Справа № 855/210/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/210/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кузьмишиної О.М.,

суддів Костюк Л.О. та Пилипенко О.Є.,

за участю секретаря Пушенко О.І.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Рахнянського Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Центральної виборчої комісії про скасування постанови ЦВК № 1257 від 24 червня 2019 року про відмову у реєстрації кандидатом у народні депутати України та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до Шостого апеляційного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної виборчої комісії, в якому просить:

- скасувати постанову Центральної виборчої комісії № 1257 від 24 червня 2019 року «Про відмову у реєстрації кандидатів в народні депутати України ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , висунутих у порядку самовисування на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року»;

- зобов`язати Центральну виборчу комісію вчинити дії, а саме зареєструвати ОСОБА_2 кандидатом у народні депутати в одномандатному виборчому окрузі № 212 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Центральна виборча комісія протиправно відмовила ОСОБА_2 у реєстрації кандидатом у народні депутати України, а отже оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначає, що постанова ЦВК не підписана Головою Комісії. Крім того, вона винесена відносно двох осіб ( ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ). Як вважає позивачка, рішення про відмову їй в реєстрації в якості кандидата в народні депутати України є актом індивідуальної дії, застосовується одномоментно до однієї особи, а тому така постанова є юридично нікчемною за своїм змістом.

На думку позивача, посилання ЦВК на те, що всупереч вимогам пункту 2 частини 2 статті 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України» в поданій ОСОБА_2 автобіографії не міститься відомостей про час проживання на території України, адреси місця проживання та номер мобільного телефону, а також не зазначено повних і однозначних відомостей про посаду (заняття), місце роботи і склад сім`ї, є необґрунтованими. Адже, адреса місце проживання на території України і всі інші встановлені вимогами Закону дані, вказані як в самій автобіографії, так і в заявах про самовисування, про відсутність заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини.

Також позивач зазначає, що згідно інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 06 березня 2012 року по 05 січня 2017 року включно вона заміняла посаду директора агентства нерухомості і постійно проживала на території України. Також безперервне проживання позивачки на території України більше 5 років підтверджує закордонний паспорт.

Як вказує ОСОБА_2 , оскаржувана постанова перешкоджає реалізації її конституційних прав на участь у виборах і бути обраною народним депутатом Верховної Ради, суперечить основним конституційним нормам (ст. 38 Конституції України), які регламентують права та свободи громадянина, а тому має бути скасована.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні 28 червня 2019 року о 17 год. 00 хв.

Відповідачем 28 червня 2019 року подано відзив на адміністративний позов разом із додатками, які витребовував суд, в якому він просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що постанова ЦВК № 1257 від 24 червня 2019 року прийнята у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а отже вказана постанова є законною.

В обґрунтування своєї позиції ЦВК зазначає, що до заяви про самовисування ОСОБА_2 додано дублікат квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 19 червня 2019 року № 0.0..1 про переказ у безготівковому порядку на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії коштів у розмірі 41 730 грн., внесених ОСОБА_1 , а в графі «призначення платежу» вказано: «грошова застава кандидата у народні депутати України ОСОБА_2 ».

Вказаний факт підтверджується також копією витягу з виписки за 19 червня 2019 року зі спеціального рахунку Центральної виборчої комісії, відкритого для зарахування грошової застави (додається до відзиву).

За вказаних обставин грошові кошти, що надійшли на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії не є грошовою заставою відповідно до статті 56 Закону, а відтак дублікат квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 19 червня 2019 року не є документом про внесення грошової застави кандидатом у народні депутати України саме ОСОБА_2 відповідно до статті 56 Закону.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, підтримав позов в повному обсязі та з урахуванням викладених у ньому обставин, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення, заперечував проти позову та з урахуванням викладених у відзиві доводів, просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів встановила.

19 червня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Центральної виборчої комісії із заявою про самовисування кандидатом у народні депутати України та просила зареєструвати її кандидатом у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 212.

До вказаної заяви позивачкою були додані: автобіографія кандидата у народні депутати України; заява про відсутність заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини кандидата у народні депутати України; документ про внесення грошової застави; фотографії кандидата розміром 4x6 см; ксерокопії паспорта громадянина України кандидата у народні депутати України; передвиборна програма кандидата у народні депутати України.

Центральною виборчою комісією вказані документи були прийняті 19 червня 2019 року о 17 год. 08 хв., що підтверджується довідкою, яка міститься в матеріалах справи.

За результатами розгляду документів Центральною виборчою комісією 24 червня 2019 року, прийнято постанову № 1257 «Про відмову у реєстрації кандидатів в народні депутати України ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , висунутих у порядку самовисування на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року».

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вказана постанова підлягає розгляду в даній справі лише в частині відмови в реєстрації кандидатом в народні депутати України ОСОБА_2 .

Так, підставами для відмови у реєстрації кандидатом в народні депутати України ОСОБА_2 слугували:

- невідповідність вимогам пункту 2 частини 2 статті 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України» поданої автобіографії, оскільки остання не містить відомостей про час проживання на території України, адресу місця проживання та контактний номер телефону, а також не зазначено повних та однозначних відомостей про посаду (заняття), місце роботи та склад сім`ї;

- внесення грошової застави неналежною особою, а отже, передбачений пунктом 4 частини 2 статті 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України» документ про внесення грошової застави кандидатом у народні депутати України відповідно до ст. 56 Закону, вважається не поданим.

