Справа № 160/1478/19
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2019 року Справа № 160/1478/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірними та протиправними дій, -
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
З 17.10.2018 року на підставі ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII, Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпро ОСОБА_1 , як члену сім`ї прокурора, у зв`язку із його смертю призначено та нараховано пенсію в розмірі 60% від заробітної плати працюючого працівника прокуратури. Розмір пенсійної виплати склав 5079,37 грн.
ОСОБА_1 вважає відмову Лівобережного об`єднаного управління пенсійного фонду України в м.Дніпрі у призначенні їй пенсії відповідно до довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-4 вих-16 від 28.01.2016 неправомірною та такою, що порушує її конституційні права, у зв`язку з чим і звернулась до суду з даним позовом.
Представник відповідача надав до суду заперечення, в яких просив суд в задоволені позову відмовити в повному обсязі з огляду на те, що з 17.10.2018 року на підставі ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII, Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпро позивачці, як члену сім`ї прокурора, у зв`язку із його смертю призначено та нараховано пенсію в розмірі 60% від заробітної плати працюючого працівника прокуратури. Розмір пенсійної виплати склав 5079,37 грн.
Представник позивача в судове засідання не прибув, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача також в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд ухвалив продовжити розгляд справи без участі сторін відповідно до положень ст. 205 КАС України в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.
Встановлено, що ОСОБА_2 працював на певних посадах прокуратури України з 01.03.1976 року по 28.01.2000 року.
З вересня 1995 року почав отримував пенсію за вислугою років.
Відповідно пенсійні виплати, починаючи з 1995 року, ОСОБА_2 неодноразово підвищувались, у зв`язку зі змінами законодавства щодо матеріального забезпечення працівників прокуратури.
З 17.10.2018 року на підставі ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII, Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпро позивачці - ОСОБА_1 , як члену сім`ї прокурора, у зв`язку із його смертю призначено та нараховано пенсію в розмірі 60% від заробітної плати працюючого працівника прокуратури. Розмір пенсійної виплати склав 5079,37 грн.
Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 19 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім`ї. До непрацездатних членів сім`ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". У зв`язку з цим, та на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області №18-4 вих-16 від 28.01.2016 про заробітну плату для обчислення пенсії працівникам органів прокуратури, позивач звернулась до Лівобережного об`єднаного управління пенсійного фонду України в м.Дніпрі з заявою від 21 грудня 2018 року щодо призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України "Про прокуратуру".
Згідно ч.14 Закону за пенсіонерами і членами їхніх сімей зберігаються пільги і гарантії соціального захисту, передбачені цим Законом.
Частиною 3 ст.22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Крім того, згідно п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 08.07.2011 №3668-VI передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Посилання пенсійного фонду на те, що розмір пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» ОСОБА_2 було обчислено на виконання рішень Самарського районного суду міста Дніпропетровська в розмірі 90% від середнього заробітку без обмеження граничного розміру пенсії, на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури №18-4 вих-16 від 28.01.2016 року, у зв`язку з чим підстави для розрахунку пенсії по втраті годувальника із заробітної плати, зазначеної у даній довідці, відсутні, є таким, що не відповідає вимогам Конституції України.
Виходячи із вищенаведеного, суд зазначає, що остання довідка Дніпропетровської обласної прокуратури №18-4 вих-16 від 28.01.2016, була покладена в обрахунок для призначення та перерахунку пенсії ОСОБА_2
Пенсійний фонд при призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із втратою годувальника безпідставно зробив розрахунок пенсійних виплат, виходячи із довідки №180р-194-вих12, виданої прокуратурою Дніпропетровської області 04.09.2012 року.
В судовому засіданні представник відповідача не пояснив підстав щодо призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури від 04.09.2012р №180р-194-вих12 попри існування довідки №18-4 вих-16 від 28.01.2016 року, яка видана пізніше і не є скасованою чи відкликаною.
Крім того з відповіді від 27.12.2018 р. та відзиву на позов з`ясовано, що обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 здійснено з пенсії ОСОБА_2 , при цьому зазначено, що підстав для розрахунку пенсії її заробітної плати, зазначеної у довідці, відсутні.
Тому суд вважає помилковою позицію відповідача про базу здійснення розрахунку пенсії у зв`язку із втратою годувальника з пенсії ОСОБА_2 , оскільки Закон України «Про прокуратуру» визначає нарахування пенсії у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку.
Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п.1 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України також визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо протиправності дій відповідача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 768,40 грн., що документально підтверджується квитанцією № 1504-3918-0546-0306 від 13.02.2019 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо розрахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , як члену сім`ї прокурора, у зв`язку із його смертю, на підставі довідки № 180р-194-вих12, виданої прокуратурою Дніпропетровської області 04.09.2012 року.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова