Справа № 240/7782/19
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Житомир справа № 240/7782/19

категорія 122030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шуляк Л.А.,

секретар судового засідання Алексюк Т.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів Чернюка О.В.,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить :

- визнати протиправними дії відповідача - Державної фіскальної служби України щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням позивачу 2- ї групи інвалідності з 24.10.2018 внаслідок травми, отриманої в період проходження служби в податковій міліції;

- зобов`язати відповідача - Державну фіскальну службу України у Житомирській області повторно надіслати до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2-ї групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-XII, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, (податкової міліції), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850);

- зобов`язати відповідача - Державну фіскальну службу України розглянути в зазначений законом термін та прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, (податкової міліції), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, та виплатити призначену грошову допомогу через Державну фіскальною служби України у Житомирській області.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 07.03.2019 звернувся із заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності і травма пов`язана з виконанням службових обов`язків в органах ДФС. Відповідач розглянув та повернув документи позивача, оскільки після 07.11.2015 (втратив чинність Закон України "Про міліцію") відсутні законні підстави для нарахування та виплати колишнім працівникам податкової міліції вказаної допомоги. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, посилаючись на п.15 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію", де передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідач у відзиві на адміністративний позов заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що працівники податкової міліції проходять службу у складі Державної фіскальної служби України і не належать до органів внутрішніх справ. На сьогодні проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції законодавчо не врегульовано.

Ухвалою суду від 21.05.2019 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні 24.06.2019 розпочато розгляд справи по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, наведених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

29.06.2005 року наказом голови Державної податкової адміністрації України № 1046-о полковника податкової міліції ОСОБА_1 , звільнено з посади заступника начальника управління - начальника відділу роботи з особовим складом податкової міліції управління роботи з персоналом ДПА у Житомирській області у запас за п.64 п.п. "б" (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (а.с.11).

24.10.2018 ОСОБА_1 видано довідку до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ №101561, відповідно до якої він отримав з 10.09.2018 ІІ групу інвалідності довічно, причиною інвалідності зазначено: травма пов`язана з виконанням службових обов`язків (а.с.17).

07.03.2019 позивач звернувся до Головного управління ДФС у Житомирській області, в якій просив провести виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що йому встановлено ІІ групу інвалідності і травма пов`язана з виконанням службових обов`язків в органах ДФС. Дана заява із доданими до неї документами була направлена до ДФС України для вирішення питання щодо можливості проведення виплати одноразової грошової допомоги, про що позивача було повідомлено листом від 15.03.2019 (а.с.23).

ДФС України розглянула подані матеріали та повернула їх з посиланням на те, що колишнім працівникам податкової міліції, інвалідність яким встановлено після втрати чинності Закону України від 20 грудня 1990 року № 565- XII "Про міліцію", проводити розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності після 07 листопада 2015 року законні підстави відсутні (лист №12021/7/99-99-04-04-02-17 від 10.04.2019, а.с.52-53).

Листом №5255/14/06-30-04-02-10 від 23.04.2019 ГУ ДФС у Житомирській області повідомило позивача про результати розгляду його заяви від 07.03.2019 (а.с.21-22).

Не погоджуючись із такими діями відповідача - ДФС України, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Діяльність податкової міліції регулюється Розділом ХVІІІ Податкового кодексу України.

Статтею 356 Податкового кодексу України передбачено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Відповідно до частини 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565- XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Отже, статтею 23 Закону України "Про міліцію" передбачено, що право на одноразову грошову допомогу у працівника податкової міліції виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання, яке мало місце в період її проходження.

Закон України "Про міліцію" втратив чинність 07.11.2015 року в зв`язку з набранням чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідно до абзацу 3 пункту 15 розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Закону України "Про Національну поліцію".

Таким чином, право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі та з підстав, визначених Законом України "Про міліцію" зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Закону України "Про Національну поліцію". Тому, доводи відповідача щодо відсутності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону України "Про міліцію" суд вважає безпідставними.

Наявність зв`язку між захворюванням позивача, внаслідок якого останнім втрачено працездатність та йому встановлено інвалідність, та проходженням служби в органах внутрішніх справ не заперечується відповідачами та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

За змістом статті 23 Закону України "Про міліцію" порядок та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби, визначає Кабінет Міністрів України.

На виконання статті 23 Закону України "Про міліцію", Кабінет Міністрів України постановою №707 від 12.05.2007 року затвердив Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції (далі - Порядок №707).

Згідно з пунктом 2 Порядку №707 одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: п`ятирічного грошового забезпечення - інвалідам I групи; чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи; трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи; у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.

У зв`язку з прийняттям Закону України від 13.02.2015 року «Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» Кабінет Міністрів України постановою від 21.10.2015 року № 850 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції (далі - Порядок №850).

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Отже, на час установлення позивачу II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах податкової міліції, чинними є обидва Порядки (№707 і № 850), які регулюють однопредметні правовідносини щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, передбаченої статтею 23 Закону України "Про міліцію". При цьому, Порядок №850 прийнятий у зв`язку із внесенням Законом України від 13.02.2015 року до вказаної статті 23 Закону змін в частині розміру одноразової грошової допомоги.

Суд зауважує, що Конституційний Суд України у пункті 3 рішення від 03.10.1997 р. № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив, що звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 р.№ 1-рп/99).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року, якою затверджений Порядок №850, встановлено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13.02.2015 року № 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Таким чином, призначення та виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону України "Про міліцію", здійснюється відповідно до Порядку, під час дії якого встановлена втрата працездатності.

Отже, призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 707 можливе лише за умови, що особа мала право на отримання такої допомоги до 12.03.2015 року.

Разом з тим, позивач набув таке право у 2018 році (довідка МСЕК в п. 8, якої зазначено що ОСОБА_1 встановлено ІІ (друга) група інвалідності 10.09.2018 року), тобто після 12.03.2015 року, а тому розмір допомоги має бути призначений у відповідності з нормами Порядку № 850.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку щодо безпідставності доводів відповідачів про відсутність у позивача, як працівника податкової міліції, права на отримання одноразової грошової допомоги на умовах, передбачених Порядком №850, оскільки:

- відповідно до статті 356 Податкового кодексу України на осіб начальницького і рядового складу податкової міліції поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію";

- право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" (абзац 3 пункту 15 розділуПрикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію");

- на виконання статті 23 Закону України "Про міліцію" в редакції Закону України від 13.02.2015 р. Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №850 виплати одноразової допомоги.

Порядок №850, прийнятий пізніше ніж Порядок №707, і визначає процедуру та розміри призначення на виплати одноразової допомоги у зв`язку з установленням групи інвалідності після 12.03.2015 р., передбаченої статтею 23 Закону України "Про міліцію". Відсутність у Порядку №850 вказівки на поширення його дії на працівників податкової поліції, призначення допомоги яким здійснюється відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію", не є підставою для позбавлення їх права на отримання одноразової допомоги у розмірі, визначеному діючим на дату установленням групи інвалідності Порядком №850.

Варто наголосити, що у рішенні по справі "Budchenko v. Ukraine" від 24.07.2014 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відмова у задоволенні законного права заявника через відсутність механізму його реалізації, становить втручання у право власності згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а через нездатність забезпечити реалізацію такого права заявника в розумні терміни, держава поклала на нього надмірний та неспіврозмірний тягар, порушивши таким чином свої зобов`язання за статтею 1 Першого протоколу.

Таким чином, суд вважає, що позивач, як працівник податкової поліції, має право на отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" у розмірі, визначеному Порядком №850.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.03.2018 по справі №813/3091/16.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем - ДФС України не доведено правомірність своїх дій та рішень.

З огляду на викладене, дії Державної фіскальної служби України щодо повернення матеріалів для призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності з 10.09.2018 внаслідок травми, отриманої в період проходження служби в податковій міліції суд визнає протиправними.

З метою повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ДФС у Житомирській області повторно надіслати до Державної фіскальної служби України матеріали для призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності з 10.09.2018 внаслідок травми, отриманої в період проходження служби в податковій міліції відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-XII, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 та зобов`язати Державну фіскальну службу України розглянути матеріали для призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності з 10.09.2018 внаслідок травми, отриманої в період проходження служби в податковій міліції та прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-XII, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 із урахуванням обставин, встановлених у даній справі.

Вимога про зобов`язання Державної фіскальної служби України виплатити грошову допомогу, на думку суду, є передчасною, з огляду на відсутність рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги та обставин, які свідчать про ухилення відповідача від його виконання.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо повернення матеріалів для призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності з 10.09.2018 внаслідок травми, отриманої в період проходження служби в податковій міліції.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Житомирській області повторно надіслати до Державної фіскальної служби України матеріали для призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності з 10.09.2018 внаслідок травми, отриманої в період проходження служби в податковій міліції відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-XII, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України розглянути матеріали для призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності з 10.09.2018 внаслідок травми, отриманої в період проходження служби в податковій міліції та прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-XII, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 із урахуванням обставин, встановлених у даній справі.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.А.Шуляк

Повне судове рішення складене 01 липня 2019 року