Справа № 440/854/19
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 р. Справа № 440/854/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бенедик А.П.,

Суддів: Гуцала М.І. , Донець Л.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду(головуючий суддя І інстанції Кукоба О.О.) від 17.04.2019 року (повний текст рішення складено 17.04.2019 року) по справі № 440/854/19

за позовом ОСОБА_1

до Чутівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області третя особа Пенсійний фонд України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Чутівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нездійснення виплати ОСОБА_1 нарахованої відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 1.06.18 у справі №816/1246/18 компенсації втрати частини доходів у розмірі 449528,50 грн;

- стягнути з відповідача за рахунок коштів Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 449528,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача у зв`язку з невиплатою йому суми компенсації, нарахованої на виконання рішення суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Пенсійний фонд України.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 року та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції вимог діючого законодавства, не з`ясування необхідних обставин, що мали значення для справи, необґрунтованість та упередженість судового рішення.

Відповідач та третя особа надали письмові відзиви на апеляційну скаргу.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 1.06.18 у справі №816/1346/18 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Чутівського ОУПФ про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Визнано протиправною відмову Чутівського ОУПФ у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії згідно постанови Котелевського районного суду Полтавської області від 27.05.10 у справі №2-126/10.

Зобов`язано Чутівське ОУПФ здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії згідно постанови Котелевського районного суду Полтавської області від 27.05.10 у справі №2-126/10.

Дане рішення набрало законної сили 3.07.18.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 31.07.18 відкрито виконавче провадження №56881974 на підставі виконавчого листа, виданого 18.07.18 Полтавським окружним адміністративним судом у справі №816/1346/18.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 1.06.18 у справі №816/1346/18 Чутівським ОУПФ проведено нарахування суми компенсації втрати частини доходів у розмірі 449528,50 грн.

18.10.18 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, у якій просив надати розрахунок суми компенсації та провести її виплату.

Листом від 24.10.18 вих. №34/Є-04 Чутівське ОУПФ повідомило позивача про те, що виплату нарахованої суми компенсації буде проведено у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.18 №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Не погоджуючись із такою відповіддю суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спір у даній справі стосується виконання відповідачем рішення суду про зобов`язання пенсійного органу виплатити ОСОБА_1 суму компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії. У зв`язку з цим, суд зауважує, що право позивача на отримання компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії захищене судом в межах розгляду справи №816/1346/18. Ухвалення судом ще одного рішення про стягнення відповідних виплат не призведе до відновлення прав позивача. Натомість у такому випадку матиме місце порушення принципу юридичної визначеності, адже одні й ті самі відносини будуть вирішені двома різними по суті судовими рішеннями.

Перевіряючи правомірність висновків суду першої інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Приписами ст. 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Колегія суддів зазначає, що Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 1.06.18 у справі №816/1346/18 є обов`язковим до виконання на всій території України.

Саме з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегулювано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ч. 1 ст.383 КАС України).

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

З адміністративного позову вбачається, що фактичною підставою для звернення до суду із даними вимогами, слугувала незгода позивача із діями відповідача щодо нездійснення виплати нарахованої відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 1.06.18 у справі №816/1246/18 компенсації втрати частини доходів у розмірі 449528,50 грн.

Тобто, заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен звернутись до суду в порядку судового контролю за виконанням рішення, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Спір у справі, що розглядається, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, що зумовлює наявність підстав для закриття провадження у справі.

Зазначена правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду викладеним в постановах від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, а також від 03.04.2019 по справі №820/4261/18.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо наявності попереднього факту звернення позивача до суду із заявою про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, оскільки вказана обставина не визначена процесуальним законом в якості підстави для звернення до суду із вимогами про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення в окремому судовому провадженні.

Зважаючи на допущені порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, вимоги ч. 1 ст. 319 КАС України, у справі є наявні підстави для скасування судового рішення та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 238, 243, 250, 308, 310, 315, 319, 320, 321, 322, 325, 326, 327, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 року по справі № 440/854/19 скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чутівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, третя особа Пенсійний фонд України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до Полтавського окружного адміністративного суду в порядку ст.ст. 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідними заявами щодо виконання судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 1.06.18 у справі №816/1346/18.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.П. Бенедик
Судді М.І. Гуцал Л.О. Донець