Справа № 1.380.2019.000416
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5302/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Довгополова О.М., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року (головуючого судді Костецького Н.В.) ухвалене у відкритому судовому засіданні о 14 год. 07 хв. в м. Львів повний текст рішення складено 19.04.2019 у справі №1.380.2019.000416 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» до Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування припису,-

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Нова пошта» 25.01.2019 звернулося в суд з позовом до Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у Львівській області в якому просить визнати протиправним та скасувати припис (до акту перевірки від 29.11.2018 року № 000236), виданий ОСОБА_2 провідним спеціалістом управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині мотивів Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення змінити у мотивувальній частині щодо підстав для задоволення позову з наведених в апеляційній скарзі мотивів та в решті рішення суду залишити без мін.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача Жовнерович О.В. апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив рішення змінити у мотивувальній частині щодо підстав для задоволення позову з наведених в апеляційній скарзі мотивів та в решті рішення суду залишити без мін.

Представник відповідача Ходак І.І. та Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 апеляційну скаргу заперечили, просили рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною другою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 26.11.2018 начальником Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області видано наказ №2113 згідно якого на підставі Погодження Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 16.10.2018 № 3631-06/44882-03 на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі звернення ОСОБА_1 про порушення його прав суб`єктом господарювання ТОВ «Нова пошта» (м. Львів, вул. Шевченка Т., 42а) у відповідності до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області, затверджене наказом Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 27.04.2018 №366 наказано провести позапланову перевірку відділення №62 ТОВ «Нова пошта» за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 42а з 27.11.2018 по 29.11.2018 (аркуш справи 99).

На підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 26.11.2018 №2113 видано направлення від 26.11.2018 №1830 про проведення позапланової перевірки з 27.11.2018 до 29.11.2018 щодо дотримання законодавства про захист прав споживачів у сфері послуг поштового зв`язку відділення №62 ТОВ «Нова пошта» за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 42а, згідно ст. ст. 6, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю.) у сфері господарської діяльності», заяви гр. ОСОБА_1 від 24.09.2018, ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів», погодження від 16.10.2018 № 3631-06/44882-03 на проведення позапланової перевірки (аркуш справи 98).

Під час проведення позапланової перевірки провідним спеціалістом управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області Ходаком І.І. встановлено, що відповідно до розрахункового документа (експрес-накладна № 2721) клієнтом гр. ОСОБА_1 було замовлено та оплачено послуги з організації доставки відправлення з м.Львова до м. Чернівці та зворотню доставку з м. Чернівці до м. Львова грошовий переказ на суму 5 700,00 грн. з розрахунковою датою прибуття ПН 10.09.2018 у ТОВ «Нова Пошта» (експедитор). На спробу скористатися умовами експедитора на виконання вимог п.10 «список № 1» для отримання відправлення з оголошеною цінністю 5 700, 00 грн. після пред`явлення гр. ОСОБА_1 документа, що засвідчує особу, а саме, посвідчення водія та шляхом проходження sms-ідентифікації, йому було відмовлено в отриманні відправлення. Згідно інформації розміщеної на офіційному сайті ТОВ «Нова Пошта» в мережі інтернет де зазначено, що у разі отримання відправлення з оголошеною цінністю на суму 14 999, 00 грн споживач має право при пред`явленні будь - якого документа, що засвідчує особу, його отримати. Отже, замовнику послуг з організації обробки, зберігання та видачі відправлення, керуючись вимогами п. 4.6.3. Договору про надання послуг з організації перевезення відправлень в редакції від 04.07.2018 року, як такі, що обмежують права споживача безпідставно було відмовлено у видачі відправлення (належного гр. ОСОБА_1 ). Також встановлено, що на заяву гр. ОСОБА_1 від 11.10.2018 року за № 3 у Книзі відгуків і пропозицій» залишено без розгляду, не надано письмової відповіді. Біля входу у відділення № 62 ТОВ «Нова Пошта» (м. Львів, вул. Шевченка, Т., 42а) відсутня інформація із зазначенням найменування суб`єкта господарювання. В операційному залі відділення відсутня інформація із зазначенням переліку видів послуг (аркуші справи 102-104).

