Справа № 750/11724/13-а
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно з ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду міста Чернігова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові, в якому просила визнати неправомірним дії Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо припинення виплати позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, призначеної з 09 лютого 2011 року; зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові поновити їй виплату раніше призначеної пенсії за віком на пільгових умовах з 01 лютого 2012 року.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 грудня 2013 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій остання просила скасувати оскаржувану постанову в повному обсязі та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов, мотивуючи свої вимоги тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 грудня 2013 року задоволено.

Постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 11 грудня 2013 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано неправомірним дії Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо припинення виплати позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, призначеної з 09 лютого 2011 року.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за віком на пільгових умовах з 01 лютого 2012 року.

На виконання зазначеної постанови Деснянським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист № 750/11724/13-а.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби у Чернігівській області ВП № 43258291 від 10.07.2014 року за невиконання рішення суду накладено штраф на боржника Управління Пенсійного фонду України в Чернігові у розмірі 680,00 грн.

Також, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби у Чернігівській області ВП № 43258291 від 25.07.2014 року за невиконання рішення суду накладено штраф на боржника Управління Пенсійного фонду України в Чернігові у розмірі 1360,00 грн.

11 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за своїм позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії в якій просила: змінити спосіб виконання рішення суду в частині зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові поновити їй виплату раніше призначеної пенсії на пільгових умовах з 01.02.2012 року та встановити в цій частині наступний спосіб виконання постанови суду від 19.03.2014 року - стягнути з Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на користь заявниці пенсію за віком на пільгових умовах.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким заяву про зміну способу та порядку виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2014 року задовольнити.

В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Зокрема, Позивач зазначає, що згідно ст. 378 КАС України зміна способу виконання рішення не повинна виключати можливість застосування судом іншого способу відновлення порушеного права.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Чернігові подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2019 року без змін.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2014 року суд першої інстанції виходив з того, що зміна на підставі статті 378 КАС способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання боржника поновити виплату на стягнення такої виплати є незаконною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 статті 378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, положення КАС України визначають умови, виконання яких є обов`язковим для задоволення заяви про зміну способу або порядку виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2014 року неможливе через недостатність коштів у Державному бюджеті України на такі видатки, та через відсутність відповідного фінансування від ПАТ «Чернігівське хімволокно» коштів для виплати пенсії.

Таким чином, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 266/935/17.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

При цьому, для відновлення порушеного права Позивача Київським апеляційним адміністративним судом ухвалено постанову суд від 19 березня 2014 року, якою зобов`язано Відповідача поновити виплату раніше призначеної пенсії за віком на пільгових умовах з 01.02.2012 року, що відповідало заявленим позовним вимогам та принципу диспозитивності.

Таким чином, зміна способу виконання постанови із зобов`язання виплатити зазначені соціальні виплати на стягнення суми цих виплат змінить постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішить питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 10 липня 2018 року у справі № 755/10524/17.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 щодо невірного тлумачення судом першої інстанції положень ст. 378 КАС України.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 27.06.2019 року.