Справа № 166/700/19
Суддя: Лозицький С. О.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 166/700/19
номер провадження 2-а/166/22/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 червня 2019 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Лозицького С.О.,

за участю секретаря Заєць Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ратне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (надалі-Позивач) звернувся в Суд з позовом до Волинської митниці ДФС України (надалі Відповідач) про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно постанови в справі про порушення митних правил №0927/20500/19, винесеної заступником начальника Волинської митниці ДФС Герман В.М. від 27.03.2019 року, його було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Згідно змісту вказаної постанови, Позивача було визнано виним у тому, що 31.10.2018 року о 13:54 год. через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС ним було ввезено автомобіль марки «FORD FOCUS», д.н.з. НОМЕР_1 KB НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 та станом на 28.03.2019 року його не вивезено та в інший митний режим не заявлено.

Важає, що обставини та підстави винесення Відповідачем даної постанови не відповідають дійсності, а сама постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Зазначив, що у вказаний у оскаржуваній постанові час, він дійсно перетинав кордон України в автомобілі « FORD FOCUS», д.н.з. НОМЕР_1 KB НОМЕР_2 . Так, 31.10.2018 року в Республіці Польща, двоє незнайомих йому чоловіків запропонували підвезти його через кордон з Польщі в Україну до міста Ковеля, на що він погодився. В подальшому, при перетині кордону чоловік, який знаходився за кермом вказаного автомобіля сказав, що сам пройде за нього процедуру оформлення перетину кордону та з цією метою взяв у Позивача його паспорт.

Таким чином, жодного відношення до вказаного автомобіля він не має, оскільки перетинав кордон в ньому виключно в якості пассажира, а не його володільця.

Ввезення автомобіля в Україну здійснювала зовсім інша особа, яка шахрайським способом, заволодівши його паспортом, оформила на Позивача ввезення вищевказаного автомобіля. Жодних довірчих документів на право власності чи співвласності, а також на право користування даним автомобілем Позивач не має, а тому навіть не знає де саме знаходиться даний автомобіль та кому фактично належить.

Вважає, що в його діях відсутній склад митного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 470 МК України, а тому просить визнати неправомірною та скасувати постанову, винесену заступником начальника Волинської митниці ДФС Герман В.М. від 27 березня 2019 року в справі про порушення митних правил №0927/20500/19, про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім того, в адміністративному позові зазначив, що при розгляді даної справи та винесенні Відповідачем оскаржуваної постанови він присутній не був, зі змістом оскаржуваної постанови ознайомився лише 19 травня 2019 року, отримавши її копію простим поштовим листом, а тому просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду для оскарження вищезазначеної постанови.

Представником Відповідача на адресу суду скеровано відзив в якому позов не визнав, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі. До відзиву надав копії матеріалів справи ПМП №0927/20500/19; документ, що підтверджує право підпису; документ, що підтверджує надіслання позивачу копії відзиву; клопотання про залишення позовної заяви без розгляду; копія наказу від 09.07.2018 року №1129-о; копія витягу з сайту «Укрпошта».

Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 28 травня 2019 року пропущений строк для звернення до суду в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил поновлено, провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в даній справі на 12 год. 00 хв. 26 червня 2019 року з викликом сторін по справі.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, скерував до суду клопотання, в якому зазначив, що адміністративний позов підтримує в повному осязі, просить справу розглянути без його участі.

Представник Відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Дослідивши письмові докази, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 4 ст. 529 Митного кодексу України (надалі МК України) скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За положенням ст.289 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП) скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 27.03.2019 року у відсутності Позивача. Проте в матеріалах справи відсутні докази про дату отримання Позивачем вказаної постанови, у зв`язку з чим Суд вважає, що Позивач звернувся з позовом у межах строку встановленого ч. 1 ст. 289 КУпАП.

Відповідно до п.28 ч.1 ст. 4 МК України переміщення товарів через митний кордон України, пред`явлення їх відповідним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, регламентуються митними правилами.

Особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у МК України; за порушення (недотримання) цих правил у МК України передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 28.02.2019 року головним державним інспектором відділу митного оформлення №2 митного поста "Ягодин" Волинської митниці ДФС Колядою В.І. складено протокол про порушення митних правил №0927/20500/19 відносно Позивача за ознаками правопорушення передбаченого ч.3 ст. 470 МК України.

Із змісту вказаного протоколу слідує, що в результаті проведення перевірки за допомогою баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС було встановлено, що 31.10.2018 року о 13 год. 54 хв. через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, ОСОБА_1 було ввезено автомобіль марки «FORD FOCUS», д.н.з. НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , та станом на 28.02.2019 року його не вивезено та в інший митний режим не заявлено, чим перевищено встановлений ст. 95 КК України граничний строк транзитних перевезень.

Постановою у справі про порушення митних правил №0927/20500/19 від 27.03.2019 року Позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

Факт невивезення вищезазначеного автомобіля з України у встановлений строк Позивачем не заперечується, оскільки він жодного відношення до автомобіля не мав і не має. Зазначив, що до вчинення даного правопорушення причетна інша незнайома йому особа, яка шахрайським способом заволоділа його паспортом та офоромила ввезення вищевказаного автомобіля у режимі "транзит". Жодних довірчих документів на право власності чи співвласності, а також на право користування даним автомобілем не мав і не має, відтак не знає де саме знаходиться даний автомобіль і кому фактично належить такий не знає.

Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 531 МК України передбачено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду.

З огляду на наведене, Відповідач при прийнятті рішення про притягнення до відповідальності Позивача, на підставі оцінки належних та допустимих зібраних доказів у справі необхідно було довести, що саме Позивач мав право на керування, володіння, розпоряджання автомобілем марки «FORD FOCUS», д.н.з. НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 . Оскільки ввозити автомобіль на митну територію може лише та особа, яка має законне право ним користуватись.

Такі доводи можуть мати місце лише у випадку документального підтвердження наявності відповідних записів внесених до технічного паспорта даного автомобіля, доручення на управління чи розпорядження таким, заяв про дозвіл на ввезення автомобіля, наявності копій митних декларацій чи будь-яких письмових зобов`язань про вивезення тимчасово ввезеного автомобіля, тощо.

У разі відсутності документальних відомостей про таке, звинувачення Позивача у вчиненому правопорушенні слід вважати таким, яке за змістом ст. 62 Конституції України ґрунтується виключно на припущеннях та повинно розглядатись на його користь.

Окрім цього, у винесеній постанові митниці не перелічені та не зазначені, а в матеріалах справи відсутні документальні докази про те, хто перебував разом з Позивачем в автомобілі та мав право керувати та розпоряджатись ним, хто безпосередньо подавав заяву на транзитний ввіз і брав на себе зобов`язання зворотнього вивозу даного автомобіля з території України.

Також, згідно п.3 розділу 1 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2005 року (надалі Правил), транспортний засіб для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою.

Відповідно до п.7 розділу 1 Правил Власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів:

- що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження);

- реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом;

- митної декларації - у разі потреби.

Однак, жодних оригіналів чи копій документів на ввезений автомобіль, а також тих, що посвідчують право власності чи користування ним митному органу Позивач не пред`являв, оскільки не є власником транспортного засобу та особою, якій надано право користуватись, розпоряджатись вказаним транспортним засобом, а копії чи ксерокопії таких документів взагалі відсутні в матеріалах справи.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2018 року у справі №166/722/17, провадження №К/9901/34664/18.

Враховуючи викладене, Суд констатує, що 27.03.2019 року Відповідач при прийнятті постанови у справі про порушення митних правил не було здобуто та наведено жодних доказів факту ввезення саме Позивачем на митну територію України автомобіля з метою особистого користування, в митному режимі "транзит" та у подальшому, в порушення строку встановленого МК України, невивезення ним вказаного транспортного засобу за митну територію України.

Докази на яких ґрунтується вина Позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.470 МК України, є лише припущенням і недоліком в роботі митного органу, відтак тлумачаться на користь Позивача і не можуть ставитись йому у вину.

Жодної інформації про приналежність автомобіля до країни, фізичної чи юридичної особи, надання Позивачу права на користування чи розпоряджання даним автомобілем в матеріалах справи відсутні, як і немає будь-яких доказів отримання чи безпосередньої наявності у нього водійського посвідчення, що виключає фізичну та гіпотетичну можливість управління ним автомобілями.

Відтак, в діях Позивача відсутній склад митного правопорушення, який передбачено ч.3 ст.470 МК України, а тому постанову про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України слід скасувати.

Згідно зі ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законом обставини.

Відповідно до ст. 90 КАС України, Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, на основі викладеного Суд дійшов висновку про відсутність у діях Позивача ознак порушення митних правил (адміністративного правопорушення), передбаченого ст. 470 МК України, а також про невідповідність висновків, що містяться в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, що згідно ст. 531 МК України є підставою для скасування оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил.

На підставі ст. ст. 2, 3, 5, 6, 73, 74, 77, 241-246 КАС України, п.1 ст. 247 КУпАП, ст.ст.192, 460, 470 ч.3, 481, 491, 494 МК України, Суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил задовольнити.

Скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0927/20500/19 винесену 27 березня 2019 року заступником начальника Волинської митниці ДФС Германом В.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.3 ст. 470 МК України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Лозицький С.О.