Справа № 360/3753/18
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року справа №360/3753/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Арабей Т.Г., Сіваченка І.В., секретар судового засідання Макаренко А.С., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Шарнікової І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року (повний текст складено 07 березня 2019 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/3753/18 (суддя І інстанції Ірметова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради в особі Виконавчого комітету, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство Сєвєродонецьккомунсервіс, про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 11.07.2018 № 479 Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП Сєвєродонецьккомунсервіс,-

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сєвєродонецької міської ради в особі Виконавчого комітету про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 11.07.2018 № 479 Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП Сєвєродонецьккомунсервіс.

В обґрунтування позову зазначив, що рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради №479 від 11.07.2018 року Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП Сєвєродонецьккомунсервис незаконним та протиправним, з наступних підстав: - порушено вимоги Закону України від 11 вересня 2003 року № 1160 Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності та процедуру прийняття регуляторного акту. Позивач зазначив, що аналіз регуляторного впливу не проводився, звіт про відстеження результативності регуляторного акту в офіційному виданні згідно вимог ст. 13 Закону України від 11.09.2003 р. № 1160 Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності не проводився та не оприлюднювався. Питання щодо затвердження тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів до Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів Сєвєродонецькою міською радою на 2018 рік включено не було, проект рішення № 479 не був оприлюднений, що підтверджується витягом з веб-сайту Сєвєродонецької міської ради; - при прийняті оскаржуваного рішення були порушені права громадян на участь у самоврядуванні, оскільки в порушення частини третьої статті 13 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні пропозиції за результатами громадських слухань не розглядалися відповідачем. Відсутня інформація щодо проведення громадських слухань стосовно проекту вказаного рішення; - не дотримано порядок доведення до мешканців міста як споживачів послуги інформації про зміну тарифу на послуги з вивезення твердих побутових відходів, а саме п.2.1, п.2.2, п.2.5, п. 2.7, п. 2.13 Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, який затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №390 від 30.07.2012; - порушено вимоги ст. 15 Закону України Про доступ до публічної інформації в частині обмеження доступу до проекту оскаржуваного рішення № 479.

За вищезазначених обставин позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 479 від 11.07.2018 року Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП Сєвєродонецьккомунсервис.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року у справі № 360/3753/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про необхідність окремого оскарження дій КП « «Сєвєродонецьккомунсерсві». Крім того, суд не звернув увагу на не висвітлення інформації щодо проекту рішення № 479 у засобах масової інформації та обґрунтованого розрахунку зміни тарифу зі всіма складовими.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, проти чого заперечували представник відповідача, наголошуючи на законності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 11 липня 2018 року № 479 встановлені тарифи на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП Сєвєродонецьккомунсервіс (а.с.50-53).

Прийняттю зазначеного рішення передувало звернення КП Сєвєродонецьккомунсервіс до міського голови ОСОБА_3 з розрахунками економічно-обгрунтованих витрат на послуги з вивезення твердих побутових відходів на 2018 рік (а.с.54, 55-57, 58-59).

КП Сєвєродонецьккомунсервіс листом від 15.06.2018 № 1155 звернулось до міського голови Казакова В.В. з проханням розмістити інформацію на офіційному сайті Сєвєродонецької міської ради про намір змінити тариф на послугу з вивезення твердих побутових відходів (а.с.92-96).

20 червня 2018 року Сєвєродонецькою міською радою на офіційному веб-сайті (http://sed-rada.gov.ua/) розмітила повідомлення КП Сєвєродонецьккомунсервіс про намір здійснити зміну тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів (а.с.39-42), а саме:

1. Загальний розмір планового тарифу з вивезення твердих побутових відходів в м. Сєвєродонецьку(статті витрат).

2. Структуру планового тарифу з вивезення ТВП по м. Сєвєродонецьку ( статті витрат, витрати в розрахунку, примітки)

3. Періодичність надання послуги з вивезення ТВП по КП СКС.

4. Обґрунтування причин зміни тарифу.

5. Встановлення запропонованих тарифів надасть змогу (перелік).

6. Зауваження і пропозиції споживачів, будь-яка додаткова інформація приймаються в письмовому вигляді протягом 14 днів з моменту розміщення на офіційному веб-порталі Сєвєродонецької міської ради.

Така ж саме інформація була надрукована в газеті Сєвєродонецькі вісті від 22 червня 2018 року № 25 (а.с.43-44).

Вирішуючи питання по суті судом першої інстанції зазначив наступне.

Відповідно до п.2 абз а ч.1 ст.28 Закону України Про місцеве самоврядування до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, встановлення в порядку і межах, визначених законом, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Відповідно до ч.6 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Закон України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності визначає правові та організаційні засади реалізації державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.

Частина 2 статті 3 цього Закону зазначає, що дія цього Закону не поширюється на здійснення регуляторної діяльності, пов`язаної з прийняттям актів, якими встановлюються ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги.

Пунктом 5 ч.1 ст.1 Закону України Про житлово-комунальні послуги визначене поняття житлово-комунальних послуг - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України Про житлово-комунальні послуги до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Судом першої інстанції встановлено, що виконавчий комітет Сєвєродонецької міської ради своїм рішенням від 11.07.2018 № 479 встановив саме тарифи на житлово-комунальні послуги з вивезення твердих побутових відходів, оспорюване позивачем рішення є актом органу місцевого самоврядування, на яке не поширюються вимоги Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, а тому доводи позивача в частині не дотримання відповідачем норм зазначеного Закону є необґрунтованими.

Суд першої інстанції також зазначив, що Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 2006 року № 1010 (зі змінами) затверджений Порядок формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів (далі Порядок № 1010).

Відповідно до п. 43 Порядку № 1010 розгляд розрахунків тарифів на послуги, поданих підприємством, здійснюється уповноваженим органом протягом одного календарного місяця, а у разі коригування тарифів - протягом десяти календарних днів з дня отримання відповідної заяви у порядку, встановленому Мінрегіоном.

Відповідно до п.44 Порядку № 1010 рішення про встановлення тарифів оприлюднюється уповноваженим органом у засобах масової інформації та/або на офіційному веб-сайті уповноваженого органу невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дати його прийняття.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №390 від 30.07.2012 затверджений Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідних позицій (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2012 року за № 1380/21692) (далі Порядок № 390).

Цей Порядок визначає механізм доведення суб`єктами господарювання, що виробляють або надають житлово-комунальні послуги (далі - суб`єкти господарювання), до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та врахування відповідної позиції територіальних громад при встановленні органами місцевого самоврядування (далі - орган, уповноважений встановлювати тарифи) тарифів на житлово-комунальні послуги.

Відповідно до п.2.1 Порядку № 390 суб`єкти господарювання здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим встановлювати тарифи.

Відповідно до п.2.2 Порядку № 390 протягом п`яти робочих днів з дня подання відповідних розрахунків (в тому числі здійснених за результатами коригування встановлених тарифів) до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, суб`єкти господарювання інформують споживачів про намір здійснити зміну тарифів за визначеними цим Порядком способами та доводять до відома споживачів інформацію, передбачену цим Порядком.

Зауваження і пропозиції від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються суб`єктом господарювання у строк, що визначений відповідно до пункту 2.12 цього Порядку.

Відповідно до п.2.5 Порядку № 390 суб`єктами господарювання, що надають послуги з вивезення побутових відходів до відома споживачів доводиться така інформація:

загальний розмір планованого тарифу для кожного виду побутових відходів, поданого до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, та його структура (плановані витрати за елементами, прибуток, податок на додану вартість);

періодичність надання послуги;

обґрунтування причин зміни тарифу (зазначення розміру діючого тарифу та відсотка відшкодування затвердженим тарифом собівартості, планового економічно обґрунтованого тарифу, дати, коли тариф востаннє переглядався, причин перегляду тарифу, зазначення відсотка зростання основних складових тарифу (заробітної плати, електроенергії, паливо-мастильних матеріалів), визначення відсотка підвищення тарифу тощо).

Зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб`єкта господарювання (за наявності) та, за необхідності, на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування, балансоутримувачів багатоквартирних будинків.

Суб`єкт господарювання може обрати один із вище перелічених способів доведення інформації (крім розміщення на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування, балансоутримувачів багатоквартирних будинків) як основний для розміщення всього масиву необхідної інформації, визначеної цим Порядком. За допомогою інших способів, передбачених в абзаці п`ятому цього пункту, суб`єкт господарювання повідомляє споживачів про намір зміни тарифів на послуги з вивезення побутових відходів та обов`язково вказує на джерело розміщення всієї необхідної інформації, з якою без перешкод може ознайомитися споживач.

Суб`єкт господарювання додатково може також доводити до відома споживачів інформацію про намір зміни тарифів за допомогою радіо, телебачення та способу, визначеного статутом територіальної громади. Вибір та використання додаткових способів доведення до споживачів інформації про намір зміни тарифів здійснюються за бажанням суб`єкта господарювання.

Відповідно до п. 2.7 Порядку № 390 інформація повинна бути повною, змістовною та достовірною.

Відповідно до п. 2.13 Порядку № 390 суб`єктом господарювання під час доведення до відома споживачів інформації про намір зміни цін/тарифів обов`язково вказується форма (спосіб) зміни цін/тарифів: повний перегляд цін/тарифів чи коригування окремих їх складових. При цьому зазначається строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження і пропозиції, а також повідомляється адреса, на яку необхідно їх надсилати.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2.16 Порядку № 390 спори щодо доведення до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад вирішується відповідно до чинного законодавства.

Оскільки позивач у судовому порядку не оскаржив дії КП Сєвєродонецьккомунсервіс щодо доведення до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, а суд не знайшов таких порушень, суд першої інстанції дійшов висновку, що суб`єктом господарювання КП Сєвєродонецьккомунсервіс в повному обсязі дотримався вимог Порядку № 390.

Щодо посилання позивача на порушення відповідачем вимог ст. 15 Закону України Про доступ до публічної інформації в частині обмеження доступу до проекту оскаржуваного рішення № 479, судом першої інстанції зазначено наступне.

Так, ч.1 ст. 15 Закону України Про доступ до публічної інформації встановлено, що Розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати, зокрема, нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Частиною 2 ст.15 цього Закону встановлено, що інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Відповідно до ч.3 ст. 15 цього Закону проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Відповідно до Порядку проведення консультацій з громадськістю з питань формувань та реалізації державної політики, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2010 № 996, в обов`язковому порядку проводяться консультації з громадськістю у формі публічного громадського обговорення щодо:

- проектів нормативно-правових актів, що мають важливе суспільне значення і стосуються конституційних прав, свобод, інтересів і обов`язків громадян, а також актів, якими передбачається надання пільг чи встановлення обмежень для суб`єктів господарювання та інститутів громадянського суспільства, здійснення повноважень місцевого самоврядування, делегованих органам виконавчої влади відповідними радами;

- проектів регуляторних актів;

- проектів державних і регіональних програм економічного, соціального і культурного розвитку, рішень стосовно стану їх виконання;

- звітів головних розпорядників бюджетних коштів про їх витрачання за минулий рік.

Оскільки, як зазначено вище, рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради не підпадає під ознаки документів, які підлягають обов`язковому громадському обговоренню, тому дія ст.15 Закону України Про доступ до публічної інформації в частині обов`язкового опублікування проекту рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 479 не поширюється.

З огляду на встановлені судом обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем було дотримано порядок прийняття оскаржуваного рішення, та в свою чергу позивач не надав суду жодних доказів, судових рішень, якими було підтверджено протиправність дії (бездіяльності) КП Сєвєродонецьккомунсервіс щодо доведення до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, суд першої інстанції дійшов висновку щодо необгрунтованості вимог позивача у повному обсязі.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року у справі № 360/3753/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року у справі № 360/3753/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 26 червня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Арабей

І.В.Сіваченко