Справа № 520/5713/19
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2019 р. Справа № 520/5713/19
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Тітова О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (вул. Валентинівська, буд. 22-Б,м. Харків,61170, код ЄДРПОУ 22682655) в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо нерозгляду заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправною;

- зобов`язати Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова розглянути заяву від 23 травня 2017 та призначити пенсію ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він, починаючи з 09.04.2017 року, тобто досягнення 50 років, має право на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років, так як у період часу з 27.04.1986 року по 30.04.1986 року та з 21.05.1986 року по 30.05.1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Разом з тим, 28.05.2019 року УПФУ в Московському районі м. Харкова вдруге прийняло рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На думку позивача, УПФУ в Московському районі м. Харкова не виконує рішення Другого апеляційного адміністративного суду, тому що рішення про відмову в призначенні пенсії йому за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону № 796-ХІІ було вдруге прийнято відповідачем та підписано не уповноваженою особою, а саме заступником начальника УПФУ в Московському районі м. Харкова.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідач на адресу суду надав відзив на позов, в якому просив суд відмовити у його задоволенні та зазначив, що під час звернення за призначенням пенсії заявником надано довідку від 12.04.2017 року № 10250/300202, видану Галузевим Державним архівом МО України, яка не містить відомостей про період роботи, населений пункт чи об`єкт, де позивачем виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Інших первинних документів, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де позивачем виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, ним до пенсійного органу не надано.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС що підтверджується посвідченням ІІ категорії серії НОМЕР_2 (а.с.19).

23.05.2017 р. позивач звернувся до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова із заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи».

29.05.2017 року відповідачем було прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_1 не погодився з рішенням Пенсійного фонду та звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо відмови у призначені йому державної пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України 28.02.1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (подалі - Закон № 796-XII); зобов`язати відповідача призначити та провести нарахування йому пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років, а також зобов`язати відповідача виплатити нараховану пенсію із дати його звернення до пенсійного органу..

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.11.2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2018 року скасовано та прийнято нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 23 травня 2017 року. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в іншій частині - відмовлено.

28.05.2019 року Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова повторно розглянула заяву від 23.05.2017 року ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»".

За результантами розгляду заяви від 23.05.2017 року ОСОБА_1 відповідачем складений протокол від 20.05.2019 року, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»".

Позивач не погодився з такими діями відповідача та звернувся з даним позовом до суду.

Право призначення пенсії особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи регулюються Законом № 796-XII.

Статтею 10 Закону № 796-XII передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Відповідно до статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 51 Закону №796-XII особам, віднесеним до категорій 2, 3, 4 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України (Постановою КМУ від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Так, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, мають право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - на 8 років, а учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів мають право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 5 років.

Постановою правління Пенсійного фонду України затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

Порядком №22-1 передбачено, що документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону №796-XII).

Таким чином, право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

При цьому, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми №122, а навпаки такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.

Згідно ст. 65 Закону № 796-XII документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 51), яким визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.

Зокрема, відповідно до п. 5 Порядку № 51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення зеленого кольору, серія А.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

В свою чергу довідки про період проживання, роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Отже єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Судами по справі № 643/13799/17 встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 2, що підтверджується перереєстрованим посвідченням серії НОМЕР_3 від 08.12.1999 року та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно із ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Таким чином, рішення заступника начальника УПФУ в Московському районі м. Харкова від 20.05.2019 року про відмову в призначенні позивачу ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону № 796-XII є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що за приписами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 12 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, у період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію (ст. 58 зазначеного Закону) він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону та Положення про Пенсійний фонду України, яке затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 63 Закону № 1058-IV, п.п. 1 п. 10 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, начальник управління керує діяльністю управління, персонально відповідає за виконання покладених на управління завдань. Таким чином від імені територіального органу Пенсійного фонду приймає рішення його начальник.

Згідно п. 4.3 Порядку рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Таким чином, дана норма регламентує порядок підписання рішень пенсійного органу про призначення, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший.

На підтвердження повноважень заступника начальника пенсійного органу на прийняття та підписання рішення від 20.05.2019 року про відмову в перерахунку пенсії позивача відповідач не надав жодних доказів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що прийняття рішення начальником управління в межах спірних відносин є способом реалізації владних повноважень пенсійного органу в розумінні вищенаведених положень, а таке рішення відповідач не приймав.

Частиною 2 ст. 9 КАС України установлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, оскільки це необхідно для повного захисту прав позивача, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог ОСОБА_1 та прийняти рішення про визнання рішення колегіального органу з призначення пенсії УПФУ в Московському районі м. Харкова від 20.05.2019 року б/н року про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону № 796-ХІІ протиправним та про скасування цього рішення, що в свою чергу передбачає задоволення вимог позивача в частині визнання бездіяльності УПФУ в Московському районі м. Харкова щодо нерозгляду заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправною та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.05.2017 року про призначення пенсії, оскільки зазначене рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України.

Здійснюючи свою діяльність на основі законодавства, пенсійні органи послуговуються тими формами, які визначає законодавець. Дискреційні повноваження відповідача, як встановлене право вибору варіанта рішення, в даному випадку про перерахунок пенсії або про відмову в перерахунку пенсії, визначені Законом № 1058-IV, зокрема ч. 5 ст. 45 № 1058-IV.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання УПФУ в Московському районі м. Харкова призначити пенсію ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (ч. 4 ст. 245 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.246,257,258,263, 255,295 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення (оформлене протоколом) Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 20.05.2019 року б/н року про відмову в призначенні пенсії за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»" ОСОБА_1 .

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо нерозгляду заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.05.2017 року про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов