Справа № 500/2864/18
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/4915/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Большакової О.О., Ільчишин Н.В.

за участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Шульгач М.П., м. Тернопіль) у справі № 500/2864/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільської області про скасувати вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулося з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільської області в якому просив скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби Тернопільської області про сплату боргу від 08.11.2018 року № Ф-297-50 на суму 15819,54 грн.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року позов задоволено.

Скасовано вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільської області про сплату боргу від 08.11.2018 року № Ф-297-50 на суму 15819,54 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Тернопільській області (вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем Головним управлінням ДФС Тернопільської області подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, без врахування принципу верховенства права з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 р. № 2464 платниками єдиного внеску є:

- роботодавці;

- фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування;

- особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності;

- члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах;

- особи, які беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Головним управлінням ДФС у Тернопільській області винесено вимогу про сплату боргу від 08.11.2018 року № Ф-297-50, якою нараховано ОСОБА_1 боргу на суму 15819,54 грн. зі сплати недоїмки єдиного внеску.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що з безкоштовного запиту (ст. 6, 7) в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у відомостях у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не знайдено.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи встановив, що 01 лютого 2019 року представником позивача адвокатом Дядиком Ярославом Борисовичем подано запит до Чортківської РДА Тернопільської області, в якому просив надати інформацію чи в період до 01.07.2004 року Чортківською РДА чи її структурним підрозділом проводилась державна реєстрація фізичної особи-підприємця чи державна реєстрація припинення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

На вказаний запит, Чортківська РДА надала відповідь від 05 лютого 2019 року вих. №01-15/18 у якій зазначено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських в період до 01.07.2004 року відсутні відомості про те, чи здійснювалася реєстрація фізичної особи-підприємця, а також державна реєстрація припинення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Оскільки відомостей про ОСОБА_1 як фізична особа - підприємець в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у суду не має, то суд апеляційної інстанції погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не займається підприємницькою діяльністю, а тому позивач не є фізичною особою - підприємцем, і не відноситься до платників єдиного внеску перелічених в ст. 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Фізичні особи відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» набувають статус фізичної особи-підприємця з моменту внесення про неї відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, ЄДР це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадські формування, що не мають статус юридичної особи.

Пунктами 1, 2, 3, 7, 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання» редакції станом на 01.07.2010 року (надалі - Закон) передбачено, що:

1. Цей Закон набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування.

2. Процес включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

3. Усі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 1 липня 2004 року; зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру та для заміни свідоцтв про їх державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка або для отримання таких свідоцтв.

7. Спеціально уповноважений орган з питань державної реєстрації протягом місяця з дати завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей пр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, передні відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи), які в межах своїх повноважень ведуть облік юридичних осіб тс фізичних осіб - підприємців та/або проводять реєстрацію юридичних осіб будь-якт організаційно-правових форм та фізичних осіб - підприємців.

Уповноважені органи протягом місяця з дня отримання від спеціально уповноваженого органу з питань державної реєстрації відомостей про юридичних осіб тс фізичних осіб - підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, проводять звірення даних реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), що ведуться ними, з даними Єдиного державного реєстру. За результатами звірення уповноважені органи подають спеціально уповноваженому органу з питань державної реєстрації відомості з відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо) про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відомості про яких не включені до Єдиного державного реєстру.

За результатами проведеного звірення уповноважені органи оприлюднюють спеціалізованих друкованих засобах масової інформації та/або на відомчих веб-сайтах відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відомості про яких на дату завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не включені до Єдиного державного реєстру.

8. Після закінчення передбаченого для включення відомостей до Єдиного державного реєстру строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, уповноважені органи у місячний строк проводять остаточне звірення даних відомчих реєстрів (баз даних реєстрів журналів реєстрації, обліку тощо), за результатами якого готують аналітичну інформацію для передачі її тимчасовим міжвідомчим спеціальним комісіям, утвореним з метою проведення в Автономній Республіці Крим та відповідних областях інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, відомості про яких до строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, не включені до Єдиного державного реєстру.

За результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботі відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, включаються до Єдиного державного реєстру з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, вважаються недійсними».

Аналізуючи норми Закону, суд апеляційної інстанції у даному випадку дійшов висновку про те, що якби ОСОБА_1 не припинив свою підприємницьку діяльність (не скасував державну реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності або не була скасовано згідно рішення суду), то у Єдиному державному реєстрі була б відмітка, що свідоцтво про його державну реєстрацію вважається недійсним, тоді як в ЄДР міститься інформація про ОСОБА_1 - записів не знайдено.

Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільської області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року у справі № 500/2864/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді О. О. Большакова
Н. В. Ільчишин
Повний текст постанови складений 26 червня 2019 року.