Справа № 815/1048/18
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/1048/18

Головуючий в 1 інстанції: Соколенко О. М. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса в порядку письмового провадження 03 січня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів: Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «АРТЕМ-БАНК» Шевченко Андрія Миколайовича на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 січня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «АРТЕМ-БАНК» Шевченко Андрія Миколайовича, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «АРТЕМ-БАНК» Луньо Іллі Вікторовича, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «АРТЕМ-БАНК» Шевченко Андрію Миколайовичу, уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «АРТЕМ-БАНК» Луньо Іллі Вікторовичу, а саме: визнання протиправними дії щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу, укладеного між АТ «АРТЕМ-БАНК» та ОСОБА_1 , а також щодо не включення ОСОБА_1 у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «АРТЕМ-БАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов`язання включити позивача до переліку вкладників АТ «АРТЕМ-БАНК», яка має право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів за договором банківського вкладу (депозиту) з одночасним поданням відповідних відомостей до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 січня 2019 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи щодо не включення інформації про позивача до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов`язано включити інформацію позивача до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію (зміни та доповнення до Переліку рахунків вкладників) про ОСОБА_1 як вкладника, якому необхідно здійснити виплату коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позивних вимог, так як у зв`язку з нікчемністю правочинів пов`язаних з формуванням вкладу позивача, у уповноваженої особи фонду відсутні правові підстави для включення даних позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

В свою чергу, позивачем подано відзив на вказану апеляційну скаргу, відповідно до якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято правомірне рішення про часткове задоволення позовних вимог, так як відповідачем не доведено правомірність підстав для визнання правочину недійсним.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 жовтня 2016 року між АТ «АРТЕМ-БАНК» та ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 15978 з правом поповнення та виплатою процентів в кінці строку (з достроковим розірванням договору, з продовженням строку зберігання вкладу), предметом якого є розміщення вкладу, у сумі 110 282,00 грн., на строк до 28 листопада 2016 року.

Згідно з п. 1.1. Договору Банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 в АТ «АРТЕМ-БАНК» та приймає вклад у розмірі 110 282,00 грн.

Згідно квитанції № 411010079 від 26 жовтня 2016 року на депозитний рахунок № НОМЕР_2 зараховано кошти, у розмірі 110 282,00 грн.

У графі «Призначення платежу» вказаного платіжного документу зазначено «поповнення депозиту згідно договору банківського вкладу (депозиту) №15978 від 26 жовтня 2016 року».

При цьому, рішенням Національного банку України № 384 від 09 серпня 2016 року «Про обмеження здійснення окремих видів здійснюваних АТ «АРТЕМ-БАНК» операцій», серед іншого, обмежено АТ «АРТЕМ-БАНК» строком на 6 місяців на здійснення таких видів операцій:

- залучення у вклади (депозити) коштів у національній та іноземній валюті від фізичних осіб, у тому числі шляхом розміщення ощадних (депозитних) сертифікатів в обсязі, що не перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття цього рішення без урахування нарахованих витрат, крім залучення коштів від пов`язаних із АТ «Артем-Банк» осіб;

- надання в національній та іноземній валюті кредитів, гарантій і поручительств та інших зобов`язань, які передбачають їх виконання у грошовій формі, акціонерам АТ «АРТЕМ-БАНК» та пов`язаним із АТ «АРТЕМ-БАНК» особам, в обсязі, що не перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття цього рішення без урахування нарахованих доходів.

Рішенням Правління Національного банку України № 385-рш/БТ від 27 жовтня 2016 року «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» (т.1 а.с.220-224) зафіксовано факти порушення банком обмежень щодо здійснюваних операцій, встановлених рішенням № 384 від 09 серпня 2016 року та вирішено:

1) віднести АТ «АРТЕМ-БАНК» до категорії проблемних строком до 180 днів;

2) із дня прийняття цього рішення та до кінця строку, визначеного в п.1 цього рішення, установити для АТ «АРТЕМ-БАНК» обмеження його діяльності, що наведені у цьому пункті.

Крім того, 15 листопада 2016 року Правлінням Національного банку України прийнято рішення № 416-рш/БТ «Про віднесення АТ «АРТЕМ-БАНК» до категорії неплатоспроможних».

При цьому, 19 січня 2017 року комісією АТ «АРТЕМ-БАНК» складено акт №11 перевірки документів, пов`язаних з укладенням АТ «АРТЕМ-БАНК» протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних рахунків, в тому числі карткових) з вкладниками, а також обставин зарахування грошових коштів на рахунки таких осіб, яким, зокрема, рекомендовано уповноваженій особі Фонду на ліквідацію АТ «АРТЕМ-БАНК» на підставі п.п.1,2,7,9 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визнати нікчемними правочини перелік яких та ознаки нікчемності яких наведено у додатку № 2 до цього акту.

Згідно Переліку банківських операцій (в тому числі договорів), а також пов`язаних з такими операціями інших банківських операцій, правочинів (в тому числі договорів) з вкладниками, а також обставин зарахування грошових коштів на рахунки таких осіб, які перевірялись за критеріями, визначеними у підпунктах 1.4 та 1.5 пункту 1 розділу ІІ Порядку № 2552, до вищевказаного протоколу, операція з внесення коштів позивачем 26 жовтня 2016 року у розмірі 110 282,00 грн. через касу банку на депозитний рахунок згідно договору банківського вкладу (депозиту) № 15978 від 26 жовтня 2016 року містить ознаки нікчемності відповідно до п.п. 1,2,7 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів» (т. І а.с. 234).

Внаслідок чого, 26 січня 2017 року уповноваженою особою на ім`я ОСОБА_1 надіслано повідомлення (в порядку ст.ст. 37, 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), яким адресата повідомлено, керуючись ст.ст. 37, 38, 48 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноваженою особою визнано нікчемним правочин щодо набуття зобов`язань АТ «АРТЕМ-БАНК» перед ОСОБА_1 шляхом оформлення документів та внесення записів до АБС Банку про операцію по внесенню 26 жовтня 2016 року ОСОБА_1 готівкових коштів, у сумі 110 285,00 грн. через касу банку на депозитний рахунок № НОМЕР_1 , згідно Договору банківського вкладу (депозиту) № 15978 від 26 жовтня 2016 року без фактичного внесення готівкових коштів в касу банку.

В свою чергу, бажаючи реалізувати своє право на відшкодування коштів за вкладом Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про часткове задоволення позовних вимог, так як уповноваженою особою безпідставно не надано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію стосовно позивача, якому необхідно здійснити відшкодування коштів згідно вкладу за рахунок фонду, з чим погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Так, правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Частинами 1, 2, 3 ст. 27 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», визначено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно ч. 6 ст. 27 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Пунктами 3, 4, 5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації Уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Колегією суддів встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із застосуванням уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «АРТЕМ-БАНК» наслідків нікчемності правочинів до договору банківського вкладу позивача.

З вищевикладених норм вбачається, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Так, згідно з ч. 2 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом дії тимчасової адміністрації Уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, у випадку, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку

В даному випадку, уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним, а кореспондується обов`язком встановити обставини, з якими законодавство пов`язує нікчемність правочину.

Так, загальне поняття нікчемності правочинів наведено у статті 228 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з ч. 2 ст. 228 ЦК України, правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частина 3 цієї статті визначає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених статтею 228 ЦК України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

В даному випадку, із зібраних матеріалів у справі вбачається, що факт надходження на рахунку позивача грошових коштів уповноваженою особою не заперечується.

При цьому, колегія суддів вважає, що вказані підстави, якими уповноважена особа обґрунтовує нікчемність укладеного позивачем договору не відносяться до переліку підстав, за якими договір вкладу позивача можна вважати нікчемним.

Уповноваженою особою не надано належних доказів на підтвердження того, що договір банківського вкладу укладений позивачем виключно з метою отримання коштів саме від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, крім того, уповноваженою особою не надано доказів, які б свідчили, що укладений позивачем правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Також, колегія суддів не приймає посилання апелянта на нікчемність укладеного договору банківського владу у зв`язку з тим, що він укладений в період дії постанови НБУ № 384 від 09 серпня 2016 року, згідно якої АТ «АРТЕМ-БАНК» обмежено у здійсненні деяких видів операцій, так як невиконання діючим банком вимог регулятора не є підставою для позбавлення особи гарантованого права на відшкодування коштів.

В даному випадку, отримання гарантованої суми відшкодування кошів за вкладом є гарантією, яка прямо передбачена ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тобто є такою, що встановлена законодавством.

Крім того, з аналогічних підстав колегія не приймає посилання апелянта на те, що ПАТ АТ «АРТЕМ-БАНК» з 27 жовтня 2016 року віднесено до категорії «проблемних» постановою НБУ яка є банківською таємницею.

Більш того, договір вкладу позивача укладено 26 жовтня 2016 року, тобто до вказаної події.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «АРТЕМ-БАНК» Шевченко Андрія Миколайовича залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 січня 2019 року без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «АРТЕМ-БАНК».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. А.В. Крусян