Справа № 1840/3332/18
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2019 р. Справа № 1840/3332/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шевченко І.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,
представника позивача - Сумцова Є.С.,
представника відповідача - Орєхової А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Охтирської міськрайонної філії Сумського обласного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
27 серпня 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) разом з іншими особами звернулася до суду з позовом, крім іншого, до Охтирської міськрайонної філії Сумського обласного центру зайнятості (далі - відповідач, Охтирська міськрайонна філія СОЦЗ), в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 31.07.2018 №180806 в частині відмови в наданні статусу безробітної ОСОБА_1 та зобов`язати надати ОСОБА_1 статус безробітної з дня подання заяви, тобто з 31.07.2018, в установленому чинним в Україні законодавством порядку. Допустити негайне виконання рішення в частині надання статусу безробітної.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач була звільнена із займаної посади в Охтирському об`єднаному управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі Охтирське об`єднане УПФУ Сумської області), у зв`язку з реорганізацією відповідно до пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» на підставі поданої заяви від 03 липня 2018 року. Однак, звернувшись до Охтирської міськрайонної філії СОЦЗ з метою отримання статусу безробітного, їй було відмовлено у наданні такого статусу, оскільки до служби надійшов лист від Охтирського об`єднаного УПФУ Сумської області про скасування наказу про її звільнення. Вважаючи звільнення законним, та таким, що було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства, позивач оскаржила як наказ Охтирського об`єднаного УПФУ Сумської області про скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 , так і наказ відповідача, яким відмовлено у наданні їй статусу безробітної, оскільки останнім порушено її право на соціальний захист гарантоване Конституцією України, так як факт перебування позивача у трудових відносинах був недоведеним та оспорюваним.
Ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №1840/3262/18 від 31.08.2018 було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та інших осіб та виділено в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Охтирської міськрайонної філії СОЦЗ про визнання протиправним та скасування наказу від 31.07.2018 №180806 в частині відмови в наданні статусу безробітної ОСОБА_1 та зобов`язання надати ОСОБА_1 статус безробітної з дня подання заяви, тобто з 31.07.2018, в установленому чинним в Україні законодавством порядку (а.с.2-4).
Ухвалою суду від 05.09.2018 було прийняття до свого провадження справу за вказаним позовом та ухвалено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.5).
Відповідач, заперечуючи проти позову, 21.09.2019 подав до суду відзив на позов (а.с.34-35), в якому, з урахуванням поданих доказів, просив відмовити у задоволенні позову, виходячи з того, що позивач 31.07.2018 звернулася до відповідача із заявою про надання статусу безробітного та проінформувала про відсутність роботи, заробітку та інших передбачених законодавством доходів. Однак, на підставі протоколу засідання комісії по розслідуванню страхових випадків від 06 серпня 2018 року та акта №15 від 03 серпня 2018 року розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідачем було прийнято наказ №НТ 180806 від 06.08.2018 про відмову ОСОБА_1 у наданні статусу безробітного, у зв`язку з встановленням факту зайнятості особи, що шукає роботу. Встановлення вказаного факту відповідно до пп.7. п.2 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №198 є підставою для відмови у наданні статусу безробітного. Враховуючи, що працівники Охтирської міськрайонної філії СОЦС не наділені повноваженнями щодо встановлення факту незаконності наказу Охтирського об`єднаного УПФУ Сумської області, а під час перевірки були оглянуті оригінали документів, наданих для проведення звірки, представник відповідача вважає, що працівник Охтирської міськрайонної філії СОЦС діяв у відповідності до вимог чинного законодавства та в межах своєї компетенції, а тому стверджує, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Крім того, 21.09.2018 від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (а.с.51-53), у задоволенні якого ухвалою від 27.09.2018 було відмовлено (а.с.55).
Ухвалою суду від 06.11.2018 було ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 22.11.2018 (а.с.58).
Ухвалою суду від 22.11.2018 провадження у справі було зупинено на підставі п.3 ч.1 ст.236 Кодексу адміністративного судочинства України до набрання законної сили рішенням у справі №1840/3535/18 (а.с.65).
Ухвалою суду від 30.05.2019 провадження у справі було поновлено на підставі ч.1 ст.237 Кодексу адміністративного судочинства України та призначено судове засідання на 13.06.2019 (а.с.79).
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, з підстав, викладених у позові, з урахуванням допущеної технічної помилки щодо реквізитів оскаржуваного наказу, та просив визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 06.08.2018 №НТ 180806 в частині відмови в наданні статусу безробітної ОСОБА_1 та зобов`язати надати ОСОБА_1 статус безробітної з дня подання заяви, тобто з 31.07.2018, в установленому чинним в Україні законодавством порядку.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вбачає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного.
В судовому засіданні було встановлено, що позивач наказом Охтирського об`єднаного УПФУ Сумської області від 03.07.218 №12-ос (а.с.15) була звільнена 04.07.2018 з посади начальника відділу персоналу та організаційно-інформаційної роботи у зв`язку із реорганізацією, на підставі п.4 ч.1 ст.83 та п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу» відповідно до поданої нею заяви від 03.07.2018 про скорочення строку попередження про наступне вивільнення та звільнення у зв`язку з реорганізацією (а.с.14).
На підставі вказаного наказу у трудову книжку був здійснений запис 04.07.2018 про звільнення позивача (а.с.19).
В той же час 05.07.2018 та 09.07.2018 на адресу Охтирської міськрайонної філії СОЦЗ від Охтирського об`єднаного УПФУ Сумської області надійшли листи від 05.07.2018 №5919/10-09 (а.с.42) та від 06.07.2018 №6025/10-09 (а.с.43), в яких повідомлялося, що головою комісії з припинення Охтирського об`єднаного УПФУ Сумської області було скасовано, крім іншого, наказ начальника управління від 03.07.2018 №12-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » (а.с.22зворот) та ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з Охтирським об`єднаним УПФУ Сумської області.
27.07.2018 листом за №6873/10-09 Охтирське об`єднане УПФУ Сумської області надало пояснення Охтирській міськрайонній філії СОЦЗ, в яких підтвердив той факт, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах, однак, від ознайомлення наказу про скасування наказу про звільнення від 03.07.2018 №12-ос, відмовилась, на робоче місце не з`являється з невідомих причин, про що значиться в табелі обліку робочого часу (а.с.24).
31.07.2018 ОСОБА_1 звернулася до Охтирської міськрайонної філії СОЦЗ із заявою про надання статусу безробітного (а.с.37). Відповідно до вказаної заяви позивач проінформувала установу про відсутність роботи, заробітку та інших передбачених законодавством доходів.
Також, 31.07.2018 позивач подала до Охтирської міськрайонної філії СОЦЗ заяву про призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с.38).
Як було встановлено в судовому засіданні та визнано представником відповідача, ОСОБА_1 під час звернення до Охтирської міськрайонної філії СОЦЗ було подано всі визначені, чинним законодавством документи, для отримання статусу безробітного та на підставі яких заповнено в Єдиній інформаційно-аналітичній системі державної служби зайнятості персональну картку № НОМЕР_1 (а.с.39).
01.08.2018, у зв`язку з наявною у відповідача інформацією, що надійшла від Охтирського об`єднаного УПФУ Сумської області, заступником начальника відділу організації працевлаштування населення Хоменко О.В. на ім`я заступника директора Охтирської міськрайонної філії СОЦЗ було подано доповідну записку відносно ОСОБА_1 , по якій необхідно прийняти управлінські рішення щодо проведення розслідування страхового випадку (а.с.83).
На підставі вказаної доповідної записки на засіданні комісії по розслідуванню страхових випадків Охтирської міськрайонної філії СОЦЗ 01.08.2018 ухвалено: відповідно до п.3 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №60/62 від 13.02.2009, здійснити в установленому порядку перевірку даних, що є підставою для надання особі статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення на випадок безробіття ОСОБА_1 (а.с.84).
Наказом директора Охтирської міськрайонної філії СОЦЗ від 01.08.2018 №22 «Про проведення розслідування страхових випадків» (а.с.85) доручено заступнику начальника відділу по взаємодії з роботодавцями ОСОБА_2 . здійснити перевірку роботодавця Охтирського об`єднаного УПФУ Сумської області про факт перебування у трудових відносинах ОСОБА_1 .
Листом від 01.08.2018 №02/826 (а.с.86) відповідач звернувся до голови комісії з припинення Охтирського об`єднаного УПФУ Сумської області для узгодження дати проведення звірки та надання копій підтверджуючих документів про факт перебування у трудових відносинах з Охтирським об`єднаним УПФУ Сумської області Колодяжної Н.І.
03.08.2019 відповідно до п.п.18 п.2 ст.22 Закону України «Про зайнятість населення», ст.ст.34,35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової служби України №60/62 від 13.02.2009, на підставі наказу директора Охтирської міськрайонної філії Сумського ОЦЗ від 01.08.2018 №22, провідним фахівцем з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями Галич М.В., за участю голови комісії з припинення Охтирського об`єднаного УПФУ Сумської області Крівенцової Г.І., начальника юридичного відділу Охтирського об`єднаного УПФУ Сумської області Шевченко Ю.В., було проведено перевірку даних, які надійшли від роботодавця стосовно перебування в трудових відносинах з ним Колодяжної ОСОБА_3 , а саме: листа Охтирського об`єднаного УПФУ Сумської області від 05 липня 2018 року вих. №5919/10-09 про скасування наказу №12-ос від 03 липня 2018 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».
В ході розслідування, висновки якого було зафіксовані в акті розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №15 від 03.08.2018 (а.с.47), було встановлено, що ОСОБА_1 була звільнена 04 липня 2018 року з посади начальника відділу персоналу та організаційно-інформаційної роботи у зв`язку з реорганізацією відповідно до п.4 ч.1 ст.83 та п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу» на підставі наказу №12-ос від 03 липня 2018 року (а.с.15). З метою приведення вищевказаного наказу у відповідність вимогам ч.3 ст.87 Закону України «Про державну службу» 04 липня 2018 року було видано наказ №3-0 про скасування, в тому числі вищевказаного наказу (а.с.22зворот). Позивачу було запропоновано ознайомитись з даним наказом та отримати його копію, але ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення з наказом та взяти копію відмовилась, про що було складено акт (а.с.23).
У зв`язку з цим зроблено висновок, що згідно наданих роботодавцем документів ОСОБА_1 , перебуває у трудових відносинах з Охтирським об`єднаним УПФУ Сумської області.
06.08.2018 відбулось засідання комісії Охтирської міськрайонної філії СОЦЗ по розслідуванню страхових випадків, яка на підставі п.7 п.п.2 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу від 20.03.2013 №198, ухвалила відмовити у наданні статусу безробітного ОСОБА_1 з дня звернення з 31 липня 2018 року, так як актом розслідування страхових випадків №15 від 03.08.2018 підтверджено факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з Охтирським об`єднаним УПФУ Сумської області на момент звернення до філії, що підтверджується протоколом засідання комісії по розслідування страхових випадків від 06.08.2018 (а.с.48).
06.08.2018 директором Охтирської міськрайонної філії СОЦЗ наказом №НТ 180806 було, зокрема, відмовлено у наданні статусу безробітного ОСОБА_1 з 31.07.2018 (а.с.36).
Про прийняття наказу №180806 від 06.08.2018 відповідач повідомив позивача листом від 07.08.2018 №03/835 (а.с.21).
Надаючи правову оцінку відносинам, що в даному випадку склалися між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, засади регулювання праці і зайнятості визначаються виключно законами України.
Так, правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначає Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 №5067-VI (далі - Закон України «Про зайнятість населення»), відповідно до п.7 ст.1 якого, зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.
Частина 1 статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» передбачає, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.
Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.9 Закону України «Про зайнятість населення» кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом участі в загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття, надання безоплатних соціальних послуг, зокрема, інформаційно-консультаційних та профорієнтаційних, професійної підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації з урахуванням попиту на ринку праці, сприяння у працевлаштуванні, зокрема, шляхом фінансової підтримки самозайнятості та реалізації підприємницької ініціативи відповідно до законодавства.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 №1533-III (далі Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття») право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.
Згідно із п.1. ч.1 та ч.2 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до вказаної норми, постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №198 було затверджено Порядок реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, чинний на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №198), яким визначено процедуру реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центром зайнятості державної служби зайнятості.
Відповідно до п.3 Порядку №198 встановлено, що реєстрація безробітних, які звертаються за сприянням у працевлаштуванні (далі - реєстрація), проводиться центром зайнятості незалежно від зареєстрованого місця проживання чи перебування.
Під час проведення реєстрації працівник центру зайнятості заповнює в Єдиній інформаційно-аналітичній системі державної служби зайнятості персональну картку, в якій зазначаються персональні дані безробітного (прізвище, ім`я та по батькові, зареєстроване місце проживання чи перебування, число, місяць та рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відповідну відмітку в паспорті), відомості про останнє місце роботи або вид діяльності згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про зайнятість населення», підстава для припинення трудових відносин відповідно до запису в трудовій книжці або іншого виду діяльності, що підтверджено документально. Форма персональної картки та додатки до неї затверджуються Мінсоцполітики.
Реєстрація проводиться за умови пред`явлення паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України, облікової картки платника податків, трудової книжки (цивільно-правового договору чи документа, який підтверджує період зайнятості), а в разі потреби також військового квитка, диплома або іншого документа про освіту.
Як було встановлено в судовому засіданні та визнано представником відповідача, ОСОБА_1 під час звернення до Охтирської міськрайонної філії СОЦЗ було подано всі документи, що передбачені Порядком №198 для отримання статусу безробітного та на підставі яких заповнено в Єдиній інформаційно-аналітичній системі державної служби зайнятості персональну картку № НОМЕР_1 (а.с.39).
Відповідно до п.п.5,6 Порядку №198 статус безробітного надається особам, які зазначені у частині першій статті 43 Закону України «Про зайнятість населення», з першого дня реєстрації у центрі зайнятості на підставі заяви за формою, затвердженою Мінсоцполітики, у разі відсутності підходящої роботи, підбір якої здійснюється відповідно до статті 46 зазначеного Закону (п.5); рішення про надання статусу безробітного чи відмову у наданні такого статусу приймається центром зайнятості не пізніше ніж протягом семи календарних днів з дня подання особою заяви про надання статусу безробітного (п.6).
При цьому, згідно пп.2 п.7 Порядку №198 підставою для відмови у наданні статусу безробітного є встановлення факту зайнятості особи, у тому числі отримання повідомлення роботодавця про працевлаштування особи.
В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд, управління яким здійснює виконавча дирекція, функції якої, згідно ч.6 ст. 10 цього ж Закону, виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи (Державна служба зайнятості), до яких відноситься і відповідач, має право перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; отримувати необхідні пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки.
Вказані норми, узгоджуються з пп.7 п.6 Положення про Державну службу зайнятості України, затвердженого Указом Президента України від 16.01.2013 №19/2013.
Згідно з п.п.1,18 ч.2 ст.22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань: 1) здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в межах затвердженого бюджету Фонду відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», управління майном; 18) проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.
Тобто, відповідачем, під час прийняття заяви про надання статусу безробітного, та за наявності відповідного повідомлення роботодавця правомірно було здійснено перевірку достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення та відомостей, поданих роботодавцем, з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообов`язкового соціального страхування на випадок безробіття, шляхом призначення та проведення розслідування (перевірки).
За приписами п.п.5,6 вказаного Порядку перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом: звіряння наданої особою інформації з відомостями, наявними в Державній податковій адміністрації України, Пенсійному фонді України, у державних реєстраторів; використання даних вищевказаних органів, Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю, контрольно-ревізійних органів цільового використання коштів Фонду; проведення центром зайнятості перевірки достовірності зазначених у довідках про середню заробітну плату даних та записів у трудових книжках безпосередньо на підприємствах, в установах, організаціях та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у порядку, встановленому законодавством.
За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили.
У разі встановлення недостовірності даних, на підставі яких особі надано статус безробітної та право на виплату матеріального забезпечення, особа ознайомлюється з актом, про що засвідчує власним підписом. У разі відмови особи підписати акт про це робиться відповідна відмітка спеціалістом центру зайнятості.
У разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.
Тобто як вбачається з вказаних норм Порядку розслідування страхових випадків звірка (перевірка) проводиться виключно відповідачем та за участю представників роботодавця без з`ясування чи отримання будь-яких пояснень з цього приводу від особи, яка звернулась з заявою про надання статусу безробітного. При цьому нормами Порядку розслідування страхових випадків не передбачено і отримання пояснень чи заперечень від особи після складеного такого акта розслідування.
Представник відповідача, обґрунтовуючи свою позицію стверджує, що перевірка проводилась у відповідності до вимог Порядку розслідування страхових випадків, який не вимагав отримання пояснень у позивача. Враховуючи, що за результатами такої перевірки було підтверджено факт працевлаштування ОСОБА_1 в Охтирському об`єднаному УПФУ Сумської області, вважає, що оскаржуваний наказ прийнято правомірно.
Однак, вказані доводи суд не приймає до уваги, оскільки, як вже зазначалось вище, приписами ч.1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідач мав право отримувати необхідні пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки. Дійсно, цією нормою, Закон надає відповідачу право, а не обов`язок відбирати такі пояснення. В той же час, рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути обґрунтованим та прийнятим з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є одним з критерієм правомірності визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, на відповідність яким, суд, розглядаючи справу, перевіряє прийняте суб`єктом владних повноважень рішення.
При цьому, як встановлено судом, позивачем під час звернення до відповідача з заявою про надання статусу безробітного було надано, зокрема, трудову книжку з записом про звільнення. Будь-яких записів, про скасування цього запису чи інших записів, в тому числі про працевлаштування, станом і на момент розгляду справи, в трудовій книжці, оглянутої в судовому засіданні, не міститься. Одночасно у відповідача малась інформація від роботодавця щодо скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 хоча і повідомлено (а.с.24), що ОСОБА_1 на роботу вже майже місяць не з`являється з невідомих причин, до виконання своїх службових обов`язків не приступає.
Вказані дані, на переконання суду, є суперечливими та підлягали належній перевірці з метою прийняття обґрунтованого рішення з урахуванням всіх обставин у справі. Відтак, відповідач повинен був скористатись своїм правом, визначеним у ч.1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та отримати пояснення, в тому числі від позивача, - саме для з`ясування дійсних обставин справи, в тому числі, для отримання відповіді на запитання, чи виплачувалась заробітна плата ОСОБА_1 за час продовження перебування, як стверджувало Охтирське об`єднане УПФУ Сумської області, у трудових відносинах, чи взагалі відомо позивачу про наявність наказу, яким скасовано наказ про звільнення, та з`ясування причини неявки на роботу (відмови приступити до виконання службових обов`язків).
Крім того, згідно ч.4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.12.2018 у справі №1840/3535/18, що набрало законної сили 11.04.2019, було визнано протиправним та скасовано наказ Охтирського об`єднаного УПФУ Сумської області від 04.07.2018 №3-о «Про скасування наказів від 03.07.2018 № 11-ос, № 12-ос, № 13-ос, № 14-ос, № 15-ос» в частині, що стосується ОСОБА_1 (а.с.73-78).
Відтак, як станом на день звернення позивача до Охтирської міськрайонної філії СОЦЗ, 31.07.2018, так і на момент прийняття оскаржуваного рішення ОСОБА_1 не перебувала у трудових відносинах з Охтирським об`єднаним УПФУ Сумської області, вона не працевлаштована станом і на сьогодні. Таким чином, суд визнає, що оскаржуваний наказ був прийнятий відповідачем передчасно, необґрунтовано та без урахування всіх обставин у справі.
Також, суд вважає необхідним відмітити, що ОСОБА_1 не може бути позбавлена свого права на соціальний захист у зв`язку з обставинами, що виникли не з вини позивача, та на які вона не могла вплинути. Зі свого боку, позивач вчинила всі необхідні дії для отримання статусу безробітної та надала всі для цього документи, а відтак, не може нести тягар відповідальності, в тому числі за рішення суб`єкта владних повноважень, яке в судовому порядку були визнано протиправним. При цьому, дії відповідача при відмові у наданні позивачу статусу безробітного є непропорційними заявленій легітимній меті, а тому їх не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо, адже відповідач у даному випадку, керуючись під час проведення перевірки Порядком розслідування страхових випадків, не врахував той факт, що ОСОБА_1 була позбавлена можливості надати інші документи чи пояснення за наявності суперечливих обставин справи.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ про відмову у наданні статусу безробітного не відповідає критеріям правомірності, передбаченим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, суд з урахуванням ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України вважає необхідним в цій частині задовольнити та визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 06.08.2018 №НТ 180806 в частині відмови в наданні статусу безробітного відносно ОСОБА_1 .
В той же час суд не вбачається підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання надати позивачу статус безробітної, оскільки згідно ч.2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.
Відповідно до п.6.Порядку №198 рішення про надання статусу безробітного чи відмову у наданні такого статусу приймається центром зайнятості не пізніше ніж протягом семи календарних днів з дня подання особою заяви про надання статусу безробітного.
Схожі приписи містяться і в п.22 чинного Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792.
Тобто, за наслідками розгляду заяви позивача відповідач повинен прийняти одне з таких рішень: про надання статусу безробітного чи про відмову у наданні такого статусу. Відтак, за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, відповідні повноваження відповідача щодо надання статусу безробітного є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.
В свою чергу дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта. Таке право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога про зобов`язання відповідача надати статус безробітного позивачу з дня подання заяви, тобто з 31.07.2018, в установленому чинним в Україні законодавством порядку, виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.
Разом з тим, на підставі ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивачки від порушень з боку відповідача, суд вважає необхідним вийти за межі заявлених позовних вимог і зобов`язати відповідача повторно розглянути питання за заявою ОСОБА_1 від 31.07.2018 про надання статусу безробітного з 31.07.2018 та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
Що стосується заяви позивача про звернення рішення до негайного виконання, суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки за нормами ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про: 1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби; 4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності; 5) уточнення списку виборців; 6) усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань; 7) накладення арешту на активи, що пов`язані з фінансуванням тероризму та стосуються фінансових операцій, зупинених відповідно до рішення, прийнятого на підставі резолюцій Ради Безпеки ООН, зняття арешту з таких активів та надання доступу до них. Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1 - 4 частини першої статті 283 цього Кодексу.
Враховуючи, що предметом даного спору є визнання протиправним та скасування наказу про відмову у наданні статусу безробітного та зобов`язання надати такий статус, що не підпадає під жодну з підстав, визначених у зазначеній вище нормі ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України, така заява позивача не підлягає задоволенню за безпідставністю.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправним та скасувати наказ Охтирської міськрайонної філії Сумського обласного центру зайнятості від 06.08.2018 №НТ 180806 про відмову у наданні статусу безробітного з 31.07.2018 відносно ОСОБА_1 .
Зобов`язати Охтирську міськрайонну філію Сумського обласного центру зайнятості повторно розглянути питання, за заявою ОСОБА_1 від 31.07.2018, про надання статусу безробітного з 31.07.2018 та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням висновків суду.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про звернення рішення до негайного виконання - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 18.06.2019.

Суддя І.Г. Шевченко