Справа № 753/3786/19
Суддя: Заставенко М. О.
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3786/19
провадження № 2-а/753/187/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2019 р. Дарницького районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Долі М.А.,

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 ( з обслуговування правого берега) Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Майстренко Романа Володимировича, третя особа Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2019 року позивач звернувся в Дарницький районний суд м.Києва з адміністративним позовом до інспектора роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 ( з обслуговування правого берега) Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Майстренко Романа Володимировича, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.02.2019 року приблизно о 13-23 год. він зупинився на зупинці громадського транспорту біля станції м. Політехнічний інститут. Причиною зупинки стало те, що в автомобілі знаходився пасажир, який є інвалідом ІІІ групи після перенесеного інфаркту, якому стало недобре і він попросив зупинитися, для того, щоб вийти з машини та прийняти ліки. Як тільки він зупинився, позаду зупинився автомобіль поліції. Працівник поліції, не представившись, попросив надати йому водійське посвідчення і технічний паспорт на автомобіль. Вказані документи були надані. Через деякий час працівник поліції повернув документи та передав постанову про адміністративне правопорушення.

Дану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки її зміст не відповідає дійсності, при її складанні не були дотримані вимоги чинного законодавства, працівником поліції не були роз`яснені права, розгляд справи відбувався у відсутність позивача, так як він знаходився в салоні свого автомобіля. Крім того ОСОБА_1 зазначив, що оскаржувана постанова містить недостовірну інформацію, оскільки в ній зазначено місце проживання порушника АДРЕСА_1 , а він по даній адресі ніколи не проживав і не був та зареєстрований.

Ухвалою суду від 21.03.2019 року було відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку за правилами ст. 286 КАС України з повідомленням учасників справи, залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент патрульної поліції.Вказаною ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

18.04.2019 року відповідач інспектор роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 ( з обслуговування правого берега) Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Майстренко Р.В. направив до суду відзив на позовну заяву.

Так, відповідач вважає що твердження позивача, викладені у позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, доказів вимушеної зупинки позивачем не надано, в автомобілі він знаходився один, постанова була винесена інспектором патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову на місці вчинення правопорушення, вона повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав заявлених у позові.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи у судове засідання також не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як передбачено ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п.1-2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Як встановлено судом, відповідачем по справі - інспектора роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції 11.02.2019 року було винесено постанову серії ЕАВ №910727 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП за порушення п. 17.1 ПДР України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

При цьому, в оскаржуваній постанові зазначено, що водій ОСОБА_1 11.02.2019 р. о 13-23 год. на проспекті Перемоги, 28-А в м. Києві, керуючи транспортним засобом "Ауді", д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, що позначені дорожнім знаком 5.11, чим порушив п.17.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.122 КУпАП (а. с. 3).

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Підставами для задоволення позовних вимог позивачем зокрема зазначено те, що розгляд справи відбувся з порушеннями норм законодавства, а саме йому не були роз"яснені його права, не з"ясовано його бажання щодо місця розгляду справи, розгляд справи відбувся у його відсутність, а також те, що у постанові про накладення адміністративного стягнення невірно зазначено адресу його проживання, вигляд постанови не відповідає вимогам Інструкції, неправомірно визначено сума штрафу у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 251 КпАП України Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

З урахуванням роз`яснення п.п. 4,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачено адміністративну відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку та обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, строк оскарження постанови якщо оскаржувалася до вищестоящого органу обчисляється з наступного дня після прийняття цим органом рішення за скаргою.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання щодо правильного складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Судом встановлено, що в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення міститься невірна адреса проживання позивача " АДРЕСА_2 ", невірно зазначено місце його народження "м. Київ", не зазначено, кому належить автомобіль, відсутнє посилання про роз"яснення позивачеві прав за ст. ст. 268, 269 КУпАП, що свідчить також про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення працівником поліції відбувався з порушенням вищевказаних процесуальних норм, без належного встановлення даних особи ОСОБА_1 та роз"яснення йому його прав.

Крім того, працівниками поліції не були жодним чином перевірені та спростовані твердження позивача про вимушеність його зупинки.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він був пасажиром в автомобілі позивача, він повертався додому з податкової інспекції, а позивач його підвозив на своєму автомобілі. Під час руху йому стало зле, оскільки він нещодавно переніс інфаркт, тому він попросив ОСОБА_1 зупинитися біля аптеки щоб придбати ліки та води. Як тільки вони зупинилися і він вийшов з автомобіля, він побачив, що позаду їхнього автомобіля зупинився автомобіль патрульної поліції. Як відбувався розгляд справи він не бачив, оскільки перебував в приміщенні аптеки.

В порушення вказаних вимог відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Так, ч. 4 зазначеної статті на суд покладається обов`язок вживати визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до приписів ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п.17.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС України факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду також не надано, не спостовані твердження позивача щодо здійчнення вимушеної зупинки. Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з порушенням норм чинного законодавства.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що постанова серії ЕАВ № 910727 від 11.02.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про національну поліцію», ст.ст. 7, ч. 3 ст. 123, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, ст.ст. 2, 5-11, 72-77, 78, 159-162, 165, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 ( з обслуговування правого берега) Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Майстренко Романа Володимировича, третя особа Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 910727 від 11.02.2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.О. Заставенко