Справа № 340/75/19
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2019 року м. Дніпросправа № 340/75/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Малиш Н.І., Шальєвої В.А., розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м.Дніпрі апеляційну скаргу Управління міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року в адміністративній справі №340/75/19 (головуючий суддя у першій інстанції - Хилько Л.І., постанова прийнята в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Кіровоградського окружного адміністративного суду в м.Кропивницький 27 лютого 2019 року ) за позовом ОСОБА_1 до Управління міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області про визнання недійсним та скасування акту розслідування нещасного випадку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області (далі - відповідач) про визнання недійсним та скасування акту розслідування нещасного випадку від 27.08.2018 р. в частині встановлення, що подія яка трапилась з ОСОБА_1 30.10.2015 р. за фактом отримання тілесних ушкоджень, за вказаних обставин свого документального підтвердження не знайшла.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що проходив службу в ОВС з 1992 р. по квітень 2013 р., а у травні 2014 був призначений у батальйон патрульної служби особливого призначення "Кіровоград", де до жовтня 2016 проходив службу і в подальшому був звільнений через хворобу внаслідок отриманої травми при виконанні службових обов`язків. 30.10.2015 р. виконуючи в складі БПСПОП "Кіровоград" службові обов`язки у м. Сватове Луганської області внаслідок розриву боєприпасу він отримав закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку І ступеню. Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК від 27.02.2017 р. №183974 встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків. Однак, 27.08.2018 р. Комісією УМВС було складено акт про те, що він тілесних ушкоджень 30.10.2015 р. не отримував. Такі дії, на думку позивача, свідчать про умисне спотворення відповідачем фактів з метою відмови позивачу у виплаті належної йому одноразової грошової допомоги, а тим самим позбавлення соціальної виплати, гарантованої допомоги з боку держави.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 року позов було задоволено. Визнано неправомірним та скасовано акт розслідування нещасного випадку від 27.08.2018 року форми Н-5 в частині встановлення, що подія яка трапилась з ОСОБА_1 30.10.2015 р. за фактом отримання тілесних ушкоджень, за вказаних обставин свого документального підтвердження не знайшла.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що у ході проведення повторного службового розслідування по факту отримання позивачем 30.10.2015 р. тілесних ушкоджень було встановлено, що вказані обставини свого документального підтвердження не знайшли, а тому комісія правомірно склала акт від 27.08.2018 р. за формою Н-5.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права та просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами, відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу УМВС України в Кіровоградській області від 23.08.2018 р. №16 "Про перегляд актів за формою Н-5 від 31.05.2018 року та НТ від 31.05.2018 року №1" створено комісію для перегляду актів за формою Н-5 від 31.05.2018 року та НТ від 31.05.2018 року №1.

За результатами розслідування нещасного випадку, що стався 30.10.2015 р. о 03 год. 00 хв. було складено акт від 27.08.2018 р. за формою Н-5, згідно висновків якого встановлено, що комісія більш детально розглянула всі матеріали розслідування та встановила, що дана подія яка трапилась з ОСОБА_1 , 30.10.2015 р. за фактом отримання тілесних ушкоджень, за вказаних обставин свого документального підтвердження не знайшла. Однак, під час повторного розслідування нещасного випадку комісією не було дотримано та не вчинено жодних дій, передбачених п.3.8 Порядку №1346. У спірному акті відсутні відомості, передбачені п.п.3.9, 3.10, 3.11 Порядку №1346.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 23.08.2018 р. заступником голови ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області видано наказ № 16 "Про перегляд актів за формою Н-5 від 31.05.2018 року та НТ від 31.05.2018 року №1", яким створено комісію для перегляду актів за формою Н-5 від 31.05.2018 року та НТ від 31.05.2018 року №1 у складі членів ліквідаційної комісії УМВС України в Кіровоградській області - посадових осіб ГУ НП в Кіровоградській області, та було наказано провести розслідування нещасного випадку (а.с.56).

27.08.2018 р. за формою Н-5 комісією складено акт розслідування нещасного випадку, що стався 30.10.2015 р. о 03 год. 00 хв., згідно до якого висновок комісії полягає в тому, що комісія більш детально розглянула всі матеріали розслідування та встановила, що дана подія яка трапилася із ОСОБА_1 30.10.2015 року за фактом отримання тілесних ушкоджень, за вказаних обставин свого документального підтвердження не знайшла. Враховуючи вище зазначене, комісія дійшла висновку про скасування актів розслідування зазначеного нещасного випадку (акт за формою Н-5 від 31.05.2018 року, акт за формою НТ №1 від 31.05.2018 року) (а.с.57-59).

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав: фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ". Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановленим законом".

Обираючи спосіб захисту порушеного права, позивачем не враховано, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права.

Оскільки оскаржуваний акт відповідача фактично свідчать про встановлення факту нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, підтвердження та / або спростування цього факту в подальшому належить до юрисдикції місцевих загальних судів.

За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, визначено Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112 (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 10 та 11 вказаного Порядку роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов`язаний негайно наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку у складі не менше ніж три особи та організувати розслідування.

Колегія суддів зазначає, що комісія з розслідування нещасного випадку не здійснювала владні управлінські функції на підставі законодавства, а розслідувала нещасний випадок на виробництві, про що 27 серпня 2018 року склала акт за формою Н-5, який не є рішеннями суб`єкта владних повноважень, а тому не може бути предметом оскарження в адміністративному суді.

Порушуючи питання про визнання недійсним та скасування акту розслідування нещасного випадку від 27.08.2018 р. в частині встановлення, що подія яка трапилась з ОСОБА_1 30.10.2015 р. за фактом отримання тілесних ушкоджень, за вказаних обставин, позивач має основною метою вирішення спору приватного характеру щодо встановлення певного юридичного факту, який не пов`язаний із вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно ч.1 ст.239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Про закриття провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 805-1930/18-а (провадження № 11-1327апп18).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково.

Згідно із частиною першої статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Оскільки оскаржуване судове рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 238, 239, 242, 243, 308, 315, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області - задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року в адміністративній справі №340/75/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області про визнання недійсним та скасування акту розслідування нещасного випадку - скасувати.

Провадження у справі №340/75/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області про визнання недійсним та скасування акту розслідування нещасного випадку - закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду та повинен здійснюватися за правилами цивільного судочинства.

Вступна та резолютивна частина постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 12 червня 2019 року, в повному обсязі постанова складена 21 червня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш

суддя В.А. Шальєва