Справа № 688/967/19
Суддя: Березюк Н. П.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 688/967/19
№ 2-а/688/26/19
Рішення

Іменем України

27 червня 2019 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Березюк Н.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка Хмельницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

13 березня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що 06 березня 2019 на адресу виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області надійшла копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №288245, складена 21 лютого 2019 року інспектором ВБДР УПП в Хельницькій області старшим лейтенантом поліції Харчуком М.В про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.

Вважає дану постанову незаконною, винесеною з порушенням норм чинного законодавства України, та такою, що підлягає скасуванню, адже він адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП не скоював. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою суду від 14 березня 2019 року відкрито провадження в справі та призначено судове засідання на 19 березня 2019 року.

Відповідно до ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишено без розгляду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2019 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 : ухвала Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2019 року скасована, справу направлено до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області для продовження розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 27 червня 2019 року, не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач , представник УПП у м. Хмельницький у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні дані, причини неявки в судове засідання не повідомив.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України суд розглянув справу без участі відповідача, належним чином повідомленого про судове засідання, у зв`язку з його неявкою без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичний склад конкретного адміністративного правопорушення становлять суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторони правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає адміністративну відповідальність особи.

Суб`єктом проступку є фізична осудна особа, яка вчинила адміністративне правопорушення та досягла встановленого законом віку для притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому, суб`єктом окремих адміністративних правопорушень особа може бути визнана лише за наявності у неї, крім вказаних загальних ознак суб`єкта, певних додаткових (спеціальних) ознак, зокрема таких, що пов`язані з її трудовою або службовою діяльністю.

Відповідно до норм ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами тощо. Такі докази не надані.

Так, ст. 14 КУпАП передбачає, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Аналіз положення ст.14 та ч.1 ст.140 КУпАП дає підстави стверджувати, що суб`єктом адміністративного правопорушення, що полягає в порушенні правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйнятті своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, є посадові особи, до службових обов`язків яких відносяться повноваження з дотримання таких правил та норм.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі НК №288245 від 21 лютого 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1020 грн. за те, що він порушив вимогу п.3.1.1-3.1.2 ДСТУ 3587-97 при утриманні перехресть вулиць Старокостянтинівське шосе та Пліщинська в м. Шепетівці, а саме: не вжив заходів щодо ліквідації вибоїни, гранична глибина, якої перевищує допустиму, чи порушив п.1.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків

Компетенція міських рад у сфері дорожнього руху визначена ст. 6 Закону України «Про дорожній рух».

При цьому, згідно ст.9 та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, в тому числі, забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах. Власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Отже, обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху є недодержання посадовими особами певних правил, які входять до їх службових обов`язків і утворюють об`єктивну сторону того чи іншого адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.16, ст.17 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Відповідно до рішення XXXV сесії міської ради VІІ скликання №12 від 15 лютого 2018 року об`єкти благоустрою (з відповідними елементами (складовими) м. Шепетівки, в тому числі вулиці, дороги, провулки, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки передано на баланс Комунального підприємства «Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство», для ремонту та утримання.

Отже, територіальна громада м.Шепетівка в особі Шепетівської міської ради, як власник вулиць і доріг міста Шепетівка уповноважила КП «Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство» забезпечувати організацію будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами; забезпечувати належну якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг місцевого значення.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що саме КП «Шепетівське ремонтно-експлуатаційне підприємство» є уповноваженим власником органом у сфері дорожнього руху, який виконує функції щодо забезпечення виконання правил, норм і стандартів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць на території м. Шепетівки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є міським головою, повноваження якого визначені ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та не передбачають персональної відповідальності міського голови за стан доріг. Натомість в цій же статті визначено, що міський голова є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 140 КУпАП.

За правилами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, крім іншого, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не надано суду доказів на спростування позовних вимог, відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП України, а також відсутність складу адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі по адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 21 лютого 2019 року відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню як протиправна.

На підставі викладеного та керуючись ст.9, ч.1 ст.24 Закону України «Про дорожній рух», ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.16, 17 Закону України «Про автомобільні дороги», ч. 1 ст.9, ст.14, ч.1 ст.140, п.1 ч.1 ст.ст.247, 251, 280, 284 КУпАП, ст.ст.77, 268-272, 286 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК №288245, винесену 21 лютого 2019 року інспектором відділу БДР УППР у Хмельницькій області Харчуком М.В. про притягнення ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: