Справа № 2а-318/10/0408
Суддя: Валуєва В. Г.
Дата ухвалення: 2010-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2а-318/10/0408
Провадження № б/н
П О С Т А Н О В А

іменем України

"16" лютого 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді Валуєвої В.Г.

при секретарі Севанян М.Б.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Перерви К.О.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про поновлення пропущеного строку та стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 27 травня 2009 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про поновлення пропущеного строку та стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги (надалі - УПФУ в Дзержинському районі м. Кривого Рогу).

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він є дитиною війни, у зв`язку з чим має право, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», на виплату державної соціальної допомоги в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком. Однак, в 2006 році відповідач взагалі не виплачував йому вказану соціальну допомогу, в 2007 році у зв`язку з зупиненням дії ст. 6 зазначеного Закону, відповідачем не здійснювалася виплата соціальної допомоги, однак рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року таке зупинення визнано неконституційним й поновлено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції цього Закону від 18.11.2004 року. З 01.01.2008 року почала діяти ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в новій редакції, яка рішенням Конституційного Суду України від

22.05.2008року визнана неконституційною і знову поновлено дію ст. 6 Закону у попередній редакції. Однак, відповідачем, в порушення вимог чинного законодавства, виплата соціальної допомоги за 2006-2007 р.р. взагалі не здійснювалася, а починаючи з

01.01.2008року здійснюється, в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не зважаючи на те, що рішеннями Конституційного Суду України за 2007р.2008р. було визнано неконституційними раніше внесені зміни у ст. 6 Закону й поновлено її дію у редакції 2004 року, у зв`язку з чим вважає, що розмір недоплаченої щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії йому як дитині війни за період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року складає 4469,99 грн. Про порушення свого права щодо отримання соціальної допомоги у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком позивач дізнався тільки після опублікування рішень Конституційного Суду України в засобах масової інформації.

Позивач просить суд поновити строк для звернення до суду з адміністративним позовом, стягнути з відповідача на його користь недоплачену щомісячну соціальну державну допомогу до пенсії за віком як дитині війни за період з 01.01.2006 року по

31.12.2008року, що складає 4469,90 грн., визнати дії відповідача по нарахуванню та виплаті на його користь щомісячної соціальної допомоги неправомірними, зобов`язати

відповідача нараховувати йому щомісячну соціальну державну допомогу, відповідно до

Закону України «Про соціальний захист дітей війни», надалі при нарахуванні пенсії.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на задоволенні своїх позовних вимог наполягав.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.02.2010 року проти адміністративного позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, згідно наданих заперечень, які маються в матеріалах справи, (а. с. 32-34).

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена п.12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», при цьому ст. 111 вказаного Закону передбачалося, що у 2007 році підвищення до пенсії виплачується лише особам, які є інвалідами. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2009 року положення п.12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнано неконституційним, однак Верховною Радою України не внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відносно визначення величини мінімальної пенсії за віком для здійснення розрахунку відповідного підвищення особам, які мають статус «діти війни», у зв`язку з чим порядок обчислення підвищення до пенсії дітям війни є неврегульованим. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою визначено, що дітям війни до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної допомоги, що виплачується замість пенсії, у 2008 році виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, розмір якої відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» складає 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. У відповідності до вказаних норм закону відповідач виплачує таку надбавку позивачу, починаючи з 01.01.2008 року, у зв`язку з чим дії УПФУ в Дзержинському районі м. Кривого Рогу є законними.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що заявлений адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2), є пенсіонером й отримує пенсію за віком в УПФУ в Дзержинському районі м. Кривого Рогу (а.с. 4). Крім того, позивач має статус «дитина війни», який відповідачем не оспорюється, й отримує від відповідача щомісячно, починаючи з 01.01.2008 року надбавку до пенсії за віком як дитина війни в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність в наступних розмірах: з 01.01.2008 року - 47 грн., з 01.04.2008 року-48,10 грн., з 01.10.2008 року й по теперішній час - 49,80 грн..

Не погоджуючись з нарахованими та виплаченими сумами державної соціальної допомоги до пенсії за віком як дитині війни, позивач у листопаді 2009 року звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив провести виплату та перерахунок сум державної соціальної допомоги за період часу з 2006 р. по 2007 рік та 2008 рік. з розрахунку 30 % мінімальної пенсії за віком щомісячно, на що довідкою УПФУ в Дзержинському районі м. Кривого Рогу від 03 червня 2009 року( № 1569) йому було роз`яснино, що він отримує надбавку як дитина війни з 01.01.2008 року (а.с.7).

Вирішуючи питання правомірності дій відповідача по нарахуванню та виплаті на користь ОСОБА_1 щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії за віком як дитині війни, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2.1 Положення про Управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року № 8-2, завданням управління Пенсійного фонду у районі, зокрема є забезпечення призначення і виплати пенсій, відповідно до чинного законодавства.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІУ дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 року № 3235-ІУ з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом було зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Однак Законом України від 19 січня 2006 року № 3367- IV «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» п. 17 ст. 77 виключено та статтею 110 (викладеною цим Законом у новій редакції) встановлено, що пільги дітям війни, передбачені абз. 7 ст. 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 1 січня 2006 року, а статтею 6 у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням із Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Цей Закон був опублікований 22 березня 2006 року і набрав чинності 02 квітня 2006 року, тобто з 02 квітня 2006 року ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» знову почала діяти. Але підвищення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як визначив законодавець, могло здійснюватись лише за певних умов, зокрема: поетапно, за результатами виконання бюджету в першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Кабінетом Міністрів України протягом 2006 року рішення на виконання вимог ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» не приймалися.

З огляду на те, що встановлені законодавством умови підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, дітям війни у 2006 році не настали, відповідач правомірно не нараховував та не виплачував позивачу як дитині війни передбачену соціальну допомогу.

Законом України від 19 грудня 2006 року № 489-У «Про Державний бюджет України на 2007 рік», зокрема п. 12 ст. 71, було зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 111 встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6- рп/2007 по справі № 1-29/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо зупинення дії на 2007 рік ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, з 01 січня 2007 року по 09 липня 2007 року до спірних правовідносин застосуванню підлягали приписи ст. 111 Закону України від 19 грудня 2006 року № 489-У «Про Державний бюджет України на 2007 рік» як такі, що прийняті пізніше в часі, у зв`язку з чим мали пріоритет порівняно зі спеціальною нормою - ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а починаючи з 09 липня 2007 року знову діє положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою передбачено підвищення пенсії дітям війни на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

У зв`язку з вищевикладеним та враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 не є інвалідом, права на виплату соціальної допомоги як дитина війни в період з 01.01.2007 року по 09.07.2007 року у визначеному Законом розмірі не мав, дії відповідача щодо не нарахування йому такої виплати є правомірними. Разом з тим, починаючи з 09 липня 2007 року право позивача на отримання державної соціальної допомоги в розмірі 30%

мінімальної пенсії за віком було відновлено, у зв`язку з чим дії відповідача щодо нарахування в цей період йому соціальної допомоги є неправомірними.

Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-УІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 6 цього Закону викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановлен для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, її виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про стат ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» таке підвищення проводиться за і вибором згідно з одним із законів». Зазначені зміни набрали чинності з 01 січня 2008 року.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10 рп/2008 по справі № 1-28/2008 (справа щодо предмету та змісту закону про Державний бюджет України) зміни щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, з 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року застосуванню до спірних правовідносин підлягали приписи Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Як вже зазначалося вище відповідачем здійснювалася, починаючи з 01.01.20С року щомісячно надбавка позивачу як дитині війни до пенсії за віком в розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність наступним чином: з 01.01.2008 року - 47 грн., з 01.04.2008 року - 48,10 грн., з 01.10.2008 року й по теперішні час - 49, 80 грн.

З огляду на вищевикладене та враховуючи положення Конституції України щоді дії нормативно-правових актів у часі, положення ст. 6 Закону України «Про соціальній захист дітей війни» у редакції цього Закону від 18 листопада 2004 року № 2195-1У поновили свою дію з 22 травня 2008 року й діють по теперішній час, а тому дії відповідач щодо виплати позивачу державної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі 10% вй прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 22.05.200г року по теперішній час суперечать вищеназваним правовим нормам, а тому неправомірними.

Таким чином, починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно, а також починаючи з 22.05.2008 року УПФУ в Дзержинському районі м. Кривого Рогу повинне було виплачувати передбачену законодавством державну соціальну допомогу до пенсії за віком у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, при цьому за вказаний період у 2007 році така соціальна допомога відповідачем взагалі не виплачувалася, а починаючи з 2008 року по теперішній час виплачується в заниженому розмірі.

Згідно ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування) мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Так, згідно із абз. 5 ч.І ст. 62 ЗУ «Про Державний бюджет на 2007 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 1 квітня - 406 грн., з 1 жовтня - 411 грн., при цьому ч.З вказаної статті зазначено встановити, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абз. 5 ч. 1 цієї статті, збільшений на 1 відсоток (тобто прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність відповідно складатиме з 1 квітня 2007 року - 410,06 грн.(406 грн. + 4,06 грн. (1%)), з 01 жовтня 2007 року - 415,11 грн. (411 грн. + 4,1 грн. (1%)).

Згідно із ч.І ст. 58 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня - 498 грн.

Згідно із ч.І ст. 54 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009р.» від 26.12.2008 року № 83 5-VI прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить розмір, який діяв у грудні 2008р., тобто - 498 грн.

Посилання відповідача на неможливість застосування мінімальної пенсії за віком у зв`язку з не визначенням її величини для обчислення підвищення позивачеві як дитині війни є безпідставним, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, ніж передбачено ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімального розміру пенсії за віком. Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», мінімальний розмір пенсії за віком включено до основних державних соціальних гарантій, а ч.2 вказаної норми закону стверджує, що основні державні соціальні гарантії, які є джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом, тому посилання відповідача на відсутність механізму порядку обчислення підвищення до пенсії дітям війни, суд вважає безпідставними. Тому виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при здійсненні нарахування підвищення пенсії позивачці як дитині війни застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установленого в законі про державний бюджет на відповідний рік, з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

При цьому суд зауважує, що реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням бюджетних коштів та базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлене у залежність від бюджетних асигнувань.

Вирішуючи питання про поновлення позивачу пропущеного строку для звернення до суду за захистом своїх прав, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач в позовній заяві посилається на те, що вона дізналась про порушення своїх прав щодо підвищення пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком після публікацій рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року, при цьому з відповідним позовом вона звернулася 27.05.2009 року, тобто після закінчення строку звернення до суду.

Суд вбачає підстави для поновлення позивачу строку на звернення до адміністративного суду з даним позовом, вважаючи причини його пропуску поважними, оскільки позивач є особою похилого віку, пенсіонером, не фахівець в галузі права, й фактично про існування рішень Конституційного Суду України, якими відновлено їй право на отримання державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком дізналась саме у 2008 році.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат - сплаченого позивачем судового збору в розмірі 48,10 грн., суд керується ч.З ст. 94 КАС України й присуджує йому стягнення за рахунок коштів державного бюджету в сумі 44,70 грн.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про соціальний захист дітей війни», рішеннями Конституційного Суду України № 6- рп/2007 від 09.07.2007 року та № 10-рп/2008 від 22.05.2008р., Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік», Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Законом України «Про Державний бюджет України на 2009р.», ст.ст. 8-12, 17, 18, 94, 159-163, 167 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

Заявлений адміністративний позов ОСОБА_1

задовольнити частково.

Визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року , за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в розмірі ЗО відсотків мінімальної і пенсії за віком -неправомірними.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

У задоволені позовних вимог щодо перерахунку та виплати підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за 2006 рік, за період з 1 січня по 9 липня 2007 року, за період з 1 січня по 22 травня 2008 року в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, стягнення недоплачених сум та покладення зобов`язання здійснювати у подальшому зазначені виплати в конкретних розмірах - відмовити.

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесений ним судовий збір в сумі 44 грн. 70 коп.

Відповідно до ст.186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її складення у повному обсязі до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про агґеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви пре апеляційне оскарження, у разі її подання протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви пре апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, а у разі її подання - після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі поданні апеляційної скарги постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили післі закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: В. Г. Валуєва