Справа № 200/6631/19-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 р. Справа№200/6631/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, відповідно до тексту позову, позивач просить суд: визнати дії Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо зарахування до вислуги років відповідно до п. 6 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" період навчання з 09.07.2001 року по 07.12.2001 у Маріупольському училищі професійної підготовки працівників міліції УМВС України в Донецькій області неправомірними; зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до вислуги років відповідно до п. 6 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" період навчання з 09.07.2001 року по 07.12.2001 у Маріупольському училищі професійної підготовки працівників міліції УМВС України в Донецькій області.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідачем у встановлений судом строк надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого, останній просив суд відмовити у задоволенні вимог позовної заяви. В обґрунтування відзиву відповідач зазначає наступне. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 03.07.2017 №, звернувся 17.05.2018 року до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою №5331 про призначення пенсії по третій групі інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно до ст. 30, 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням № 38 від 30.05.2019 ОСОБА_1 з 06.03.2018 призначено пенсію по інвалідності третьої групи внаслідок загального захворювання.

Відповідно до виписки з акта огляду МСЕК №059714 ОСОБА_1 з 07.02.2019 встановлено другу групу інвалідності внаслідок загального захворювання. Рішенням №38 від 15.02.2019 Позивачу здійснено перерахунок пенсії по інвалідності у зв`язку зі зміною групи інвалідності з 07.02.2019 року.

Згідно з розрахунком стажу, страховий стаж Позивача становить 26 років 10 місяців та 07 днів, до якого зараховано також і навчання в Маріупольському училищі професійної підготовки працівників міліції УМВС України в Донецькій області в період з 09.07.2001 по 07.12.2001, при цьому, зарахувати даний період навчання до вислуги років, як цього вимагає Позивач у своїй позовній заяві, немає законних підстав у зв`язку із тим, що Позивачу згідно поданої ним заяви призначено пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно до ст. 30, 32 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), а не за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру», отже пенсію розраховано зі страхового стажу, необхідного для призначення пенсії по інвалідності (ст.32 Закону №1058) згідно зі статтею 24 Закону №1058.

По-друге, у разі призначення пенсії за вислугу років до вислуги років згідно з ч. б ст.86 Закону №1697 зараховується половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання, тоді як Позивач навчався в училищі професійної підготовки працівників міліції, яке є професійно-технічним навчальним закладом згідно з постановою КМУ від 05.08.1998 №1240 «Про затвердження Положення про професійно-технічний навчальний заклад» та наказом МВД України від 23.06.2014 №594, зареєстрованим в Мін`юсті 09 липня 2014 року за №791/25568 «Про затвердження Положення про Училище професійної підготовки працівників міліції». Відповідно до виписки з акта огляду МСЕК №059714 ОСОБА_1 з 07.02.2019 встановлено другу групу інвалідності внаслідок загального захворювання.

Крім, цього відповідач зазначає, що вимоги Позивача щодо визнання неправомірними дій Управління по не зарахуванню до вислуги років періоду навчання з 09.07.2001 по 07.12.2001 у Маріупольському училищі професійної підготовки працівників міліції УМВС України в Донецькій області є передчасними, оскільки Управління не приймало жодного рішення та не вчиняло дій, які порушують права Позивача при призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку із тим, що останній із заявою про призначення такого виду пенсії не звертався.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач є пенсіонером, перебуває на обліку відповідача, як внутрішньо переміщена особа, є отримувачем пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 06.03.2018 року на підставі особистої заяви позивача від 17.05.2018 року.

Згідно розрахунку стажу (алгоритм розрахунку - пенсія по інвалідності ЗУ №1058) страховий стаж позивача складає 26 років 10 місяців 07 днів.

Рішенням №38 від 15.02.2019 Позивачу проведено перерахунок пенсії по інвалідності у зв`язку зі зміною групи інвалідності з 07.02.2019 року.

Підставою для звернення до суду із даним позовом стала незгода позивача із тим, що відповідачем не зараховано до період навчання до вислуги років відповідно до п. 6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно - правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Згідно із пунктом 1 частини 1статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058 визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 3 ст. 30 Закону №1058 пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Статтею 32 Закону № 1058 передбачено, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для осіб з інвалідністю II та III груп: від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 38 Закону України від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР "Про професійно-технічну освіту" час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача.

Період навчання позивача з 09.07.2001 року по 07.12.2001 року у Маріупольському училищі професійної підготовки працівників міліції УМВС України в Донецькій області зараховано до страхового стажу позивача.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури врегульовується правилами ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII (зі змінами на час звернення до ГУ ПФУ), якими визначено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема : з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років.

До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зокрема, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Оскільки позивач перебуває на обліку як отримувач пенсії по інвалідності призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV на нього розповсюджуються положення вищезазначеного нормативно правово-акту.

Вирішення питання щодо зарахування періоду навчання позивача до вислуги років відповідно до п. 6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, мало б місце у разі призначення йому пенсійного забезпечення відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII.

Правовідносини сторін, що виникають у сфері реалізації особами, які мають право на пенсію, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, при цьому що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій.

У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, оскільки позивачу призначена пенсія на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, суд приходить до висновку що відповідач не порушив права позивача не зарахувавши період навчання позивача з 09.07.2001 року по 07.12.2001 року у Маріупольському училищі професійної підготовки працівників міліції УМВС України в Донецькій області до вислуги років відповідно до п. 6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Також, суд зазначає, що звертаючись до суду з позовною вимогою щодо зарахування до вислуги років відповідно до п. 6 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" період навчання з 09.07.2001 року по 07.12.2001 у Маріупольському училищі професійної підготовки працівників міліції УМВС України в Донецькій області є безпідставними так як не відповідають вимогам Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VІ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 27 червня 2019 року.

Суддя І.В. Буряк