виконуючим обов`язків директора підприємства призначено Шліхту Валентина Михайловича з 13 березня 2018.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2008 року № 777 «Про затвердження Порядку проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки» встановлено порядок призначення в. о. керівника державного підприємства, що має стратегічне значення для економіки та безпеки держави.

ДП «Укрхімстрансаміак» віднесено до підприємств, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року №83.

У абзаці 2 пункту 2 вказаної постанови вказано, що суб`єкт управління на строк, який не може перевищувати трьох місяців, тимчасово покладає виконання обов`язків або призначає виконуючого обов`язки керівника підприємств за погодженням кандидатури Кабінетом Міністрів України.

Разом із тим, на підставі оскаржуваного наказу ОСОБА_2 перебуває на посаді виконуючого обов`язки керівника ДП «Укрхімтрансаміак» більше 1 (одного) року, що перевищує встановлений тримісячний строк.

Відповідно до п. 11.1 Статуту ДП «Укрхімтрансаміак», уповноважений орган управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює повноваження щодо реалізації прав держави власника майна, переданого Підприємству, що пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням цим у межах, визначених законодавством, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Згідно із п. 11.2.1 Статуту, Уповноважений орган управління призначає на посаду та звільняє з посади директора, укладає та розриває з ним контракт, здійснює контроль за дотриманням його вимог.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23 березня 2014 року № 408-р затверджено Перелік цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій, що передаються до сфери управління Мінекономрозвитку, в якому міститься Українське державне підприємство «Укрхімтрансаміак».

Відповідно до пп. 11 п. 11-2 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 459, Державний секретар Мінекономрозвитку відповідно до покладених на нього завдань призначає на посаду та звільняє з посади керівників підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Мінекономрозвитку.

Таким чином, Уповноваженим органом управління Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» є Міністерство економічного розвитку і торгівлі.

Дійсно з матеріалів справи вбачається, що зі спливом тримісячного строку відповідачем, з невідомих причин, не було призначено ані нового виконуючого обов`язки керівника підприємства, ані оголошено конкурсний відбір на посаду керівника підприємства, що вказує на порушення вимог викладених в абз. 2 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України 03 вересня 2008 року № 777. Доказів чи матеріалів, що свідчили б про зворотне у розпорядженні суду відсутні, що вказує на наявність ознак очевидної протиправності такої бездіяльності відповідача, яка таким чином продовжує дію оскаржуваного наказу.

Суд погоджується, що зважаючи на наявність ознак очевидної протиправності у дії оскаржуваного наказу та зазначеної бездіяльності Міністерства економічного розвитку і торгівлі, існує високий ризик унеможливлення виконання ймовірного рішення у разі задоволення позову, та й, у цілому, дія оскаржуваного наказу та допущена бездіяльність відповідача впливає на обсяг прав та інтересів позивача, як першого заступника керівника, який згідно пункту 7.4. Статутуту Державного підприємства «Укрхімтрансаміак», затвердженого Наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 22.06.2017 року №928, зокрема уповноважений на тимчасове виконання обов`язків керівника Підприємства, відповідний запис про що зроблено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та невжиття заходів забезпечення позову може призвести до значного ускладнення у поновленні чи захисті прав за захистом яких, він звернувся до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову. Судом враховано правову природу наказу, що є предметом оскарження, який є актом органу управління майном, виконання якого створює комплекс правових наслідків, у тому числі виникнення та припинення правовідносин у позивача з відповідачем як керівника підприємства, з відповідним внесенням чи вилученням запису про нього як керівника до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Тому суд погоджується й з його доводами, що для відновлення порушених прав знадобиться докласти значних зусиль.

Відповідно, наведені доводи позивача за відсутності у розпорядженні суду будь-яких доказів чи матеріалів, які б спростовували його обґрунтування вказують на наявність ознак очевидної протиправності предмета оскарження, а саме перебування ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов`язки керівника ДП «Укрхімтрансаміак» більше 1 (одного) року, призначеного оскаржуваним наказом, є самостійною підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Суд також враховує, що тривала дія оскаржуваного наказу може призвести до припинення правовідносин позивача з підприємством, оскільки він внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як керівник підприємства, і внаслідок дії такого наказу, ймовірно запис щодо нього може бути вилучено, що може зумовити виникнення інших спорів позивача з відповідачем та органами державної реєстрації з подальшим зверненням до суду за відновленням своїх порушених прав.

Крім того, в даному випадку виникнення таких правовідносин з установою у іншої особи може в майбутньому суттєво ускладнити чи унеможливити поновлення прав позивача, за захистом яких він звертається до суду.

Даний висновок суду, також ґрунтується й на тому, що відповідно до ч. 5 ст. 65 Господарського кодексу України, керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Тобто, керівник підприємства є головною посадовою особою, керує його поточною діяльністю, має право укладати правочини від імені підприємства, а тому, враховуючи очевидну неправомірність перебування його на посаді виконуючого обов`язків директора, ним можуть бути вчинені дії, які можуть паралізувати роботу підприємства і призвести до невідворотних наслідків.

Відповідно до статті 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008] Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, пересвідчився в тому, що існує реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясував обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд врахував інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При прийнятті такого рішення, суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи. Співмірність вжиття заходів забезпечення позову відображено у практиці Європейського Суду з Прав Людини. Так, у справі «Мікалефф проти Мальти» суд визнав можливість застосування статті 6 до попередніх заходів та зазначив, що має бути розглянутий характер попереднього заходу, його предмет, завдання та вплив на конкретне право.

Проміжне рішення має бути еквівалентне попередній або забезпечувальним заходам і процедурам. Такий принцип застосовується і у визначені застосування статті 6 (справа «Меркіка та інші пороти Мальти»).

Відповідно, приймаючи рішення про обрання способу забезпечення позову, суд враховує, що такий спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Тому, виходячи зі змісту заяви про вжиття заходів забезпечення позову, а також викладені позивачем доводи в адміністративному позові, беручи до уваги, що в цілому правомірність й обґрунтованість оскаржуваного наказу підлягає дослідженню лише під час судового вирішення справи, а виконання останнього, який має ознаки очевидної протиправності та його реалізація може призвести до заподіяння значної шкоди правам, свободам та законним інтересам позивача, що є підставою за правилами ч. 2 ст. 150 КАС України для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд з метою захисту прав та законних інтересів позивача дійшов висновку щодо доцільності вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу.

Також, статтею 151 КАС України визначено вичерпний перелік видів забезпечення позову, з урахуванням чого, суд вважає, що вимога заявника «визначити спосіб і порядок виконання заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони для Міністерства юстиції України, а також будь-якого іншого суб`єкта державної реєстрації, визначеного Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відомостей про ОСОБА_1 , як про керівника Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» (, 02002, м. Київ, Дніпровський район, вул. Євгена Сверстюка, 6.15) та особу, яка може вчиняти дії від імені Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» (, 02002, м. Київ, Дніпровський район, вул. Євгена Сверстюка, 6.15) без довіреності» у розумінні ст. 151 КАС України, як вид заходу забезпечення позову - відсутня, тому суд вважає не здійснює розгляд вказаної вимоги у порядку ст. 154 КАС України, як окремого виду заходу забезпечення позову.

Крім цього, за приписами ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі повинні бути зазначені окрім іншого й: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно, вірність та повнота зазначення такої інформації є вимогою до форми ухвали в розумінні ст. 156 КАС України.

За змістом частини 1 статті 12 Закону "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Тому, враховуючи що позивачем у даній справі й відповідно - стягувачем, не є суб`єкт владних повноважень, тому такий строк встановлено терміном 3 роки.

Керуючись статтями 150-154, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - задовольнити.

Зупинити дію Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 12.03.2018 року №25-п «Про призначення Шліхти В. М.».

Повне найменування сторін:

Заявник (стягувач): ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп - невідомий)

Відповідач (боржник): Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:

Державне підприємство «Укрхімтрансаміак» (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15, );

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , рнокпп - невідомий)

Строк пред`явлення ухвали до виконання до "27" червня 2022 року.

За вимогами ч. 1 ст. 156 КАС України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, передбаченими ст. ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда