Справа № 200/4384/19-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2019 р. Справа№200/4384/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Обручева, 17) з вимогами:

1) визнати неправомірними дії Волноваського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком №1 у відповідності до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" наступних періодів роботи:

- з 11.05.1987 року по 03.07.1987 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості учня гірника по ремонту гірських вироблень, підземним;

- з 09.09.1987 року по 23.11.1987 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірника по ремонту гірських вироблень, підземним;

- з 21.03.1988 року по 29.04.1988 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірського майстра підземного;

- з 29.08.1988 року по 05.12.1988 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірського майстра підземного;

- з 06.12.1988 року по 20.12.1990 року проходження військової служби в рядах Радянської армії.

- з 01.03.1991 року по 27.08.1992 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірника підземного по ремонту гірських вироблень 4р підземний;

- з 27.08.1992 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірського майстра підземного;

- 14.11.1994 року по 30.04.1997 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірника підземного по ремонту гірських вироблень 4р підземний.

2) зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком №1, згідно п."а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням періодів роботи:

- з 11.05.1987 року по 03.07.1987 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості учня гірника по ремонту гірських вироблень, підземним;

- з 09.09.1987 року по 23.11.1987 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірника по ремонту гірських вироблень, підземним;

- з 21.03.1988 року по 29.04.1988 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірського майстра підземного;

- з 29.08.1988 року по 05.12.1988 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірського майстра підземного;

- з 06.12.1988 року по 20.12.1990 року проходження військової служби в рядах Радянської армії.

- з 01.03.1991 року по 27.08.1992 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірника підземного по ремонту гірських вироблень 4р підземний;

- з 27.08.1992 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірського майстра підземного;

- 14.11.1994 року по 30.04.1997 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірника підземного по ремонту гірських вироблень 4р підземний.

В обґрунтування вимог позивач вважає, що звернувся до відповідача з заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, проте відповідач протиправно не врахував при розрахунку пенсії позивача спірні періоди роботи не враховано, оскільки відсутні записи про зайнятість повний робочий день на підземних роботах.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що не має можливості перевірити достовірність даних наведених у довідках про підтвердження пільгового стажу, оскільки зазначене підприємство що їх видало, знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Крім того, позивачем не надано довідок що підтверджують зайнятість не менше 80% робочого часу на пільговій професії за період з 11.05.1987 року по 03.07.1987 року, з 09.09.1987 року по 23.11.1987 року, з 21.03.1988 року 29.04.1988 року, з 29.08.1988 року по 05.12.1988 року на шахті «Юний Комунар». Також зазначено, що позивачу не зараховано до пільгового стажу період проходження строкової служби в Радянській армії з 06.12.1988 року по 20.12.1990 року, оскільки станом на час призову на строкову військову службу до лав Збройних сил 06.12.1988 року, оскільки позивач не навчався у професійно-технічному навчальному закладі та не працював на професії, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Отже, відповідач вважає, що діяв в межах визначених чинним законодавством.

Ухвалою суду від 01.04.2019 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 02.05.2019 року вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 31.05.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та відповідач до судового засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

На підставі ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України № НОМЕР_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , є пенсіонером по інвалідності 2 групи, про що свідчить пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 та внутрішньо переміщеною особою, відповідно до довідки від 20.07.2017 року №.

Судом встановлено, що 25.02.2019 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області позивачем було подано заяву про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах. При зверненні останнім було надано наступні документи: заява, копія паспорту, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, копія трудової книги, копію диплому про навчання НОМЕР_3 , копію військового квитка НОМЕР_5 , довідку про пільговий стаж роботи №174 від 24.02.2015 з структурного підрозділу «Управління допоміжних виробництв та соціальної сфери» державного підприємства «Орджонікідзевугілля», довідку про пільговий стаж роботи №121 від 22.12.2014 з структурного підрозділу «Полтавська» державного підприємства «Орджонікідзевугілля».

Згідно довідки №174 від 24.02.2015 року про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка видана ДП «Орджонікідзевугілля» ОСОБА_1 працював повний робочий день під землею на шахті «Юний комунар» та виконував гірські роботи під землею: з 01.03.1991 року по 27.08.1992 року гірником по ремонту гірських вироблень; з 27.08.1992 року по 14.11.1994 року гірським майстром підземним; з 14.11.1994 року по 30.04.1997 року гірником по ремонту гірських вироблень.

Згідно довідки №121 від 22.12.2014 року про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка видана ДП «Орджонікідзевугілля» ОСОБА_1 працював повний робочий день під землею на шахті «Полтавська» та виконував гірські роботи під землею з 21.04.2005 року по 22.04.2014 року гірником по ремонту гірських виробіток; з 27.08.1992 року по 14.11.1994 року гірським майстром гірським підземним з повним робочим днем під землею підземним; з 14.11.1994 року по 30.04.1997 року гірником по ремонту гірських вироблень.

Судом також встановлено, що відповідно до записів, що містяться в трудовій книжці позивача від 29.08.1988 року серії НОМЕР_6 , останній, зокрема працював:

- з 11.05.1987 року по 03.07.1987 року на шахті «Юний комунар» виробничого об`єднання Орджонікідзевугілля» у якості учня гірника по ремонту гірських вироблень, підземним;

- з 09.09.1987 року по 23.11.1987 року на шахті «Юний комунар» виробничого об`єднання Орджонікідзевугілля» у якості гірника по ремонту гірських вироблень, підземним;

- з 21.03.1988 року по 29.04.1988 року на шахті «Юний комунар» виробничого об`єднання Орджонікідзевугілля» у якості гірського майстра підземного;

- з 29.08.1988 року по 05.12.1988 року на шахті «Юний комунар» виробничого об`єднання Орджонікідзевугілля» у якості гірського майстра підземного;

- з 06.12.1988 року по 20.12.1990 року проходження військової служби в рядах Радянської армії;

- з 01.03.1991 року по 27.08.1992 року на шахті «Юний комунар» виробничого об`єднання Орджонікідзевугілля» у якості гірника підземного по ремонту гірських вироблень 4р підземний;

- з 27.08.1992 року по 14.11.1994 року на шахті «Юний комунар» виробничого об`єднання Орджонікідзевугілля» у якості гірського майстра підземного;

- з 14.11.1994 року по 30.04.1997 року на шахті «Юний комунар» виробничого об`єднання Орджонікідзевугілля» у якості гірника по ремонту гірських вироблень підземним 4 розряду.

В листі відповідача від 12.02.2019 року №1800/11-33/02, наданому на звернення представника позивача стосовно періодів роботи які не були зараховані до пільгового стажу позивача за списком №1 зазначено: за даними Трудової книжки позивача серія НОМЕР_7 від 29.08.1988 року відповідно до запису 1 і 2 пенсіонер працював у період з 11.05.1987 року по 03.07.1987 року на шахті «Юний комунар» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» у якості учня гірника по ремонту гірських вироблень, підземним. Запис про зайнятість повний робочий день на підземних роботах відсутня.

Відповідно запису 3 і 4 працював у період з 09.09.1987 року по 23.1 1.1987 року на шахті «Юний комунар» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» у якості гірника по ремонту гірських вироблень, підземним. Запис про зайнятість повний робочий день на підземних роботах відсутня. " Відповідно запису 5 і 6 працював у період з 21.03.1988 року по 29.04.1988 року на шахті «Юний комунар» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» у якості гірського майстра підземного. Запис про зайнятість повний робочий день на підземних роботах відсутня. Відповідно запису 7 і 8 працював у період з 29.08.1988 року по 05.12.1988 року на шахті «Юний комунар» виробничого об`єднання «Орджонікідзевугілля» у якості гірського майстра підземного. Запис про зайнятість повний робочий день на підземних роботах відсутня. За записом 9 і 10 у період з 06.12.1988 року по 20.12.1990 року проходив військову службу. Відповідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 24.02.2015 року №174 структурного підрозділу «Управління допоміжних виробництв та соціальної сфери» ДП «Орджонікідзевугілля» до пільгового стажу роботи за Списком №1 зараховано період з 01.03.1991 року по 30.04.1997 року. Інших періодів у довідці не зазначено. Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 22.12.2014 року №121 структурного підрозділу шахти «Полтавська» ДП «Орджонікідзевугілля» заявник працював повний робочий день під землею у період з 21.04.2005 року по 22.12.2014 року. Проте в довідці також зазначено, що атестацію робочих місць на шахті було проведено відповідно до наказів №202а від 19.06.2002 року, №298 від 15.06.2007 року та №393 від 30.06.2012 року.

Загалом Управління до пільгового стажу за Списком №1 зарахувало позивачу наступні періоди роботи: з 21.04.2005 року по 31.05.2010 року з 01.01.2011 року по 14.06.2012 року та з 30.06.2012 року по 28.02.2014 року. Стаж роботи за Списком №1 складає 14 років 4 міс. 26.

Рішення про відмову у переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах суду не надано.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, позивач перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії по інвалідності.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з вимогами ст. 14 цього ж Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п.3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру чи наказ про атестацію робочих місць може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України "Про пенсійне забезпечення" (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Суд зауважує, що в трудовій книжці позивача належно відображена частина спірних періодів роботи позивача на підприємствах з повним робочим днем під землею за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також належно відображено загальний стаж роботи в обсязі, який є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З зазначених підстав суд дійшов висновку про неправомірність не зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи: з 11.05.1987 року по 03.07.1987 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості учня гірника по ремонту гірських вироблень, підземним; з 09.09.1987 року по 23.11.1987 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірника по ремонту гірських вироблень, підземним; з 21.03.1988 року по 29.04.1988 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірського майстра підземного; з 29.08.1988 року по 05.12.1988 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірського майстра підземного; з 01.03.1991 року по 27.08.1992 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірника підземного по ремонту гірських вироблень 4р підземний; з 27.08.1992 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірського майстра підземного; 14.11.1994 року по 30.04.1997 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірника підземного по ремонту гірських вироблень 4р підземний.

Враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема,ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку. ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України", п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України", п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" тощо).

Відповідно до ст.14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою. А в ст.1 Протоколу №12 до цієї Конвенції передбачена загальна заборона дискримінації: 1. Здійснення будь-якого передбаченого законом права забезпечується без дискримінації за будь-якою ознакою, наприклад за ознакою статті, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національної меншини, майнового стану, народження або за іншою ознакою. 2. Ніхто не може бути дискримінований будь-яким органом державної влади за будь-якою ознакою, наприклад за тими, які зазначено в пункті 1".

Слід зазначити, що дискримінація може бути прямою (різне поводження до людей в однаковій ситуації) та непрямою (однакове поводження з людьми, незважаючи на те, дехто з них знаходиться в певній особливій ситуації).

Так, у справі "Тлімменос проти Греції" (Thlimmenos v. Greece, рішення від 06.04.2000, заява № 34369/97) ЄСПЛ наголосив, що згідно зі статтею 14 Конвенції право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, порушується, коли Держави ставляться по-різному до осіб в аналогічних ситуаціях, не забезпечуючи при цьому об`єктивного та розумного виправдання. Однак це не єдиний аспект заборони дискримінації у статті 14 Конвенції. Право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, також може бути порушене, коли Держави, не маючи об`єктивних і розумних підстав, не застосовують різний підхід до осіб, які перебувають у ситуаціях, що істотно відрізняються.

Аналогічний підхід закріплено в національному праві. Так, відповідно до Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" формами дискримінаціє є: пряма дискримінація, непряма дискримінація, підбурювання до дискримінації, пособництво у дискримінації, утиск (ст.5). Відповідно дост.1 цього Законунепряма дискримінація ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Саме в такій особливій ситуації опинився позивач у цій справі, який у спірний період працював на шахтах, архів яких на даний момент знаходиться на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим він позбавлений можливості надати додаткові документи, які вимагає відповідач.

Суд не може розцінювати факт не підтвердження даних довідки первинними документами та факт відсутності тимчасового доступу до них, як рівнозначні обставини, що позбавляють права позивача на призначення пенсії, з урахуванням принципів здійснення адміністративного судочинства. Факт відсутності первинних документів, на підставі яких видано спірну довідку, не встановлений.

Всі первинні документи, на підставі яких позивач отримав право на призначення пенсії, були створенні до проведення антитерористичної операції і не можуть піддаватися сумніву та позбавляти позивача права на отримання пенсії, обрахованої із заробітку, який він отримував на законних підставах, тільки на тій підставі, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де позивач працював. Крім того, а громадянин не може нести особисту відповідальність за те, що відбувається на території вказаної Донецької області, та не може відповідати за діяльність інших осіб.

На переконання суду, вимога щодо надання уточнюючих довідок може бути визнана цілком виправданою в звичайній ситуації, оскільки формально вона базується на положеннях п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637, та має на меті підтвердження тривалості роботи на посадах і роботах, указаних в трудовій книжці. Проте в ситуації позивача ця вимога становить дискримінаційне поводження по відношенню до осіб, які мають трудовий стаж на підприємствах, які залишилися на території, що на даний момент є тимчасово окупованою, адже такі особи навіть теоретично не можуть надати відповідні документи, а отже за такого підходу автоматично позбавляються права на пенсійне забезпечення, передбаченого вст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

При цьому суд не бере до уваги посилання відповідача в цій частині вимог на п.20 Порядку №637, оскільки цей порядок застосовується за відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, в трудовій книжці позивача за спірний період містяться всі необхідні записи, що визначають його право на пенсію на пільгових умовах згідно ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, суд вважає, що відповідач не довів необхідність надання додаткової уточнюючих довідок при наявності записів в трудовій книжці, які повністю підтверджують право позивача на їх зарахування до пільгового страхового стажу, оскільки записи містять зазначення роботи позивача з повним робочим днем під землею, та роботу на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Приймаючи такий висновок, суд враховує думку Вищого адміністративного суду України, який при розгляді аналогічних справ за № К/800/40969/13 від 13 березня 2014 року та № К/800/27262/13 від 19 червня 2014 року зазначив, що відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки та усіх додаткових документів не спростовує наявності у працівника пільгового стажу роботи, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах.

Відповідачем не надані докази того, що записи у трудовій книжці позивача стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до загального стажу роботи, або взагалі відсутні.

Таким чином, протиправність дій відповідача полягає в тому, що попри наявність записів у трудовій книжці позивача про час та умови праці, наявність довідок про підтвердження пільгового стажу, наказів про проведення атестації робочих місць, які були достатніми відомостями для призначення пільгової пенсії, він не зважив на них і вимагав надання додаткових документів.

Щодо посилань відповідача у відзиві на позовну заяву, позивачу не зараховано до пільгового стажу період проходження строкової служби в Радянській армії з 06.12.1988 року по 20.12.1990 року, оскільки станом на час призову на строкову військову службу до лав Збройних сил 06.12.1988 року позивач не навчався у професійно-технічному навчальному закладі та не працював на професії, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до абз.2 п.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Як вже встановлено судом, що в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_6 містяться, зокрема, записи:

- з 29.08.1988 року по 05.12.1988 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірського майстра підземного;

- з 06.12.1988 року по 20.12.1990 року проходження військової служби в рядах Радянської армії.

- з 01.03.1991 року по 27.08.1992 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірника підземного по ремонту гірських вироблень 4р підземний.

Тобто, позивач на час призову на службу вже працював на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тому суд не приймає посилання відповідача про відсутність підстав для зарахування строкової військової служби до стажу роботи, що дає право па призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 не прийнятих відповідачем спірних періодів роботи позивача є неправомірною і ці періоди мають бути зараховані до пільгового стажу позивача.

Крім того, суд зазначає, що згідно ч.1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

За приписами ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку), поновлення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п.4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.3 Порядку №22-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, які регулюють пенсійні правовідносини, суд дійшов висновку, що передбачено два альтернативні варіанти рішень, які можуть бути прийняті органами Пенсійного фонду за результатами розгляду заяви про призначення (переведення, перерахунку) пенсії: про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Тобто, у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення (перерахунок, переведення) пенсії, останній зобов`язаний розглянути подану заяву та прийняти відповідне рішення.

Отже, як вже судом зазначалось вище, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 25.02.2019 року про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, проте, відповідачем не було прийнято жодного рішення за результатами розгляду заяви позивача, в отже, відповідач діяв не в межах своїх повноважень та діючого законодавства України.

Суд зазначає, що наведені вище обставини свідчать про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується ст.46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення (перерахунку) пенсії, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і нових.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено та не надано доказів на підтвердження правомірності дій під час розгляду питання про наявність пільгового стажу та переведення позивача з одного виду пенсії на інший.

В той же час, оскільки права позивача порушені, і прийняття рішення на користь позивача, в тому числі зарахування періодів роботи до пільгового стажу належить до дискреційних повноважень органу Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що решта позовних вимог підлягає задоволенню шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень повторно вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні (ч. 4 ст. 245 КАС України).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, у разі помилкового обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права чи неналежного формулювання позовних вимог, адміністративні суди мають право на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи.

Враховуючи викладене, суд з метою захисту прав та інтересів позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та оскільки за поданою позивачем заявою від 25.02.2019 року про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідач відповідного рішення по суті не приймав, уповноважений орган не перевіряв дотримання інших умов для перерахунку пенсії, зокрема, не з`ясовував та не вирішував питання щодо наявності у позивача підстав для такого переведення або призначення, суд дійшов висновку про необхідність покласти на відповідача обов`язок повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків суду.

Зважаючи на зазначене, суд дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог позивача, з урахуванням ч.2 ст.9 КАС України.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що питання стосовно судового збору судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від його сплати на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_8 ) до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85700, Донецька область, м. Волноваха, вул.Обручева, 17) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Волноваського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 у відповідності до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" наступних періодів роботи: з 11.05.1987 року по 03.07.1987 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості учня гірника по ремонту гірських вироблень, підземним; з 09.09.1987 року по 23.11.1987 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірника по ремонту гірських вироблень, підземним; з 21.03.1988 року по 29.04.1988 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірського майстра підземного; з 29.08.1988 року по 05.12.1988 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірського майстра підземного; з 06.12.1988 року по 20.12.1990 року проходження військової служби в рядах Радянської армії; з 01.03.1991 року по 27.08.1992 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірника підземного по ремонту гірських вироблень 4р підземний; з 27.08.1992 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірського майстра підземного; 14.11.1994 року по 30.04.1997 року на шахті "Юний комунар" виробничого об`єднання "Орджонікідзевугілля" у якості гірника підземного по ремонту гірських вироблень 4р підземний.

Зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.02.2019 року про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 01.07.2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька