Справа № 802/3910/15-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2019 року

Київ

справа №802/3910/15-а

адміністративне провадження №К/9901/4572/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Тацій Л.В.,

суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г., -

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (далі - Уповноважена особа Фонду, Фонд, Банк відповідно) на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2016 року (прийняту судом у складі: головуючого судді Мельник-Томенко Ж.М., суддів: Сторчака В.Ю., Ватаманюка Р.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду, Фонду про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила: зобов`язати Уповноважену особу Фонду включити її до переліку вкладників Банку для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування та подати до Фонду інформацію щодо неї як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Банку у розмірі 2386 доларів США із нарахованими відсотками, за рахунок коштів Фонду; зобов`язати Фонд включити позивачку до Загального реєстру вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами згідно з договором банківського вкладу за рахунок Фонду.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Вінницький окружний адміністративний суд постановою від 08 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовив.

Цей суд виходив із того, що оскільки договір банківського вкладу від 18 лютого 2015 року № 003-28551-180215, укладений між Банком та позивачем є недійсним в силу закону, тобто нікчемним правочином, то він не створює жодних юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 10 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасував та прийняв нову постанову про задоволення позову. Зобов`язав Уповноважену особу Фонду включити ОСОБА_1 до переліку вкладників Банку для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування та подати до Фонду інформацію щодо вкладника ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Банку у сумі 2386,00 доларів США із нарахованими відсотками за рахунок коштів Фонду. Зобов`язав Фонд включити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Загального реєстру вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами згідно з договором банківського вкладу за рахунок Фонду.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив, що відповідачами не наведено, а судом не встановлено підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу від 18 лютого 2015 року № 003-28551-180215, укладеного між позивачем та Банком, крім того, не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

06 квітня 2016 року Уповноважена особа Фонду звернулася до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а постанову суду першої інстанції - залишити в силі.

У скарзі посилається на те, що умови договору банківського вкладу, за яким здійснювалося перерахування коштів на рахунок позивача з рахунку ОСОБА_2 , надають одним кредиторам переваги перед іншими кредиторами, а отже, такий договір банківського вкладу є нікчемним з підстави, визначеної пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 4452-VІ).

У поясненнях на касаційну скаргу Фонд просить її задовольнити, рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а постанову суду першої інстанції - залишити в силі.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 07 квітня 2016 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду та зупинив виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2016 року до закінчення розгляду справи у суді касаційної інстанції.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 червня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Рибачук А.І., Стеценко С.Г., справу передано головуючому судді.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

18 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та Банком укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 003-28551-180215 "Найкращий від Миколая" у доларах США (далі - Договір банківського вкладу), відповідно до умов якого Банк приймає від вкладника строком до 19 травня 2015 року вклад у розмірі 2386,00 доларів США, відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 , щомісячно нараховує проценти за його користування за процентною ставкою 5,5 % річних та зобов`язується повернути його.

Згідно з меморіальним ордером від 18 лютого 2015 року № 15287105 ОСОБА_2 переказала кошти в сумі 2386,00 доларів США (в еквіваленті 64 944 грн 02 коп.) з рахунку № НОМЕР_3 на депозитний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 в Банку.

Постановою Правління Національного банку України (далі - НБУ) від 02 березня 2015 року № 150 Банк віднесено до категорії неплатоспроможних.

02 березня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк", відповідно до якого з 03 березня 2015 року у Банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова В.В.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 08 квітня 2015 року № 71 внесені зміни до рішення від 02 березня 2015 року № 51 щодо строку запровадження тимчасової адміністрації, який продовжено до шести місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 03 серпня 2015 року № 147 строки здійснення тимчасової адміністрації у Банку та повноваження Уповноваженої особи Фонду продовжено до 02 жовтня 2015 року включно.

Постановою НБУ від 02 жовтня 2015 року № 664 вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати Банк.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02 жовтня 2015 року № 181 розпочато процедуру ліквідації Банку з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно, призначено Уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора банку, визначені законом.

Наказом тимчасової адміністрації Банку від 29 травня 2015 року № 408 "Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб ПАТ "Дельта банк" та створення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ "Дельта Банк" призначено здійснення перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями, на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав, визначених у частині третій статті 38 Закону № 4452-VІ.

Згідно з витягом з протоколу засідання Комісії з питань перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ "Дельта Банк" Договір банківського вкладу, укладений між ОСОБА_1 та Банком, визнано нікчемним.

Наказом Уповноваженої особи Фонду від 16 вересня 2015 року № 813 до Договору банківського вкладу застосовано наслідки нікчемності договорів з підстав, передбачених пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VІ.

05 жовтня 2015 року Уповноваженою особою Фонду прийнято наказ № 15, яким на час ліквідації ПАТ "Дельта Банк" обмежено здійснення операцій щодо виплати коштів вкладникам-фізичним особам, в тому числі і позивачці ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із такими діями відповідачів, ОСОБА_1 звернулася до суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 04 липня 2018 року (справа № 826/1476/15) виснував, що перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання про віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI.

У цьому рішенні суд зазначив також, що поняття «подрібнення вкладів», «розбивка вкладів», вжиті у судових рішеннях, не є правовими. Фактично під «подрібненням» чи «розбивкою» розуміється перерахування коштів з рахунку однієї фізичної особи на рахунок іншої.

Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то стаття 38 Закону № 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторони правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

При цьому при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК та частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписала уповноважена особа Фонду як особа, що здійснює повноваження органу управління банку.

У постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а Велика Палата Верховного Суду за подібних до встановлених у справі, що розглядається, обставин зазначила, що відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту) на відповідному банківському рахунку розміщено 8000 доларів США строком до 22 січня 2016 року, що підтверджується платіжним дорученням.

Укладення зазначеного договору й зарахування коштів на рахунок відбулись до початку віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації (02 березня 2015 року).

Отже, вклад розміщено на рахунку АТ «Дельта Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону № 4452-VI. При цьому, відповідач не навів правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до приписів Закону № 4452-VI.

Велика Палата Верховного Суду погодилася з позицією судів попередніх інстанцій, які дійшли висновку, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання Уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в АТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду.

Ці висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, ухвалені за результатами розгляду справ, фактичні обставини яких є певним чином подібними до фактичних обставин, встановлених у справі, що розглядається, - спір у справі, що розглядається, також стосується правомірності дій Уповноваженої особи Фонду щодо відмови включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, тому колегія суддів у вимірі фактичних обставин цієї справи вважає, що суд апеляційної інстанції обґрунтовано зобов`язав Уповноважену особу Фонду включити позивача до переліку вкладників Банку та подати до Фонду інформацію щодо позивача, як вкладника який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

За змістом частин першої та другої статті 341 КАС (в редакції після 15 грудня 2017 року) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Що ж стосується позовних вимог про зобов`язання Фонду включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Банку за рахунок Фонду, слід зазначити таке.

Відповідно до статті 27 Закону № 4452-VІ уповноважена особа складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, яз визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Отже, враховуючи те, що затвердженню виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників передує надання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, позовні вимоги до Фонду є передчасними, оскільки відсутній спір між позивачем та Фондом.

За наведених обставин, рішення суду апеляційної інстанції в частині зобов`язання Фонду включити позивача до Загального реєстру вкладників Банку, які маються право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, підлягає скасуванню.

У решті судове рішення апеляційного суду стосовно вимог про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду включити позивача до переліку вкладників Банку для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування та подати додаткову інформацію про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у Банку за рахунок Фонду залишити без змін.

Вказана правова позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 814/4091/15.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2016 року у частині зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами згідно з договором банківського вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

У решті рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді : А.І. Рибачук

С.Г. Стеценко