Справа № 804/5105/16
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа №804/5105/16

провадження №К/9901/16872/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А.

суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Фуд» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2017 у справі №804/5105/16 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотарільного округу Павловської Ганни Олегівни про скасування рішень,

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У серпні 2016 громадянин Ірландії ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни, в якій просив суд скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни щодо внесення запису:

-про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 22391485 від 25.06.2015 16:51:27;

- про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 22392702 від 25.06.2015 17:09:34;

- про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 22390418 від 25.06.2015 16:37:00.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що приватним нотаріусом було незаконно внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про відкриття трьох нових розділів по групам приміщень 1, 2, та 3-го поверхів належного позивачу виробничого комплексу загальною площею 3863,5 кв.м., який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , літера А , чим фактично розділено одне приміщення на три окремі об`єкти нерухомості. Позивач вважає такі дії відповідача необґрунтованими та безпідставними, оскільки власником цього приміщення є одноособово ОСОБА_1 і позивач як власник не вчиняв будь-яких дій спрямованих на розподіл об`єкту нерухомості та не звертався до відповідача з заявами щодо реєстрації таких дій

3. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2016 у справі №804/5105/16 (суддя Захарчук-Борисенко Н.В.) адміністративний позов задоволено повністю, скасовано рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Ганни Олегівни щодо внесення запису: про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 22391485 від 25.06.2015 16:51:27; про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 22392702 від 25.06.2015 17:09:34; про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 22390418 від 25.06.2015 16:37:00.

4. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФУД», в особі керуючого справами Дебреці Тібор, яке не брало участі у розгляді адміністративної справи №805/5105/16 у суді першої інстанції, але вважає що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2016 порушує його права та охоронювані законом інтереси, оскільки товариство є власником групи приміщень « 2» другого поверху виробничого комплексу літера «А», який розташовано за адресою: АДРЕСА_1, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції у даній справі, подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2017 (головуючий суддя Коршун А.О., судді Чередніченко В.Є., Панченко О.М.) постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2016 у справі №804/5105/16 залишено без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФУД» - без задоволення.

5. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФУД» з постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2016 і ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2017 у справі №804/5105/16 не погодилося, тому звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанції норм матеріального і процесуального права та неповне з`ясування всіх обставин справи, просить суд скасувати вказані судові рішення та залишити позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотарільного округу Павловської Ганни Олегівни про скасування рішень щодо внесення запису без розгляду.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.09.2017 відкрито касаційне провадження у справі №804/5105/16.

У зв`язку з початком роботи Верховного Суду, на виконання п.п. 1, 7 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України матеріали справи передано до Верховного Суду та розподілено на колегію суддів у складі: головуючого судді Анцупової Т.О., суддів Кравчука В.М., Коваленко Н.В.

У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Анцупової Т.О., на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду, було проведено повторний автоматизований розподіл справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Єзерова А.А., суддів Берназюка Я.О., Желєзного І.В.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що громадянин ОСОБА_4 є власником виробничого комплексу загальною площею 3863,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 а ( літера А), що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 12.12.2008. Право власності позивача на це майно зареєстровано в КМ БТІ у встановленому законом України порядку, зазначені обставини встановлені постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2016 у справі №804/9516/15, яка набрала законної сили 06.07.2016.

8. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2016 у справі №804/9516/15, яка набрала законної сили 06.07.2016, встановлено, що у подальшому вищезазначене майно стало об`єктом злочинних посягань та внаслідок підроблення ряду документів було перереєстроване на інших підставних осіб, зокрема в ході слідства встановлено, що невстановленими особами було підроблено акт проведення прилюдних торгів нерухомого майна від 26.12.2011, на яких нібито за гроші в сумі 15250000,00грн. громадянину ОСОБА_5 , було продано виробничий комплекс (літера А), який належить громадянину ОСОБА_1 , та на підставі цього акту прилюдних торгів нерухомого майна невстановлена особа 30.03.2012 посвідчила у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шпитьковської С.В. свідоцтво про право власності на спірний виробничий комплекс, яке було зареєстроване в електронному реєстрі права власності на нерухоме майно 23.04.2012. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, невстановлена особа 08.05.2012 в офісі приватного нотаріуса Коновалової Е.А. уклала нотаріальний договір купівлі-продажу, відповідно до якого за гроші в сумі 9929358,00грн. продала спірний виробничий комплекс ОСОБА_6 . Однак, слідством було встановлено, що внаслідок шахрайських дій невстановлених осіб спірний виробничий комплекс було відчужено та порушено право приватної власності ОСОБА_1 .

9. 02.07.2012 на спірний виробничий комплекс було накладено арешт на підставі постанови заступника начальника СВ ТВМ-4 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві про накладення арешту на майно №60-3574, копії постанови направлені до Першої Київської державної нотаріальної контори та KM БТІ.

10. Як зазначив позивач, на початку липня 2012 року від працівника Першої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 йому стало відомо, що невстановлена особа намагалась зняти арешт зі вказаного виробничого комплексу, надавши постанову про скасування постанови про накладення арешту на майно від імені ОСОБА_8 . У цей же день в приміщенні Першої Київської державної нотаріальної контори, слідчим було вилучено: постанову про скасування постанови про накладення арешту на майно від 11.07.2012, підписану від імені заступника начальника СВ ТВМ-4 Шевченківського РУ Болюбаша Є . В . , скріплена гербовою печаткою Шевченківського районного управління; супровідний лист, яким на виконання направляється постанова про скасування постанови про накладення арешту на майно, з відбитком кутового штампу Шевченківського районного управління; копія витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, видана приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем В., але згодом було встановлено, що вказана постанова про скасування постанови про накладення арешту на майно від 11.07.2012 у кримінальній справі не виносилась, на виконання нікому не направлялась, по своїй суті не відповідає дійсності і є підробленою.

11. В подальшому кримінальну справу по факту заволодіння майном ОСОБА_1 було направлено в Печерське РУ ГУ MBС України в м. Києві, де за згодою прокуратури району кримінальна справа була закрита, а постанова про накладення арешту на майно, винесена заступником начальника СВ ТВМ-4 Шевченківського РУ ГУ MBС України в м.Києві - Болюбаш Є.В., - скасована.

12. З наданої суду ксерокопії постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2016 у справі №804/9516/15, яка набрала законної сили 06.07.2016, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Яковлева Д.В., Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Г.О., треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Головне управління юстиції в Дніпропетровській області, Торгівельне та сервісне ТОВ «БРАУН ТА ДІР», Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКІ ЛОГІСТІК», ТОВ «ЕКО ФУД» про визнання дій неправомірними та скасування рішень, вбачається що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано протиправними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Яковлева Д.В. щодо внесення на підставі рішення від 25.06.2015 №22388467 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису від 25.06.2015 о 16:11:03 про припинення обтяження та зняття арешту з виробничого І комплексу загальною площею 3863.5 кв. м. (літера А), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасовано запис від 25.06.2015 о 16:11:03 про припинення обтяження та зняття арешту з виробничого комплексу загальною площею 3863.5 кв. м. (літера А), який знаходиться ;за адресою: АДРЕСА_1, внесений на підставі рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління (юстиції Дніпропетровської області Яковлева Д.В. від 25.06.2015 №22388467; визнано протиправними дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Г.О. щодо внесення на підставі рішень про закриття розділів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи та про державну реєстрацію прав та їх обтяжень записів: - про закриття розділу про об`єкт нерухомого майна - виробничий комплекс (літ. А) у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер - 0; - про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.06.2015 13:50:22 за індексним номером запису - 22440173 (підстава реєстрації права власності - договір купівлі-продажу, серія та помер - 263, виданий 27.06.2015, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Г.О.); - про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.06.2015 13:34:52 за індексним номером запису - 22439879 (підстава реєстрації права власності - договір купівлі-продажу. серія та номер - 260. виданий 27.06.2015, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Г.О.); - про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.07.2015 16:54:51 за індексним номером запису - 2251141 1 (підстава реєстрації права власності - договір купівлі-продажу, серія та номер - 268, виданий 01.07.2015, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Г.О.); скасовано рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Г.О. щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису: - про закриття розділу про об`єкт нерухомого майна - виробничий комплекс (літ. А) реєстраційний номер - 0: - про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.06.2015 13:50:22 за індексним номером запису - 22440173 (підстава внесення права власності - договір купівлі-продажу, серія та номер - 263, виданий 27.06.2015, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Г.О.); - про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.06.2015 13:34:52 за індексним номером запису - 22439879 (підстава внесення права власності - договір купівлі-продажу. серія та номер - 260, виданий 27.06.2015, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Г.О.); - про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.07.2015 16:54:51 за індексним номером запису - 2251 1411 (підстава внесення права власності - договір купівлі-продажу. серія та номер - 268, виданий 01.07.2015, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Г.О.).

