Справа № 826/13980/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурко О. І.,

за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Нафтогазвидобувного управління «Полтаванафтогаз» до Головного управління ДФС в Полтавській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2019, -

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області від 05.07.2018 № , № , № ;

- визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо невжиття заходів, які передбачені під час проведення процедури адміністративного оскарження за скаргами платника - Договору про спільну діяльність від 24.12.1997 №999/97 - уповноважено особа НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» від 13.07.2018 №01/01/11/06/02/01-02/1/3097, № 01/01/11/06/02/01-02/1/3098 про скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області від 05.07.2018 № , № , № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 березня 2019 позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачі Головне управління ДФС в Полтавській області та Державна фіскальна служба України подали апеляційну скаргу, в яких просили скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2019 апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Полтавській області повернуто апелянту.

Таким чином, предметом апеляційного розгляду є скарга Державної фіскальної служби України.

В судове засідання з`явилися представники сторін. Представник апелянта Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС в Полтавській області підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції. Представник позивача просив залишити ухвалене рішення суду без змін, посилаючись на доводи, викладені в письмовому відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції прийшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з того, що Державна фіскальна служба України мала керуватись нормами пунктів 56.3, 56.6, 56.7, 56.8, 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України та приймати рішення по суті скарги позивача. А з урахуванням того, що відповідачем цей обов`язок не виконано, - настали наслідки, передбачені п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України, отже, скаргу позивача (про скасування податкових повідомлення-рішення від 05.07.2018) слід вважати задоволеною, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення - скасованими.

Апелянт в свою чергу, посилається на те, що Порядком № 916 надано право контролюючому органу залишити скаргу платника без розгляду. Вказує, що ДФС України з`ясувавши, що ПАТ «Укрнафта» до контролюючого органу раніше вже було подано скаргу з цього самого питання (ті ж самі висновки перевірки), керуючись п.4 Порядку № 916 залишила скаргу без розгляду, а отже визнання протиправною бездіяльності щодо не розгляду по суті скарги суперечить нормам податкового законодавства.

Як встановлено судом, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Полтавській області проведено камеральні перевірки Договору про спільну діяльність з питання дотримання граничних строків сплати, визначених чинним податковим законодавством, узгоджених сум податкових зобов`язань з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за період з 01.10.2015 по 10.10.2016, за результатами яких складено акт від 17.01.2018 №384/16-31-12-11-30/403739509 та акт від 17.01.2018 №385/16-31-12-11-30/403739509.

Перевіркою встановлено, що Договором про спільну діяльність на порушення вимог Податкового кодексу України допущено несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами, у тому числі і авансових внесків з рентної плати за користування надрами, із затримкою більше 30 календарних днів наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

За висновками Актів перевірки встановлено порушення позивачем п. 257.4 та п. 257.5 ст. 257 Податкового кодексу України щодо строків сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з плати за користування надрами для видобування корисних копалин та рентній платі за видобутий природний газ та газовий конденсат за період з 21.05.2015 по 10.10.2016.

На підставі вказаного акту відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 07.02.2018 № , № , № , № про сплату штрафів на підставі статті 126 Податкового кодексу України в розмірі 20 % на загальну суму 177 762 639,87 грн. за затримку сплати грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату.

У зв`язку із незгодою з висновками Актів перевірки та винесеними податковими повідомленнями-рішеннями від 07.02.2018 № , № , № , № , позивачем подано скаргу до Державної фіскальної служби України, за результатами розгляду якої прийнято рішення від 20.04.2018 № 13912/6/99-99-11-03-01-25 та № 13911/6/99-99-11-03-01-25, якими податкові повідомлення-рішення від 07.02.2018 №№ , , , скасовано в частині застосування штрафу за несвоєчасну сплату авансових внесків з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин та з врахуванням подання уточнюючих розрахунків на зменшення податкових зобов`язань.

06 липня 2018 року позивач отримав нові податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 05.07.2018 №№ , , , в яких зазначено, що вони прийняті на підставі статті 126 Податкового кодексу України відповідно до актів перевірки від 17.01.2018 №384/16-31-12-11-30/403739509, № 385/16-31-12-11-30/403739509 та рішень про результати розгляду скарги Державної фіскальної служби України від 20.04.2018 № 13912/6/99-99-11-03-01-25, №13911/6/99-99-11-03-01-25, зокрема:

- від 05.07.2018 № про сплату штрафу в розмірі 20 % на суму 30 992 003,84 грн. за затримку сплати грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу;

- від 05.07.2018 № про сплату штрафу в розмірі 20 % на суму 4 428 072,51 грн. за затримку сплати грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин газового конденсату;

- від 05.07.2018 № про сплату штрафу в розмірі 20 % на суму 2 965 461,30 грн. за затримку сплати грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу.

Не погодившись з новими податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДФС у Полтавській області від 05.07.2018, позивач подав скаргу до Державної фіскальної служби України, на яку позивачем отримано рішення від 26.07.2018 №24714/6/99-99-11-03-01-25 та № 24713/6/99-99-11-03-01-25, якими залишила скарги позивача без розгляду з тих мотивів, що платником подавались до контролюючого органу скарги з цього ж самого питання.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з п.п. 257.3.1 п. 257.3.1 ст. 257 Податкового кодексу платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію, яка містить додатки: з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин:

- за місцезнаходженням ділянки надр, з якої видобуті корисні копалини, у разі розміщення такої ділянки надр у межах території України;

- за місцем обліку платника рентної плати у разі розміщення ділянки надр, з якої видобуто корисні копалини, в межах континентального шельфу та/або виключної (морської) економічної зони України.

Пунктом 57.1 ст. 57 Податкового кодексу визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 257.4 ст. 257 Податкового кодексу у податковому (звітному) періоді платники рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин та уповноважена особа, які здійснюють видобування нафти, конденсату, газу природного, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, платники рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та платники рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України сплачують авансові внески з рентної плати у податковому (звітному) періоді до 30 числа кожного місяця (у лютому - до 28 або 29 числа). Розмір таких авансових внесків складається з однієї третини суми податкових зобов`язань з рентної плати, визначеної у податковій декларації за попередній податковий (звітний) період.

Згідно з п. 257.5 ст. 257 Податкового кодексу сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації з урахуванням фактично сплачених авансових внесків.

Пунктом 87.9 ст. 87 Податкового кодексу передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

На момент проведення перевірки податковий орган був наділений повноваженнями проведення камеральної перевірки з цього питання.

Згідно з пунктами 56.2-56.3 статті 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарги на рішення державних податкових інспекцій подаються до контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів.

У разі коли контролюючий орган приймає рішення про повне або часткове незадоволення скарги платника податків, такий платник податків має право звернутися протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання рішення про результати розгляду скарги, зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня.( пункт 56.6 статті 56 Податкового кодексу України)

Згідно з пунктами 56.8-56.9 статті 56 Податкового кодексу України, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Як встановлено, позивач, отримав три нових податкових повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Полтавській області від 05.07.2018, оскаржив їх в порядку адміністративного оскарження, однак ДФС України рішеннями залишила скарги позивача з тих мотивів, що платником подавались до контролюючого органу скарги з цього ж самого питання.

Однак, контролюючий орган прийняв нові рішення про визначення грошового зобов`язання, та відповідно, у разі їх оскарження позивачем в адміністративному порядку, повинен був надати вмотивоване рішення за скаргою платника податків.

Враховуючи ненадання відповіді на скаргу позивача, подану не як повторно за результатами розгляду первинної скарги яка вже розглядалася, а зовсім на нові податкові повідомлення-рішення, з іншою сумою зобов`язання, з доводами та обґрунтуванням, яке відрізняється від первинно поданої скарги, контролюючий орган не мав підстав для залишення такої скарги без розгляду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у цьому випадку настали наслідки передбачені п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України, отже, скаргу позивача (про скасування податкових повідомлення-рішення від 05.07.2018) слід вважати задоволеною, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення - скасованими.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності та в межах апеляційної скарги, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права ухвалив рішення повно і всебічно з`ясувавши обставини справи.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2019 у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Нафтогазвидобувного управління «Полтаванафтогаз» до Головного управління ДФС в Полтавській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 24.06.2019