Справа № 280/63/19
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2019 року м. Дніпросправа № 280/63/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Автопарк»
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.02.2019р. у справі №280/63/19
за позовом:Заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах: Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя
до: про:Товариства з додатковою відповідальністю «Автопарк» стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій

ВСТАНОВИВ:

04.01.2019р. заступник керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах: Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Автопарк» (далі ТОВ «Автопарк») про стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій / а.с. 4-7/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.01.2018р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №280/63/19 та справа призначена до судового розгляду /а.с. 2 /.

Прокурор, посилаючись у позовній заяві на те, що діючим законодавством України обов`язком підприємства ТДВ «Автопарк» є відшкодування сум фактичних витрат на виплату на доставку пенсій, призначених його працівникам на пільгових умовах, зокрема, на підставі п. «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та нормами чинного пенсійного законодавства покладено обов`язок відшкодувати відповідному органу пенсійного фонду витрати на виплату та доставку такої пільгової пенсії, Правобережним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя було направлено підприємству відповідні розрахунки про виплату пільгової пенсії за період з квітня 2018р. по листопад 2018р. у якому була зазначена сума фактичних витрат на виплату та доставку цієї пенсії 77724,85 грн., яка повинна бути сплачена підприємством, але підприємством виплати не були здійснені, що і обумовило звернення до суду, тому заступник керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах: Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя звернувся до суду та просив стягнути з ТДВ «Автопарк» суму боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсії за період з квітня 2018р. по листопад 2018р. у розмірі 77724,85 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.02.2019р. у справі №280/63/19 адміністративний позов Заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах: Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до ТДВ «Автопарк» про стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій задоволено повністю (суддя Артоуз О.О. ) / а.с. 57-58/.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав апеляційну скаргу /а.с. 64-69/ за допомогою поштового зв`язку 21.03.2019р., яка зареєстрована судом першої інстанції 22.03.2019р., у якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права та неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.

Матеріали адміністративної справи №280/63/19, разом з вищезазначеною апеляційною скаргою надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 09.04.2019р. /а.с. 63/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019р. у справі №280/63/19апеляційну скаргу ТДВ «Автопарк» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.02.2019р. у даній справі залишено без руху та надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

07.05.2019р на адресу суду апеляційної інстанції на виконання ухвали від 11.04.2019р. надіслано клопотання і платіжне доручення №5987 від 02.05.2019р. про сплату судового збору та ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.05.2019р. у справі №280/63/19 відкрито апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою /а.с. 88/ і ухвалою від 20.05.2019р. справу №280/63/19 призначено до апеляційного розгляду у письмовому провадженні 19.06.2019р. /а.с. 89/, про що судом апеляційної інстанції було повідомлено учасників справи у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строки / а.с. 91,92,93/.

30.05.2019р. на адресу апеляційного суду від Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу /а.с. 94-95/, у якому позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було з`ясовано усі обставини справи, які мали суттєве значення для її вирішення та прийнято рішення без порушень норм чинного матеріального та процесуального права, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 20.02.2019р. у цій справі залишити без змін.

03.06.2019р. на адресу суду від заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції було повно з`ясовано усі обставини справи та постановлено обґрунтоване рішення, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 20.02.2019р. у даній справі залишити без змін /а.с. 100-103/.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що колишнім працівникам ТДВ «Автопарк» Трунову ОСОБА_1 І, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 призначено пенсію на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно картки розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та надісланих повідомлень відповідачу за період з 01.04.2018р. по 30.11.2018р. заборгованість ТДВ «Автопарк» по відшкодуванню суми витрат на доставку та виплату пільгових пенсій 777442,85грн. /а.с.11/

Факт виплати позивачем пільгових пенсій за розрахунками по Списку №2 за 01.04.2018р. по 30.11.2018р. підтверджується довідками про розмір призначених та фактично отриманих пенсій, які наявні в матеріалах справи /а.с. 17,18,19,20,21,22/.

У вказаних розрахунках визначені суми до відшкодування по територіальному органу Пенсійного фонду України, в якому перебувають на обліку пільгові пенсіонери - працівники підприємства-відповідача.

Відомості, зокрема, щодо дат, з яких цим особам призначено пільгову пенсію, дат досягнення ними пенсійного віку, стажу роботи на підприємстві-відповідача, загального місячного розміру пенсії містяться в Розрахунках витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «а», «б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (додатки 6, 7 до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України) та як вбачається, з матеріалів справи зазначені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до пункту «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» надсилались відповідачу, які були ним отримані вчасно /а.с. 12,13,14,15,16/.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про внесення змін до деяких законів України» та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду від 19.12.2003 № 21-1.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до ст. 3 вищезазначеного Закону збір на обов`язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному законодавством України.

Порядок та процедуру відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою Правління Пенсійного фонду від 19.12.2003 № 21-1 (далі інструкція № 21-1).

Так, відповідно до п.6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах:

для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п.6.2 цієї Інструкції стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному обсязі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Згідно п.6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (пункт 6.5 Інструкції №21-1).

За правилами п.6.7 Інструкції №21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, вбачається, що відповідач зобов`язаний вносити до Пенсійного фонду України суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених по Списку № 2, на підставі розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

В установленому порядку призначення пенсії на пільгових умовах означеним у вказаних вище Розрахунках особам, встановлення розміру такої пенсії неправомірним, неправильним не визнано.

Також з цих розрахунків вбачається, що необхідний стаж для призначення пенсії пенсіонери здобули у відповідача, тому відповідач повинен відшкодувати Пенсійному фонду України витрати на виплату та доставку пенсії.

Дані вказаних розрахунків відповідачем в установленому порядку не спростовані.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 77 цього Кодексу, проте в даному випадку відповідачем жодні докази, які б свідчили про невірність визначеної позивачем до відшкодування суми, не подані та не зазначені.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, та постановив обґрунтоване рішення про задоволення заявлених позивачем позовних вимог , і оскільки під час апеляційного розгляду даної справи будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, рішення суду першої інстанції від 20.02.2019р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Автопарк» - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.02.2019р. у справі №280/63/19 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено 19.06.2019р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов