Справа № 163/2078/18
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Чишій С.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5571/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 16 квітня 2019 року у справі № 163/2078/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до в.о начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби Шелігацького Євгенія Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ :

22.10.2018р. позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до в.о начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби Шелігацького Є.С. про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 4865/20500/19 від 03.10.2018 р.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 16.04.2019р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Волинська митниця Державної фіскальної служби України подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги наводячи норми матеріального права та посилаючись на окремі обставини справи апелянт вказує, на доведеність вини позивача у вчиненні порушення митних правил за ст. 485 Митного кодексу України щодо заявлення у митних деклараціях з метою незаконного зменшення розміру митних платежів неправдивих відомостей щодо відправника та/або одержувача товару, визначення митної вартості товару. Зазначає, що судом першої інстанції не було надано оцінку документам наданим митними органами країни експортера товарів за митними деклараціями, у яких вказано на порушення повноти декларування позивачем.

Апелянт просить суд, рішення Любомльського районного суду Волинської області від 16.04.2019р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Згідно ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

31.01.2018р. посадовою особою м/п «Луцьк» Волинської митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA205090/2018/007084, декларант (митним брокером) ПП «Вест Брок» (м. Луцьк, вулиця Івана Франка, буд. 44) - ОСОБА_2 , за довіреністю громадянина ОСОБА_1 від 25.01.2018 №ННА201932, проведено митне оформлення товару « 1. Автомобіль легковий, призначений для перевезення людей, який був у використанні: - марка: RENAULT, - модель: «MEGANE SCENIC», - календарний рік виготовлення: 2013, - модельний рік виготовлення: 2013, - кузов НОМЕР_1 , - тип палива: дизельний, - об`єм двигуна: 1461 смЗ, - тип двигуна: К9К, - потужність двигуна: 81 кВт, - тип кузова: легковий універсал, - кількість місць включаючи водія: 5, - призначення: пасажирський, - категорія транспортного засобу: МІ, - колісна формула: 4x2, - колір ТЗ: сірий. Виробник: «RENAULT» Франція. Торгівельна марка: «RENAULT». ( а.с. 5 )

Вказаний транспортний засіб відповідно до рахунку від 29.01.2018р. №42 слідував з компанії «NICOLE AUTOMOBILE» до фізичної особи громадянина ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , за ціною 3000,00 Євро.

За митне оформлення даного транспортного засобу при його митній вартості у 113 066,59 грн. сплачено митних платежів в загальній сумі 42 463,62 грн. 62 коп.

06.08.2018 р. до Волинської митниці ДФС з Державної фіскальної служби України листом від 31.07.2018 №23504/7/99-99-20-02-01-17 надійшло звернення митних органів Литовської Республіки щодо підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення автомобіля марки «RENAULT» модель «MEGANE SCENIC», номер кузова: НОМЕР_1 за експортною митною декларацією МКК № 18LТКR1000ЕК01Е802 та рахунком-фактурою (РАZYМА-SASKAITA) серії НОМЕР_2 №03576 від 26.01.2018р. щодо купівлі-продажу даного транспортного засобу.

За результатами проведеного опрацювання зазначеного звернення митних органів Литовської Республіки та товаросупровідних документів встановлено, що даний автомобіль проданий компанією UAB «TD TRANSPORT», V BORISEVICIAUS, громадянину України ОСОБА_4 за ціною 6 800,00 Євро, (за курсом Національного банку України станом на 31.01.2018р.), Тобто, на момент митного оформлення вартість транспортного засобу становить - 236 570 грн. 09 коп.

Відповідно до службової записки відділу адміністрування митних платежів Волинської митниці ДФС від 22.08.2018р. №1069/03-70-19-01-25, за митне оформлення автомобіля марки «RENAULT» модель «MEGANE SCENIC», номер кузова: НОМЕР_1 при його митній вартості у 236 570,09 грн. необхідно було сплатити митні платежі у загальній сумі 81 984, 74 грн.

Отже, різниця між платежами які сплачено позивачем і платежами, які необхідно було сплатити становить 39 521,12 грн.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 через декларанта (митного брокера) ПП «Вест Брок», ОСОБА_2 , під час митного оформлення вищевказаного транспортного засобу (товару) вчинив дії, спрямовані на незаконне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в розмірі - 39 521,12 грн., оскільки заявив в митній декларації типу ІМ40ДЕ №UA205090/2018/007084 від 31.01.2018р. неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості самого товару та надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості.

03.10.2018р. Постановою Державної фіскальної служби України в справі про порушення митних правил № 4865/20500/18 визнано громадянина України ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 118563,36 грн.

Із змісту ст. 458 Митного кодексу України видно, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

ст. 486 Митного кодексу України визначено, що завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із ст. 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ст. 485 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Аналізуючи зміст наведених вище норм чинного законодавства, необхідно вказати, що склад правопорушення, визначеного ст. 485 Митного кодексу України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).

Відповідно до ст.10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 485 Митного кодексу, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого ст.485 Митного кодексу України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

ч. 1 ст. 266 Митного кодексу України визначені обов`язки декларанта та уповноваженої ним особи, серед яких, зокрема, здійснення декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

З матеріалів справи видно, що митна декларація типу ІМ40ДЕ №UA205090/2018/007084 від 31.01.2018 р. подавалась до митного органу представником митного брокера ПП «Вест Брок» ОСОБА_2 за довіреністю громадянина ОСОБА_1 від 25.01.2018 №ННА201932,

Тобто, ПП «Вест Брок» уповноважене було провести декларування товару від свого імені.

ч.5 ст. 266 Митного кодексу України передбачено, що особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Виходячи з вищезазначеної норми, колегія суддів дійшлак висновку, що митний брокер (брокерська компанія), як особа уповноважена на декларування товарів, несе таку саму відповідальність, що й декларант.

До також висновку прийшов Верховний Суд, що у постанові від 15 травня 2018 року (справа №607/2400/17).

Як видно з матеріалів справи, митне оформлення вищевказаного транспортного засобу проведено митним органом відповідно до поданих представником митного брокера ПП «Вест Брок» ОСОБА_5 .В. який діяв від імені ОСОБА_1 документів, а саме: митної декларації типу ІМ40ДЕ №UA205090/2018/007084 від 31.01.2018 р., рахунку фактури № 42 від 29.01.2018 р. про вартість транспортного засобу продавцем якого є компанія «NICOLE AUTOMOBILE».

Підставою для складення протоколу про порушення митних правил та притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України є митна декларація MRN №№ 18 LKR 1000EKO1E802 від 26.01.2018 р. та рахунок фактура серії НОМЕР_3 № 03576 від 26.01.2018 р.

Між відомостями даної експортної декларації та наданими для оформлення транспортного засобу на територію України документами дійсно є розбіжності щодо вартості автомобіля.

Проте, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що сама по собі експортна декларація доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Литовській Республіці. Дана декларація жодним чином не виключає можливості переходу права на транспортний засіб після такого оформлення до інших осіб, в тому числі до продавця, зазначеного в поданих до митного оформлення документах компанії «NICOLE AUTOMOBILE».

Крім того, як видно із сайту Інтернет сайту Єврокомісії щодо стану експортних MRN ( для міжнародного перевезення ) митна декларація MRN №№ 18 LKR НОМЕР_4 від 26.01.2018 р. скасована.

В той же час, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій, передбачених диспозицією ст. 485 Митного кодексу України.

З наданих митним органом документів, щодо встановлення розбіжностей між відправником та одержувачем товарів, розміру митних платежів не можливо встановити достовірність їх змісту та підтвердження таких обставин, оскільки такі не перекладені на державну мову, а тому не можуть вважатися допустимими доказами.

Митний орган, в порушення вимог ст. 486 Митного кодексу України не перевірив обставин завершення експорту товару, не направив відповідних запитів відповідним компаніям, які є відправниками товару по литовських документах та документах, поданих до митного оформлення декларантом ОСОБА_2 тощо.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову оскільки, митний орган як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб що визначені Конституцією та законами України. Документи митних органів Литовської Республіки не є беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності у його діях умислу щодо незаконного звільнення від сплати митних платежів в повному обсязі шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки колегії суддів.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Любомльського районного суду Волинської області від 16 квітня 2019 року у справі № 163/2078/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя С.М. Кузьмич

Суддя З.М. Матковська

Постанова складена в повному обсязі 24.06.2019р.