Справа № 280/555/19
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року Справа № 280/555/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., за участю секретаря судового засідання Мащенко Д.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 ), в особі представника адвоката Пузій Олексія Вікторовича (вул. Шмідта, 13, оф. 114 АДРЕСА_4 м. АДРЕСА_5 , АДРЕСА_2 область АДРЕСА_4 72309) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107), Державної фіскальної служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач або ФОП Гойник В.В.), в особі представника адвоката Пузій Олексія Вікторовича, до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі відповідач 1 або ГУ ДФС у Запорізькій області) та Державної фіскальної служби України (далі відповідач 2 або ДФС України), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення комісії відповідача 1, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:

від 19.10.2018 №959272/ про відмову в реєстрації податкової накладної №115 від 16.10.2017,

від 19.10.2018 №959291/ про відмову в реєстрації податкової накладної №129 від 16.10.2017,

від 19.10.2018 №959151/ про відмову в реєстрації податкової накладної №132 від 16.10.2017,

від 19.10.2018 №959335/ про відмову в реєстрації податкової накладної №117 від 16.10.2017;

зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні позивача №115 від 16.10.2017, №129 від 16.10.2017, №132 від 16.10.2017, №117 від 16.10.2017.

Крім того, просить стягнути судові витрати з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань, розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_2 В. зазначив, що рішення комісії ГУ ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19.10.2018: №959272/ НОМЕР_1 , №959291/ НОМЕР_1 , №959151/ НОМЕР_1 , №959335/ НОМЕР_1 є безпідставними та незаконними, оскільки позивач документально підтвердив реальність здійснення господарських операцій, які повністю відповідає меті господарської діяльності підприємства.

Ухвалою від 12.02.2019 позовна заява була залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

19.02.2019 від позивача до суду надійшла заява на усунення недоліків позову.

Ухвалою від 19.02.2019 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі № 280/555/19, судове засідання призначено на 14.03.2019.

14.03.2019 представниками сторін до суду були подані заяви про зупинення провадження у справі до 08.04.2019 для примирення.

Ухвалою від 14.03.2019 провадження у справі зупинено до 08.04.2019.

Відповідачі позов не визнали, у своєму відзиві від 04.04.2019 зазначили, що у Комісії були законні підстави для прийняття Рішень про відмову у реєстрації податкових накладних так як позивачем не в повній мірі надано запитувані документи. Отже відповідач 1 діяв з підстав та в межах повноважень та у відповідності до норм Закону з врахуванням поданих позивачем пояснень та документів. Просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

04.04.2019 представниками сторін до суду була подана заява про зупинення провадження у справі до 07.05.2019 для примирення.

Ухвалою від 08.04.2019 провадження у справі поновлене з 08.04.2019.

Ухвалою від 08.04.2019 провадження у справі зупинено до 07.05.2019.

09.04.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що у відзиві на позов відповідачами не були спростовані наведені у позові доводи та обґрунтування, які підтверджували протиправність оскаржуваного рішення. Оскаржувані рішення не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, породжують їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків. Вважає, що ним, на підтвердження реальності здійснення господарських операціях з ІП «Кока кола Беверіджес Лімітед Україна» були подані до комісії ДФС письмові пояснення (повідомлення щодо подачі документів) в яких зазначено про умови її здійснення, специфіку діяльності позивача, та надані необхідні документи для реєстрації ПН. Сукупність первинних документів, наданих позивачем підтверджує дійсність та реальність здійснення господарських операцій, на виконання яких були складені спірні податкові накладні. Також вважає, що надані є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних в ЄРПН. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 07.05.2019 провадження у справі поновлено.

07.05.2019 від представника позивача надійшла заява, в якій зазначено, що напротязі 5 робочих днів, з моменту прийняття рішення по даній справі, ним будуть подані докази, на підтвердження вартості понесених судових витрат, необхідні для прийняття додаткового рішення щодо їх розподілу.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 з 30.05.2001 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серія НОМЕР_2 (т.1 а.с. 22).

Як платник податків він перебуваю на обліку в Мелітопольській ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області.

З 28.03.2002 позивач зареєстрований платником ПДВ, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платником ПДВ № 63882472 (т. 1 а.с. 22 зворотній бік).

Основними видами господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 є оптова торгівля напоями (код КВЕД 46.34) та вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41).

У господарській діяльності позивач використовує орендовані вантажні автомобілі, зокрема, марки MERCEDES BENZ р.н. НОМЕР_3 , р.н. НОМЕР_4 , р.н. НОМЕР_5 , шо підтверджується копіями договорів оренди ТЗ та свідоцтвами про реєстрацію ТЗ (т.1 а.с. 45-54).

Керування цими транспортними засобами здійснює особисто позивач, який має відповідне посвідчення водія, а також водії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є його найманими працівниками (т.1 а.с. 47, 50, 51, 53, 54).

20.02.2016 між ФОП ОСОБА_2 В. та Іноземним підприємством «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітід» було укладено Дистриб`юторський договір за № (т.1 а.с. 23-42).

В п.3 розділу 1 «Визначення та терміни» зазначеного договору вказано, що «Дистрибуція товару» це діяльність Дистриб`ютора, пов`язана із купівлею, зберіганням, реалізацією та здійсненням доставки Товару покупцям.

За умовами п. 1 додаткової угоди № 7 від 01.08.2017 до вказаного договору сторонами було погоджено, що за виконання дистрибуції Товару з складу Дистриб`ютора в м. Мелітополі до точок продажу, що знаходяться в Донецькій області (район населених пунктів Волноваха - Курахово) Компанія надає Дистриб`ютору додаткову винагороду в розмірі 1949,00 грн. з ПДВ за кожне доставлене замовлення (т.1 а.с. 43).

Вартість однієї доставки продукції одного замовлення з ПДВ складає 1949 грн. (п.1 додаткової угоди).

На виконання зазначеного договору між ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітід» та позивачем було складено акти здачі-приймання послуг:

- від 16.10.2017 № ТОТ-003663, яким було підтверджено виконання позивачем послуг з доставки продукції ТМ «КОКА-КОЛА» загальною вартістю без ПДВ - 120188,58 грн., ПДВ 20% - 24037,72 грн., загальна вартість з ПДВ 144226,30 грн. (т.1 а.с. 64);

- від 16.10.2017 № ТОТ-003244, яким було підтверджено виконання позивачем послуг з доставки продукції ТМ «КОКА-КОЛА» загальною вартістю без ПДВ - 136430,28 грн., ПДВ 20% - 27286,06 грн., загальна вартість з ПДВ 163716,34 грн. (т.1 а.с. 238);

За умовами п. 1 додаткової угоди № 9 від 03.05.2017 до вказаного договору сторонами було погоджено, що за виконання дистрибуції Товару з складу Дистриб`ютора в м. Мелітополі до точок продажу, що знаходяться в Луганській області Компанія надає Дистриб`ютору додаткову винагороду в розмірі 550,00 грн. з ПДВ за кожне доставлене замовлення (т.1 а.с. 44).

На виконання вказаного договору між ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітід» та позивачем було складено акти здачі-приймання послуг:

- від 16.10.2017 № ТОТ-003246, яким було підтверджено виконання позивачем послуг з доставки продукції ТМ «КОКА-КОЛА» загальною вартістю без ПДВ - 90291,01 грн., ПДВ 20% - 18058,20 грн., загальна вартість з ПДВ 108349,21 грн. (т.2 а.с. 157);

- від 16.10.2017 № ТОТ-003665, яким було підтверджено виконання мною послуг з доставки продукції ТМ «КОКА-КОЛА» загальною вартістю без ПДВ - 79749,42 грн., ПДВ 20% - 15949,88 грн., загальна вартість з ПДВ 95699,30 грн. (т.4 а.с. 68);

Доставка продукції здійснювалась зі складу позивача в м. Мелітополі до погодженого з покупцями місця розвантаження в Донецькій області (район населених пунктів Волноваха -Курахово) та в Луганській області на вказаних вище орендованих вантажних автомобілях.

Фактичне виконання позивачем вказаних послуг з доставки продукції ТМ «КОКА-КОЛА» покупцям по вказаним вище актам підтверджується копіями видаткових накладних та товарно-транспортних накладних (вказані документи долучені до матеріалів справи т.1-5).

Виконання позивачем послуг по вказаним вище актам також підтверджено актом звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2017 між ФОП ОСОБА_1 та ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітід» (т.5 а.с. 129).

На дату складання актів здачі-приймання послуг за правилом першої позивачем були складені наступні податкові накладні: № 115 від 16.10.2017 на загальну суму 144226,30 грн., ПДВ 20% - 24037,72 грн. (т.1 а.с. 227), № 129 від 16.10.2017 на загальну суму 163716,34 грн., ПДВ 27286,06 грн. (т.2 а.с. 145), № 132 від 16.10.2017 на загальну суму 108349,21 грн., ПДВ 18058,20 грн. (т.4 а.с. 19), № 117 від 16.10.2017 на загальну суму 95699,30 грн., ПДВ 15949,88 грн. (т.5 а.с. 117), які 04.11.2017 були подані засобами електронного зв`язку до ДФС України на реєстрацію в ЄРПН, проте згідно квитанцій № 1 позивача було повідомлено про зупинення їх реєстрації (т.1 а.с. 228, т.2 а.с. 146, т.4 а.с. 20, т.5 а.с. 118).

В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних зазначено: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 49.41.19-00.00.. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.»

16.10.2018 позивач надіслав засобами електронного зв`язку Повідомлення № 3 про подання пояснень, копій документів щодо ПН № 115 від 16.10.2017 реєстрацію яких було зупинено, до якого були додані Характеристика підприємства і господарської діяльності з електронними копіями документів на 45 арк., на підтвердження реальності здійснення господарської операцій по вказаній ПН.

За результатом розгляду цих пояснень та документів було прийнято рішення від 19.10.2018 № 959272/ про відмову у реєстрації податкової накладної № 115 від 16.10.2017 (т.1 а.с. 233).

16.10.2018 позивач надіслав засобами електронного зв`язку Повідомлення № 4 про подання пояснень, копій документів щодо ПН № 129 від 16.10.2017 реєстрацію яких було зупинено, до якого були додані Характеристика підприємства і господарської діяльності з електронними копіями документів на 45 арк., на підтвердження реальності здійснення господарської операцій по вказаній ПН.

За результатом розгляду цих пояснень та документів було прийнято рішення від 19.10.2018 № 959291/ про відмову у реєстрації податкової накладної № 129 від 16.10.2017 (т.2 а.с. 151).

16.10.2018 позивач надіслав засобами електронного зв`язку Повідомлення № 2 про подання пояснень, копій документів щодо ПН №132 від 16.10.2017 реєстрацію яких було зупинено, до якого були додані Характеристика підприємства і господарської діяльності з електронними копіями документів на 51 арк., на підтвердження реальності здійснення господарської операцій по вказаній ПН.

За результатом розгляду цих пояснень та документів було прийнято рішення від 19.10.2018 № 959151/ про відмову у реєстрації податкової накладної № 132 від 16.10.2017 (т.4 а.с. 25).

16.10.2018 позивач надіслав засобами електронного зв`язку Повідомлення № 1 про подання пояснень, копій документів щодо ПН №117 від 16.10.2017 реєстрацію яких було зупинено, до якого були додані Характеристика підприємства і господарської діяльності з електронними копіями документів на 51 арк., на підтвердження реальності здійснення господарської операцій по вказаній ПН.

За результатом розгляду цих пояснень та документів було прийнято рішення від 19.10.2018 №959335/ про відмову у реєстрації податкової накладної №117 від 16.10.2017 (т.5 а.с. 123).

В якості підстави для відмови у вказаних рішеннях було зазначено про ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Не погоджуючись з цими рішеннями, позивач оскаржив їх в порядку адміністративного оскарження до Комісії з питань розгляду скарг ДФС України (т.1 а.с. 234-236, т. 2 а.с. 152-154, т.4 а.с. 26-29, т.5 а.с.124-127).

01.11.2018 Комісія з питань розгляду скарг ДФС України прийняла рішення: №40187//2, №40189//2, №40183//2, №40178//2, якими залишила скарги позивача без задоволення, а оскаржувані рішення без змін (т.1 а.с. 237, т.2 а.с. 155, т.4 а.с. 30, т.5 а.с. 128).

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття рішень про відмову у реєстрації спірних податкових накладних, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції, яка була чинною на час спірних правовідносин) зазначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Як зазначено у п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до пп.201.16.1 п.201 ст.201 Податкового кодексу України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

У пп.201.16.3 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України зазначено, що письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту. Форма таких рішень встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пп.201.16.4 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, який був чинним до 25.05.2018 року було затверджено:

критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 року за №754/30621 (надалі Критерії);

вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 року за №754/30622 (надалі - Перелік).

Пунктом 1 Критеріїв передбачено, що оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування цим Критеріям (далі - Моніторинг).

Відповідно до пункту 2 Критеріїв моніторинг здійснюється ДФС на підставі аналізу даних звітних показників платника податку, наявної податкової інформації, а також інформації, поданої платником податку за формою згідно з додатком до цих Критеріїв, яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо за кожним видом економічної діяльності, якщо така інформація врахована комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія ДФС).

Згідно з пунктами 3, 4 Критеріїв платник податку має право подати до ДФС інформацію за встановленою формою щодо: видів економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності (КВЕД ДК 009:2010); кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, що на постійній основі постачаються (виготовляються) та/або придбаваються (отримуються) платником податку; кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016-2010), що на постійній основі постачаються (виготовляються) та/або придбаваються платником податку. Інформація за встановленою формою подається із поясненням платника податків, в якому зазначається специфіка господарської діяльності, що має незмінний характер, із можливим посиланням на податкову та іншу звітність платника податку. Інформація за встановленою формою із поясненням розглядається ДФС протягом п`яти робочих днів, що настають за днем її отримання.

Інформація за встановленою формою подається платником податку в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Відповідно до пункту 5 Критеріїв усі податкові накладні / розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі з метою оцінки ступеня ризиків, достатніх для їх зупинення, до проведення Моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються ДФС відповідно до ознак, визначених підпунктами 1 - 4 цього пункту. У разі якщо за результатами перевірки ДФС встановлено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає одній з ознак, визначених підпунктами 1 - 4 цього пункту, така податкова накладна / розрахунок коригування не підлягає Моніторингу.

Згідно з пунктом 6 Критеріїв моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60 % - від 0,02 до 0,03; більше 50 % - від 0,015 до 0,02; більше 40 % - від 0,01 до 0,015, більше 30 % - від 0,005 до 0,01, більше 20 % - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, реєстрація такої (такого) податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Затверджений наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017 вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (пункт 1), передбачав що, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, такими документами є:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до пункту 2 Переліку письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Постановою №190 від 29.03.2017 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» Кабінет Міністрів України постановив: «Установити, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. Комісія ДФС не може відмовити платнику податків у розгляді додаткових письмових пояснень та/або копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, якщо такі пояснення та/або копії документів подано платником податку до органу Державної фіскальної служби за основним місцем обліку не пізніше строку, визначеного підпунктом 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Кодексу …".

Згідно з п.2 «Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації», затвердженого 13.06.2017 Наказом Міністерства фінансів України №566, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №752/30620, комісія є постійно діючим колегіальним органом при ДФС, що діє в межах повноважень, визначених пунктом 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Відповідно до п.19 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних», затвердженого 29.12.2010 постановою Кабінету Міністрів України №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №341), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

В обґрунтування позовних вимог позивачем надано до суду документи первинної податкової та бухгалтерської звітності, якими підтверджується виконання господарських операцій з контрагентом ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед».

В оскаржуваних рішеннях комісії ГУ ДФС у Запорізькій області підставою відмови у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено: «надання платником податку копій документів», проте, з спірних рішень контролюючого органу неможливо встановити, яких документів не було надано позивачем.

В свою чергу, як з`ясовано судом і не заперечується сторонами до повідомлень позивачем додавались документи на підтвердження операції зберігання та транспортування продукції, яким відповідачами не була надана належна оцінка під час прийняття спірних рішень.

Відповідачами документально не доведена відповідність податкових накладних ФОП ОСОБА_1 критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 «Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

У чому саме полягає «невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТЗЕД: 49.41.19-00.00», відповідачі документально суду не довели.

Звідси, пропонування відповідачем надати позивачу «пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК», як то зазначено у Квитанціях про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних - є необґрунтованим.

Суд вважає, що контролюючий орган не може вимагати від позивача того, що не регламентовано нормою права. Що саме повинен був зазначити у поясненнях позивач, хід викладення інформації - відповідач суду не довів. Як свідчать матеріали справи, позивачем надано письмові пояснення, додані документи, на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, до якої застосована процедура зупинення реєстрації згідно з п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України.

Отже, позиція відповідача щодо ненадання позивачем письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, до яких застосована процедура зупинення реєстрації, згідно з п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, є необґрунтованою.

Також, Верховний Суд в постанові від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18, щодо подібних правовідносин, зазначив, «що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності».

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 13 цього Закону, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини шостої цієї статті, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Крім того, контролюючим органом не висувалась вимога щодо надання позивачем конкретних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як свідчать матеріали справи, позивачем до суду надані копії документів відповідно до пп.«в» пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, до контролюючого органу надані пояснення. У позивача, на думку суду, були наявні документи достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд зазначає, що всі доводи викладені відповідачами у відзиві на позовну заяву можуть бути підставою для прийняття у встановленому порядку рішення про проведення документальної перевірки платника податків, а не підставою для зупинення реєстрації податкової накладної.

Оскільки порушення податкової дисципліни, на яке посилаються відповідачі, відповідно до статті 109 Податкового кодексу України, тягне за собою накладення штрафних санкцій, а не зупинення реєстрації податкової накладної.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що спірні рішення про відмову реєстрації податкових накладних прийнято відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Щодо позовних вимог про реєстрацію податкових накладних, слід зазначити, що відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі Порядок №1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).

Отже, з метою поновлення порушених прав та інтересів позивача, ДФС України зобов`язане зареєструвати спірні податкові накладні ФОП ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому суд зазначає, що вимога позивача про реєстрацію зазначених податкових накладних датою їх подання на реєстрацію не відповідає вищенаведеним приписам нормативно-правових актів, а тому у цій частині позов не підлягає задоволенню, як необґрунтований.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не довели правомірності винесення оскаржуваних рішень.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких умов, судовий збір, сплачений позивачем, стягується відповідно до ч.1 статті 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, яким прийнято протиправні рішення про відмову в реєстрації спірної податкової накладної, а саме ГУ ДФС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107), Державної фіскальної служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 19.10.2018 №959272/, №959291/ НОМЕР_1 , №959151/ НОМЕР_1 та №959335/ НОМЕР_1 , якими відмовлено у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкових накладних: №115, №129, №132 та №117 від 16.10.2017.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №115, №129, №132 та №117 від 16.10.2017.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 15368,00 (п`ятнадцять тисяч триста шістдесят вісім гривен 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 26.06.2019.

Суддя Р.В. Кисіль