Справа № 805/1709/17-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2019 року

Київ

справа №805/1709/17-а

касаційне провадження №К/9901/37318/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Костянтинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04.07.2017 (суддя Голубова Л.Б.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017 (головуючий суддя - Гаврищук Т.Г., судді: Компанієць І.Д., Ястребова Л.В.) у справі №805/1709/17-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» до Костянтинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування вимоги від 09.12.2016 №Ю-218-23,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» звернулося до суду з адміністративним позовом до Костянтинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування вимоги від 09.12.2016 №Ю-218-23 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 30.11.2016 в загальній сумі 705445,19 грн., в тому числі: в сумі 351868,78 грн. - недоїмка, 130490,37 грн. - штраф; 223086,04 грн. - пеня.

Донецький окружний адміністративний суд постановою від 04.07.2017 позов задовольнив.

Донецький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26.09.2017 залишив постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04.07.2017 без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Костянтинівська об`єднана державна податкова інспекція Головного Управління Державної фіскальної служби у Донецькій області оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04.07.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017 та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог Костянтинівська об`єднана державна податкова інспекція Головного Управління Державної фіскальної служби у Донецькій області посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI, статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669-VII, статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вирішення справи в судах попередніх інстанцій).

Зокрема, вказує на те, що позивач не надав відповідного сертифікату Торгово-промислової палати України для засвідчення настання обставин непереборної сили (форс-мажору) та доказів звернення до Торгово-промислової палати України з метою отримання такого сертифікату, що вказує на відсутність правових підстав для зупинення застосування до позивача заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, Костянтинівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного Управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на підставі статті 25 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI сформовано вимогу від 09.12.2016 №Ю-218-23 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 30.11.2016 в загальній сумі 705445,19 грн., яка включає:

1) 351868,78 грн. недоїмки - 696,70 грн. згідно зі звітом від 18.04.2016 з терміном сплати 20.04.2016; 38644,68 грн. згідно зі звітом від 19.05.2016 з терміном сплати 20.05.2016; 37776,64 грн. згідно зі звітом від 16.06.2016 з терміном сплати 21.06.2016; 52868,63 грн. згідно зі звітом від 19.07.2016 з терміном сплати 20.07.2016; 48501,45 грн. згідно зі звітом від 19.08.2016 з терміном сплати 20.08.2016; 44122,46 грн. згідно зі звітом від 20.09.2016 з терміном сплати 20.09.2016; 71821,2 грн. згідно зі звітом від 20.10.2016 з терміном сплати 20.10.2016; 57437,02 грн. згідно зі звітом від 21.11.2016 з терміном сплати 21.11.2016;

2) 130490,37 грн. штрафних санкцій та 223086,04 грн. пені, які застосовані/нараховані за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 22.07.2014 по 19.11.2015 та за період з 21.01.2015 по 16.09.2016 на підставі рішення Костянтинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 28.09.2016 №.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 01.03.2017 у справі № 805/592/17-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31.05.2017, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» про визнання нечинним та скасування рішення від 28.09.2016 Костянтинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 28.09.2016 № - задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, керувався тим, що факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Суд касаційної інстанції вважає вказані висновки судів попередніх інстанцій обґрунтованими з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Абзацом 1 частини восьмої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Стаття 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) регламентує заходи впливу та стягнення.

Так, частиною першою статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII, який набрав чинності з 15.10.2014, визначає, серед іншого, тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) внесено зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме підпункт «б» розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 такого змісту: «Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Згідно з пунктом 2 Закону України «Про внесення змін до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці» від 02.03.2015 №219-VIII пункт 9-3 в редакції Закону України від 2 вересня 2014 року №1669-VII вважати пунктом 9-4 (дата набрання чинності - 13.03.2015).

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

При цьому, у нормі прямої дії, пункту 9-4 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» 08.07.2010 №2464-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), яка є спеціальною у розумінні статті 2 цього Закону, відсутня така умова, як наявність сертифіката Торгово-промислової палати України про наявність форс-мажорних обставин, для звільнення від відповідальності. Потреба в цьому сертифікаті виникне при визнанні безнадійної недоїмки та її списанні.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Місто Костянтинівка Донецької області, на території якого знаходиться відповідач, в якого на обліку як платник єдиного внеску перебуває Товариство з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» входить до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р (втратило чинність) та від 02.12.20154 № 1275-р (чинне).

Станом на момент виникнення спірних правовідносин та на момент розгляду даної справи судами першої та апеляційної інстанцій, антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 №405/2014, не закінчилась.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для формування та направлення позивачу спірної вимоги, прийнятої у зв`язку з несплатою позивачем єдиного внеску за період проведення антитерористичної операції та перебування позивача як платника єдиного внеску на обліку в органі доходів і зборів в місті проведення цієї операції, оскільки позивач у вказаному періоді був звільнений від обов`язків платника єдиного внеску щодо своєчасного нарахування та його своєчасної сплати, а орган доходів і зборів - позбавлений можливості застосовувати заходи впливу та стягнення до такого платника.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Костянтинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Державної фіскальної служби у Донецькій області без задоволення, а оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Костянтинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Державної фіскальної служби у Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04.07.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017 у справі №805/1709/17-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М. Шипуліна Л.І. Бившева В.В. Хохуляк