Справа № 826/12591/18
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Епель О.В.,

Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Суркової Д.О.,

представника позивача Давиденко А.І.,

представника відповідача Демеденко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Алко» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Алко» звернулось до суду з даним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у м. Києві № від 21.05.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що невчасне подання звіту Ф 1-ОА за червень 2017 року відбулось через настання форс-мажорних обставин, а саме через масштабну кібератаку, проведену за допомогою віруса-шифрувальника «Petya.A» 27.06.2017, внаслідок якої товариство зазнало несанкціонованого втручання до електронно-обчислювальних систем. Не погоджується також позивач із висновком контролюючого органу щодо несвоєчасності подання звітності Ф 1-ОА за липень 2017 року, оскільки вважає, що звіт було направлено в межах десятиденного строку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено, при цьому, суд першої інстанції виходив з того, що порушення строків на подання звітності не ставиться в залежність від дати коли контролюючий орган отримав таку звітність. Відтак, оскільки позивачем направлено звіт в останній день строку, вважається, що цей строк дотримано, тому податкове повідомлення-рішення про застосування санкцій за порушення цих строків є протиправним. Також суд зауважив, що настання форс-мажорних обставин є підставою, що виключає вину особи в порушення строків подання податкової звітності.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що на підставі наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 20 квітня 2018 року № 7400 уповноваженими працівниками відповідача проведено фактичну перевірку з питань додержання ТОВ «Юнайтед Алко» вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

За результатами проведеної перевірки 04 травня 2018 року Головним управлінням ДФС у м. Києві складено акт № 1749/26-15-40-01/39496546, в якому контролюючий орган дійшов висновку про порушення товариством вимог частини третьої статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» внаслідок несвоєчасного подання звітів про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв в оптовій мережі за червень, липень 2017 року.

На підставі вищезазначеного акту перевірки контролюючим органом 21 травня 2018 року було винесено податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача застосовані фінансові санкції у розмірі 34 000, 00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржувалось позивачем в адміністративному порядку, проте, було залишено без змін, що стало підставою для звернення останнього до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що діяв правомірно, в той час, як позивач свої доводи навів і обґрунтував належним чином, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За приписами п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

У відповідності до ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95) суб`єкти господарювання, які отримали ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою (z0340-16 ), встановленою цим органом.

В свою чергу, контроль за дотриманням норм Закону № 481/95 здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України (ст. 16 Закону).

Відповідно до абз. 19 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95 за неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, до суб`єктів господарювання застосовуються штрафні санкції у розмірі 17000 гривень.

За таких обставин граничним терміном подання ТОВ «Юнайтед Алко» звіту в даному випадку є 09 серпня 2017 року.

Наявним в матеріалах справи повідомленням про отримання звітності підтверджено факт доставки на поштову скриньку ДФС звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за липень 2017 року 09 серпня 2017 року о 12:06.

Проте, квитанцію № 1 позивач отримав на наступний день, а саме 10 серпня 2018 року о 14:08. За даними вказаної квитанції, звіт було доставлено до центрального рівня ДФС України 10 серпня 2018 року о 13:57, тобто з порушенням граничного терміну подачі звітності.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначає Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року №233 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2008 року за №320/15011 (далі - Інструкція № 233).

Згідно з пунктами 1-4 розділу ІІІ Інструкції № 233 податкові документи в електронному вигляді можуть бути надіслані до органів ДПС засобами телекомунікаційного зв`язку за звітні періоди у терміни, визначені законодавством для відповідних податкових документів у паперовій формі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що матеріалами справи, а саме, повідомленням про отримання звітності підтверджено факт направлення позивачем звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за липень 2017 року 09.08.2017, тобто у строк, передбачений ч. 3 ст. 16 Закону 481/95.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що діючим на час виникнення спірних правовідносин законодавством не передбачено порядку повідомлення податкового органу про несправність програмного забезпечення електронного обміну документів, не врегульовано також порядок дій платника податків в разі неотримання квитанції № 1 та квитанції № 2, тому невжиття будь-яких інших заходів не може бути підставою для застосування санкцій.

Така позиція узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 16 травня 2018 року у справі №810/2316/16.

Також за результатами фактичної перевірки контролюючим органом було виявлено порушення граничного терміну подачі звіту Ф 1-ОА щодо придбання та реалізації алкогольних напоїв і тютюнових виробів за червень 2017 року.

Граничним терміном його подання є 10 липня 2017 року, проте позивачем допущено порушення строку, та подано звіт 11 липня 2017 року

Позивач посилається на масштабну кібератаку, проведену за допомогою вірусу-шифрувальника «Petya.A» 27 червня 2017 року як на підставу, що викликала таку затримку.

Так, наслідком втручання в електронно-обчислювані системи позивача є припинення функціонування комп`ютерних систем, а саме файли та службові програми (у тому числі програми бухгалтерського, податкового обліку та звітності), а також вся інформація зазначена у цих службових програмах були втрачені.

Судом враховано, що позивач звертався до ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у місті Києві з листом від 27 липня 2017 року № 27/07-2017, яким повідомляв про відсутність можливості своєчасного надання звіту № 1-ОА за червень 2017 року, у зв`язку із наведеними обставинами.

На підставі заяви позивача від 29 червня 2017 року про зараження персональних комп`ютерів вірусом «Petya.A», що належать позивачу, Солом`янським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0007835.

З метою відновлення даних, позивачем укладено договір № ОН-0501/01 аутсорсингу офісного друку та ІТ інфраструктури від 05 січня 2015 року, відповідно до пункту 1.2.1, предметом якого було, зокрема, аутсорсинг ІТ інфраструктури, в тому числі офісного обладнання, програмного забезпечення та відновлення його роботи.

Виконання робіт підтверджується довідкою ТОВ «О-НЕТ» від 25 вересня 2018 року, а також актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 червня 2017 року №№ 342, 343, 344, 345, від 31 липня 2017 року №№ 447, 450, 454 на загальну суму 128 669, 50 грн.

Позивачем не заперечується порушення граничного строку подання звітності за червень 2017 року, проте суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про відсутність вини в діях позивача, що виключає можливість застосування до нього санкцій.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що кібератака, що мала місце 27 червня 2017 року набула великого резонансу в Україні та є загальновідомим фактом, що не потребує доказування.

Пунктом 3.1 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено поняття форс-мажорних обставин та дії, які можуть викликати такі обставини.

Водночас пунктом 3.2 визначено, що не вважається форс-мажорними обставинами.

Слід зауважити, що наведені переліки не є вичерпними.

Таким чином, враховуючи повідомлення контролюючого органу, короткотривалість кібератаки та вчинення позивачем дій спрямованих на подолання наслідків останньої, колегія суддів відхиляє доводи заявника апеляційної скарги про необхідність засвідчення форс-мажорних обставин сертифікатом торгово-промислової палати.

Отже, неподання звітності в строк через настання форс-мажору, ніяким чином не відобразилось на податковій дисципліні позивача, що, на думку суду, є підставою для скасування спірного податкового повідомлення-рішення № від 21.05.2018.

Проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлений і підписаний 27.06.2019.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді О.В. Епель

А.Г.Степанюк