29.11.2018 на основі виявлених порушень провідним спеціалістом Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області складено акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів №000236, у розділі ІV якого відповідачем складено припис (аркуш справи 106) згідно якого позивача зобов`язано усунути виявлені порушення, у тому числі: «п. 4.6.3. Договору про надання послуг з організації перевезення відправлень в редакції від 04.07.2018, як такий, що обмежує права споживачів, визнати недійсним, забезпечити видачу ОСОБА_1 зворотнього відправлення за №2721 в термін до 18.12.2018» (аркуш справи 22).

Задовольняючи позов суд першої інстанції встановив, що висновки, викладені в акті перевірки, що містить оскаржуваний припис, щодо надання позивачем ОСОБА_1 послуг згідно умов «договору про надання послуг з організації перевезення відправлень» не відповідають фактичним обставинам, оскільки такий являється господарським договором, що укладається позивачем з суб`єктами господарювання і не має відношення до регулювання поштових послуг, що надавались ОСОБА_1 . Аналогічним чином не відповідають фактичним обставинам висновки службових осіб відповідача, щодо відмови в видачі ОСОБА_1 поштового відправлення, оскільки встановлено, що працівниками позивача відмовлено останньому у видачі грошового переказу. Викладені в акті перевірки, що містить оскаржуваний припис, твердження щодо порушення позивачем вимог пункту 11 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (в акті зазначено ч.11 п.3 ст.18), згідно яких несправедливими є умови договору про надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі, не випливають з фактичних обставин, які зафіксовані в акті перевірки, та за результатами судового розгляду, об`єктивного підтвердження не знайшли. В частині перевірки доводів позивача щодо не вчинення ним інших порушень законодавства, які викладені в акті перевірки, а саме ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 11.10.2018 за №3 у Книзі відгуків і пропозицій, а також відсутності на момент перевірки біля входу у відділення №62 ТзОВ «Нова пошта» інформації із зазначенням переліку видів послуг, на момент проведення відповідачем перевірки її результати необхідно було фіксувати за формою, яка затверджена наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства аграрної політики та продовольства України від 11.01.2018 №18/14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2018. Вказана форма акту перевірки не містись у своїй структурі припису про усунення порушення вимог законодавства про захист прав споживачів, а тому такий має оформлюватись окремим документом. Відтак, відповідачем вимог частини 4 статті 15 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в процесі перевірки не дотримано. Оскільки матеріалами справи спростовуються висновки про порушення позивачем законодавства про захист прав споживачів у сфері надання поштових послуг, про наявність яких зазначено в акті позапланової перевірки відповідача від 29.11.2018 №000236, що містить оскаржуваний припис, а останній також неналежно оформлений, позовні вимоги про його скасування є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до приписів частини 3 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області в Акті № 000236 зроблено висновок, що керуючись статтею 26 Закону України «Про захист прав споживачів» суб`єкту господарювання наданий припис до акта від 29.11.2018 зобов`язано усунути інші недоліки, що зазначені в акті перевірки, у тому числі п. 4.6.3. Договору про надання послуг з організації перевезення відправлень в редакції від 04.07.2018, як такий, що обмежує права споживачів, визнати недійсним, забезпечити видачу ОСОБА_1 зворотнього відправлення за №2721 в термін до 18.12.2018.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 №1023-XII (далі Закон №1023-XII), споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування.

Відповідно до статті 26 Закону №1023-XII, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право: давати суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів, перевіряти додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, а також правил торгівлі та надання послуг шляхом безперешкодного відвідування та обстеження відповідно до законодавства будь-яких виробничих, торговельних та складських приміщень таких суб`єктів.

Так, до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, відповідача у справі, зі скаргою звернувся громадянин Кошеваров О.П ОСОБА_3 в якій зазначив, що 07.09.2018 року між ним та представником ТОВ «Нова Пошта» було укладено Договір (Публічний) про надання послуг з організації перевезення відправлень оформленням експрес - накладної ТОВ «Нова Пошта» № 2721.

Між позивачем (апелянтом) та ОСОБА_1 укладено публічний договір про надання послуг з організації перевезення відправлень, який за своєю правовою природою є договором перевезення (аркуші справи 39-43).

На підставі публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова пошта» керуючись статтями 633, 634 Цивільного кодексу України, пропонує необмеженому колу осіб отримати послуги з організації перевезення відправлень відповідно до положень Публічного договору (публічна оферта), розміщеного на офіційному сайті: https://novaposhta.ua.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.7 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень - публічний договір правочин , що регулює відносини між Експедитором та Замовниками щодо надання послуг з організації перевезення відправлень на умовах, встановлених Експедитором. Момент укладення Договору момент передачі Замовником Експедитору відправлення для надання послуг, передбачених договором. Експедитор - ТзОВ «Нова пошта», що здійснює організацію перевезення відправлень та надає комплекс інших послуг, пов`язаних із організацією перевезень відправлень. Замовник Відправник або Одержувач відправлення. Відправлення вантаж, документи або інше майно залежно від того, що вказується у відповідній експрес-накладній та передається Відправником Експедитору для надання послуг з організації перевезення відправлень.

Згідно з умовами пункту 2.5 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень Договір укладається шляхом приєднання Замовника до запропонованого Експедитором Договору загалом та прийняття всіх істотних умов Договору без підписання письмового примірника і має юридичну силу відповідно до положень ст. 633, 634 Цивільного кодексу України. Замовник не може запропонувати свої умови Договору.

Згідно пунктів 3.1, 3.2., 3.3, 3.4 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень Експедитор зобов`язується за плату та за рахунок Замовника організувати перевезення відправлення у надання комплексу інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення відправлення (далі Послуги), а Замовник зобов`язується їх прийняти й оплатити на умовах визначених договором. Експедитор надає Замовнику послуги на умовах Договору та згідно з Умовами надання послуг, затвердженими Експедитором. Прийняття Експедитором відправлення для надання послуг, визначених Договором, оформляється експрес - накладною, у якій зазначаються такі відомості: тип послуги, інформація про Відправника, інформація про Одержувача, інформація про кількість вантажних місць, вага відправлення, оголошена вартість відправлення, опис вмісту відправлення, платник послуг, форма розрахунку, розрахункові строки доставки відправлення, інформація про додаткові послуги/сервіси, вартість послуг Експедитора. Шляхом передачі Замовником відправлення Експедитору для надання послуг, передбачених Договором, Замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями Договору, Умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для організації його перевезення, та зобов`язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису Відправника.

Тобто, відповідно до вищевказаних умов Договору, ОСОБА_1 прийняв умови Договору.

Судом встановлено, що згідно експрес-накладної № 2721 від 07.09.2018 приватна особа ОСОБА_1 з відділення № 1 в місті Львові відправив вантаж до відділення № 3 м. Чернівці приватній особі ОСОБА_4 - одержувач. Оголошена вартість вантажу вказана відправником у розмірі 5700,00 грн. вага 15 кг. Повний опис відправлення вказано: кухонне приладдя. Зворотня доставка: грошовий переказ на суму 5700,00 грн. Вказаний товар отримано одержувачем, що не заперечується сторонами.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» послуги поштового зв`язку - продукт діяльності оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій, спрямований на задоволення потреб користувачів.

Колегія суддів не погоджується із посиланням суду першої інстанції, щодо відхилення доводів позивача про надання послуг з організації перевезення відправлення, а саме організацію перевезення відправлень територією України та додаткова послуга грошового переказу, адже відповідно до експрес-накладної № 2721 від 07.09.2018 та Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень на умови якого погодився ОСОБА_1 , що засвідчено його підписом на експрес-накладній дані норми регулюють як перевезення, так і транспортне експедиторування.

Колегія суддів вважає, що фінансових послуг грошового переказу ТОВ «Нова пошта» не надавала, що встановлено наступним.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» від 12.07.2001 №2664-ІІІ (далі Закон №2664-ІІІ) фінансовими вважаються послуги переказів коштів.

Згідно частин 1, 4 статті Закону №2664-ІІІ фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями. Можливість та порядок надання окремих фінансових послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, визначаються законами та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг, виданими в межах їх компетенції.

Відповідно до статті 6 Закону №2664-ІІІ фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору.

Стаття 18 Закону №2664-ІІІ встановлює, що фінансовим установам під час здійснення (надання) фінансових послуг забороняється вступати в договірні відносини з анонімними особами, відкривати та вести анонімні (номерні) рахунки. Фінансовим установам забороняється вступати в договірні відносини з клієнтами - юридичними чи фізичними особами у разі, коли виникає сумнів стосовно того, що особа виступає не від власного імені.

Згідно пункту 29 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 №1702-VII (далі Закон №1702-VII) обов`язковий фінансовий моніторинг - сукупність заходів, які здійснюються суб`єктами первинного фінансового моніторингу, з виявлення фінансових операцій, що підлягають обов`язковому фінансовому моніторингу, ідентифікації, верифікації клієнтів (представників клієнтів), ведення обліку таких операцій та відомостей про їх учасників, обов`язкового звітування про них центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, а також подання додаткової та іншої інформації у випадках, передбачених цим Законом

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 5 Закону №1702-VII суб`єктами первинного фінансового моніторингу є оператори поштового зв`язку, інші установи, які проводять фінансові операції з переказу коштів.

Згідно частини 9 статті 9 Закону №1702-VII суб`єкти первинного фінансового моніторингу під час ідентифікації та верифікації резидентів встановлюють: для фізичної особи - прізвище, ім`я та по батькові, дату народження, номер (та за наявності - серію) паспорта громадянина України (або іншого документа, що посвідчує особу та відповідно до законодавства України може бути використаним на території України для укладення правочинів), дату видачі та орган, що його видав, реєстраційний номер облікової картки платника податків України (або ідентифікаційний номер згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів) або номер (та за наявності - серію) паспорта громадянина України, в якому проставлено відмітку про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків України чи номер паспорта із записом про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків України в електронному безконтактному носії.

Частина 1 статті 13 Закону України «Про державний демографічний реєстр» визначає перелік документів, що підтверджують особу та посвідчують громадянство України, серед яких водійське посвідчення відсутнє.

Відповідно до договору про спільну діяльність від 12.08.2014 року № 12-0814/1, укладеного між ТОВ «Нова Пошта» (Учасник) та ТОВ «Пост Фінанс» (Оператор) з метою виконання цього Договору, Сторони об`єднують вклади та спільно організовують створення та функціонування пунктів надання фінансових послуг Оператора на базі відділень Учасника, при цьому Оператор здійснює діяльність із надання фінансових послуг з приймання, видачі та переказу грошових коштів, а учасник забезпечує їх функціонування відповідно до умов даного Договору.

Згідно експрес накладної № 2721 від 07.09.2018 року Кошеваров О.П. замовив додаткову послугу «грошовий переказ 5700 грн.».

Згідно з підпунктом 4.2.6 пункту 4.2 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень позивач, може залучати третіх осіб для виконання своїх зобов`язань за Договором. При цьому Експедитор несе відповідальність за дії залучених третіх осіб як за власні дії.

Пункт 1.13 розділу 1 Публічного договору визначає Умови надання послуг - документ, який встановлює порядок та умови користування послугами, що надаються Експедитором. Умови надання послуг (надалі - Умови) розміщені на офіційному сайті Експедитора novaposhta.ua.

Відповідно до підпункту 13.1.3 пункту 13.1 розділу 13 Додаткові послуги - Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта» «Грошовий переказ» передбачає контроль переказу Одержувачем коштів за відправлення Відправнику. Послуга надається фінансовою установою - партнером відповідно до договору про спільну діяльність. «Грошовий переказ» можливо відправити/одержати лише у національній валюті. Детально ознайомитись з умовами здійснення грошового переказу можна за посиланням https://novaposhta.ua/money order (примітка до пункту 13.1.3, аркуші справи 44-52).

Одержувач відправлення за ЕН № 2721 від 07.09.2018 року Сасін В.Ю. при отриманні кухонного приладдя здійснив грошовий переказ на користь ОСОБА_1 в розмірі 5700,00 грн. Послугу з проведення грошового переказу здійснило ТОВ «Пост Фінанс» згідно заяви ОСОБА_4 на переказ готівки від 11.09.2018 року, що наявний в матеріалах справи.

А тому колегія суддів погоджується в цій частині мотивів вказаного вище, що чинним законодавством не передбачено можливості отримання грошового переказу за водійським посвідченням здійсненого ТОВ «Пост Фінанс» згідно заяви ОСОБА_4 на переказ готівки від 11.09.2018, а не ТОВ «Нова пошта», як вказує третя особа у справі.

Щодо посилання третьої особи про не надходження до нього будь якої інформації від ТОВ «Пост Фінанс», а від позивача, такі доводи спростовуються тим, що надання йому послуги відправлення вантажу здійснювала ТОВ «Нова пошта», яка на підставі Договору про спільну діяльність від 12.08.2014 року № 12-0814/1 залучила ТОВ «Пост Фінанс», який надавав послугу позивачу щодо переказу коштів від ОСОБА_4 ОСОБА_1 , який повинен отримати відповідні належні йому кошти на підставі пред`явлення паспорту громадянина України.

А тому висновки, викладені в акті перевірки, що містить оскаржуваний припис, щодо надання позивачем ОСОБА_1 послуг є спростованими.

Згідно статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис. Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

З розділу III акту перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів № 000236, складеного ОСОБА_2 , вбачається, що представник ТОВ «Нова Пошта» Жовнерович О.В. «від надання та опису пояснень відмовився», однак у розділі V «Прикінцеві положення» «До Акта додаються» у графі «Інші документи» зазначено: «пояснення, копія договору про спільну діяльність від 12.08.2014 року № 12-0814/1, копія довіреності від 01.10.2018 року». 28.11.2018 року посадовій особі органу державного нагляду (контролю) ОСОБА_5 надані пояснення (зауваження), які прийняті, проте не взяті до уваги ОСОБА_2 - провідним спеціалістом управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області. Також акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів № 000236 не вручений в останній день заходу державного нагляду (контролю), тобто 29.11.2018 року, а відправлений 07.12.2018 року згідно супровідного листа Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 03.12.2018 року № 7113/9774 (виконавець якого Ходак І.І.), що на думку суду є несвоєчасним врученням акту перевірки представнику позивача.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що ТОВ «Нова пошта» діяло виключно в межах Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, з положеннями якого ОСОБА_1 був ознайомлений та погодився, а тому, позивачем не було допущено порушень законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 72 та частини 1 статті 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач та третя особа не оскаржили прийняте рішення суду першої інстанції, який задовольнив вимоги позивача, а тому їхні доводи в судовому засіданні суду апеляційної інстанції про скасування рішення Львівського окружного адміністративного суду є такими, що не можуть бути задоволенні.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з пунктом 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Колегія суддів дійшла висновку, що враховуючи вищевикладене, виходячи із матеріалів справи та поданих доказів сторонами, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» до Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування припису підлягають до задоволення, що і зроблено судом першої інстанції, однак слід змінити його мотиви, які наведені апеляційним судом, а в решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року слід залишити без змін.

Відповідно до частини 4 статті 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини..

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року у справі №1.380.2019.000416 - змінити в частині мотивів задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» до Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування припису та в решті - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді О.М. Довгополов

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 25.06.2019