13. Позивач вважає, що приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловська Г.О., діяла незаконно і всупереч вимогам чинного законодавства України, і дії відповідача щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності записів про закриття розділу про об`єкт нерухомого майна - виробничий комплекс (літ. А), реєстраційний номер - 0, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо трьох створених поверхів спірного виробничого комплексу за договором купівлі-продажу є протиправними та такі записи підлягають скасуванню, а позивач є єдиним власником спірного нерухомого майна, яке належить йому на праві власності, яке він не відчужував на користь третіх осіб і не втрачав у встановлений чинним законодавством України спосіб.

14. У ході розгляду справи судами було встановлено, що відповідачем було вчинено дії щодо посвідчення договорів купівлі-продажу об`єктів спірного нерухомого майна, яке знаходиться у м. Києві, ці договори було укладено між ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (продавці) та ТОВ "ЕКІ ЛОГІСТІК", ТОВ "ЕКО ФУД", ТОВ "БРАУН та ДІР" (покупці), за якими продавці передавали у власність (продавали) групи приміщень « 1», « 2», « 3», загальною площею відповідно - 1047,00 кв. м., 1091,00 кв. м., 1725,50 кв. м., які є приміщеннями першого, другого, третього поверхів виробничого комплексу (літ. А), що відчужуються за договором та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

18. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у разі реєстрації прав та їх обтяжень на підставі рішення суду до виконання приймається рішення суду, яке набрало законної сили та є достовірним, відповідає дійсності. Тобто, перевірка всіх цих відомостей належить до повноважень державного реєстратора, який і розглядає подані заявником документи. Також державний реєстратор повинен перевіряти особу заявника та обсяг його повноважень, підтверджених належним чином.

Однією з підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав, закон називає розміщення об`єкта нерухомого майна на території іншого органу державної реєстрації прав.

19. Спірний виробничий комплекс знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, літера А, у зв`язку з чим суд першої інстанції зауважив, що жодна зі сторін, які укладали спірні правочини, не зареєстрована в Дніпропетровській області, а майно знаходиться в Шевченківському районі м. Києва, тому внесення записів про державну реєстрацію договорів купівлі-продажу об`єктів спірного нерухомого майна, здійснене приватним нотаріусом Павловською Г.О. внаслідок порушення Закону України «Про нотаріат».

20. Суд першої інстанції у своїй постанові також зазначив, що дії відповідача щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності записів про закриття розділу про обєкт нерухомого майна - виробничий комплекс (літ. А) по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 0, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо трьох створених поверхів спірного виробничого комплексу за договором купівлі-продажу є протиправними та такі записи підлягають скасуванню.

21. Дніпропетровський окружний адміністративний суд погодився з висновками окружного адміністративного суду, а також зазначив, що рішенням апеляційного суду м.Києва від 23.05.2017 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08.05.2015 у справі №753/5594/15-ц в частині задоволенні зустрічного позову скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 про припинення права спільної часткової власності та виділення часток нерухомого майна в натурі - відмовлено, а в решті рішення суду залишено без змін. У зв`язку з чим дійшов висновку, що відповідач діяв не у межах повноважень та не у спосіб, який визначено чинним законодавством.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

22. Касаційна скарга мотивована порушенням місцевим та апеляційним адміністративними судами норм матеріального і процесуального права, зокрема, скаржник посилається на те, що судами попередніх інстанцій не вірно встановили, що позивач є єдиним власником спірного майна.

На думку скаржника, суди не встановили належним чином факту того, що спірна будівля не має першого, другого і третього поверхів, оскільки не здійснювався вихід на місцевість.

В порушення норм ч.2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, яка діяла на момент відкриття провадження у справі) Дніпропетровський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі, незважаючи на те, що з моменту прийняття державним реєстратором оскаржуваних рішень до моменту звернення до суду з відповідним позовом пройшло більше року.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

24. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Cловосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, не передбаченої законом.

25. Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній на час прийняття постанови судом першої інстанції) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

26. Наведені норми узгоджуються з положеннями ст.ст. 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15.12.2017), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

27. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

28. Як вбачається з матеріалів справи щодо спірного приміщення судами різних інстанцій розглядалися і розглядаються спори щодо визнання права власності на спірне майно, а Шевченківським управлінням поліції ГУ НП в м. Києві розслідується кримінальне провадження №0003470, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом незаконного заволодіння спірним нежитловим приміщенням, яке належить громадянину ОСОБА_15 .

У даному випадку позивачем оскаржуються рішення відповідача - приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотарільного округу Павловської Ганни Олегівни.

29. Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

30. Приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

31. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні врахувати суб`єктний склад спірних правовідносин, одним з яких є участь суб`єкта владних повноважень, визначити характер правовідносин, з яких виник спір, і мету пред`явлення позову.

32. У даній справі позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та вчиненого на підставі цього рішення запису про реєстрацію права власності на виробничий комплекс, оскільки реєстрація права власності за іншими особами відбулась на підставі підробленого судового рішення, а тому ці реєстраційні дії порушують права позивача як власника спірного майна.

33. За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (у суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст.16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

34. Засади захисту права власності, які поширюються і на правовідносини щодо права користування, регулюються ст. 386 Цивільного кодексу України; право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння та захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, - ст. 387, 391 цього Кодексу.

Отже, вимоги про скасування рішення державного реєстратора та вчиненого на підставі нього запису, пов`язані з намаганням позивача відновити порушене право на спірне майно як власника, тобто спрямовані на захист свого цивільного права.

35. Щодо висновків суду першої інстанції про порушення ОСОБА_16 законодавства як державним реєстратором, Суд зазначає таке.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об`єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п`ятої цієї статті. Державна реєстрація обтяжень речових прав проводиться незалежно від місця розташування об`єкта нерухомого майна.

Державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (далі - нотаріус).

Нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії, крім випадків, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У разі, коли у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном виникають речові права, що є похідними від права власності, за відсутності державної реєстрації права власності на таке майно у Державному реєстрі прав нотаріус, яким вчиняється нотаріальна дія, одночасно проводить державну реєстрацію права власності на таке майно та державну реєстрацію речового права, що є похідним від нього.

36. Відповідно до ч.3 ст.55 Закону України «Про нотаріат» посвідчення правочинів щодо відчуження, іпотеки житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, а також правочинів щодо відчуження, застави транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину.

У відповідності до положень ч.2 ст.20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються на підставі рішення державного реєстратора у разі: 1) знищення об`єкта нерухомого майна; 2) поділу, об`єднання об`єкта нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна.

37. Суд першої інстанції зробив висновок, що враховуючи те, що жодна зі сторін, які укладали спірні правочини, не зареєстрована в м. Дніпропетровську та Дніпропетровській області, а майно знаходиться в Шевченківському районі м. Києва, внесення записів про державну реєстрацію договорів купівлі-продажу об`єктів спірного нерухомого майна, здійснене приватним нотаріусом Павловською Г.О. внаслідок порушення Закону України «Про нотаріат».

Суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, адже, в даному випадку було оцінено дії ОСОБА_16 як приватного нотаріуса та порушення нею Закону України «Про нотаріат», при тому, що оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта здійснюється в рамках цивільного судочинства.

Отже, для оскарження дій ОСОБА_16 щодо порушення норм Закону України «Про нотаріат» Позивач повинен звернутися до цивільного суду.

38. Аналіз зазначених обставин справи дає підстави Суду вважати, що спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу державної влади, а стосується захисту його приватних інтересів, а тому правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами цивільного права.

39. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Така ж позиція вже була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.11.2018 у справі № 804/2001/16.

40. Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку про те, що юрисдикція адміністративних судів на спірні правовідносини не поширюється та необхідність вирішення спору в порядку цивільного судочинства

41. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.

Згідно зі ст. 354 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно ст. 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених ст. 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

Таким чином, судові рішення підлягають скасуванню у повному обсязі із закриттям провадження у даній справі.

42. За приписами ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (п. 1).

Згідно з ч. 1 ст. 239 Кодексу, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Керуючись статтями 345, 354, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Фуд» задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2017 у справі №804/5105/16 скасувати.

Провадження у справі № 804/5105/16 закрити.

Роз`яснити позивачеві, що справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя І.В. Желєзний