Вважаючи вищезазначену постанову ЦВК протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивачка звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам в межах доводів адміністративного позову, колегія суддів виходить з такого.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про вибори народних депутатів України» від 17.11.2011 № 4061-VI (далі - Закон № 4061-VI), Законом України «Про Центральну виборчу комісію» від 30.06.2004 № 1932-IV (далі - Закон № 1932-IV), в редакціях, що були чинними на момент виникнення цих правовідносин, та підзаконними нормативно-правовими актами, прийнятими на їх виконання.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону № 1932-IV Центральна виборча комісія є постійно діючим колегіальним державним органом, який діє на підставі Конституції України та законів України і наділений повноваженнями щодо організації підготовки і проведення виборів Президента України, у порядку та в межах, встановлених законами України.

Статтею 2 Закону № 1932-IV встановлено, що Комісія відповідно до своїх повноважень забезпечує дотримання передбачених Конституцією України та законами України принципів і засад виборчого процесу, реалізацію виборчих прав громадян України. Комісія будує свою діяльність на принципах верховенства права, законності, незалежності, об`єктивності, компетентності, професійності, колегіальності розгляду і вирішення питань, обґрунтованості прийнятих рішень, відкритості і публічності.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону № 1932-IV Комісія та її члени зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, цим та іншими законами України.

Згідно з пунктом 6 статті 19 Закону № 1932-IV Комісія реєструє кандидатів у народні депутати України в порядку, встановленому законом.

За змістом статті 55 Закону № 4061-VI та пункту 1 Роз`яснення щодо застосування деяких положень Закону України «Про вибори народних депутатів України» під час реєстрації кандидатів у народні депутати України, затвердженого постановою Центральної виборчої комісії від 29 травня 2019 року № 909 (зі змінами), Центральна виборча комісія реєструє кандидата в народні депутати України, який балотується в одномандатному виборчому окрузі в порядку самовисування, за умови пред`явлення ним особисто одного із документів, передбачених пунктом 1 або 2 частини третьої статті 2 Закону України «Про вибори народних депутатів України», та отримання нею визначених частиною другою статті 55 Закону документів, які обов`язково повинні містити відомості, зазначені у наведеній нормі Закону.

Відповідно до частини 2 статті 55 Закону № 4061-VI особа, яка виявила бажання балотуватися в одномандатному виборчому окрузі в порядку самовисування, для реєстрації кандидатом у народні депутати України на позачергових виборах народних депутатів України повинна особисто під час подання документів до Центральної виборчої комісії пред`явити паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для осіб, недавно прийнятих до громадянства України) та подати, зокрема:

- автобіографію кандидата в депутати, на паперовому носії та в електронному вигляді, що обов`язково повинна містити: прізвище, власне ім`я (всі власні імена) та по батькові (за наявності), число, місяць, рік і місце народження, громадянство із зазначенням часу проживання на території України, відомості про освіту, трудову діяльність, посаду (заняття), місце роботи, громадську роботу (у тому числі на виборних посадах), партійність, склад сім`ї, адресу місця проживання, контактний номер телефону, відомості про наявність чи відсутність судимості;

- документ про внесення грошової застави відповідно до статті 56 Закону України «Про вибори народних депутатів України».

Згідно частини 4 статті 55 Закону № 4061-VI Центральна виборча комісія видає особі, яка подала документи, зазначені у частині першій або частині другій цієї статті, довідку про їх прийняття. Довідка має містити перелік прийнятих документів, число, місяць і рік, а також час їх прийняття, посаду і прізвище особи, яка прийняла документи.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що 19 червня 2019 року позивачкою до Центральної виборчої комісії подано заяву про самовисування щодо реєстрації її кандидатом у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 212 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року, автобіографію, та інші документи, які передбачені статтею 55 Закону № 4061-VI.

Розглянувши вказані документи Центральна виборча комісія встановила, що всупереч вимогам пункту 2 частини 2 статті 55 Закону № 4061-VI подана автобіографія ОСОБА_2 не містить відомостей про час проживання на території України, адресу місця проживання та контактний номер телефону, а також не зазначено повних та однозначних відомостей про посаду (заняття), місце роботи та склад сім`ї.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 60 Закону № 4061-VI Центральна виборча комісія відмовляє в реєстрації кандидата (кандидатів) у депутати в разі відсутності документів, зазначених у частині першій статті 54 чи частинах першій або другій статті 55 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 Роз`яснень щодо застосування деяких положень Закону України «Про вибори народних депутатів України» під час реєстрації кандидатів у народні депутати України, затверджених постановою Центральною виборчою комісією № 909 від 29 травня 2019 року документ вважається таким, що не поданий для реєстрації кандидатом у депутати, у разі відсутності в ньому відомостей, які обов`язково повинні міститися у такому документі згідно з вимогами Закону.

Тобто в Законі № 4061-VI визначено обов`язкові вимоги до автобіографії кандидата в депутати, які на думку ЦВК позивачем дотримано не було.

Зі змісту оскаржуваної постанови ЦВК слідує, що у поданій разом із заявою про самовисування автобіографії позивач не зазначив відомостей про час проживання на території України, адресу місця проживання та контактний номер телефону, а також не зазначено повних та однозначних відомостей про посаду (заняття), місце роботи та склад сім`ї, що, на думку Комісії, не відповідає вимогам пункту 2 частини другої статті 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України».

Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Системний аналіз положень частини 2 статті 55, пункту 2 частини 1 та частини 3 статті 60 Закону № 4061-VI вказує на те, що однією з обставин, з якою закон пов`язує наявність підстав для відмови у реєстрації кандидатом у народні депутати України, є неподання визначених законом документів; у випадку ж наявності помилки і неточності у змісті поданого документа, зазначене може бути усунено шляхом внесення відповідних виправлень та не може бути підставою для відмови в реєстрації кандидата в депутати.

Так, Європейський суд з прав людини у виборчих справах щодо інших країн, зокрема, у рішенні від 19 липня 2007 року «Краснов та Скуратов проти Російської Федерації», визначає поняття «надмірного формалізму», коли в документі відсутня якась назва або реквізит, це вважається органами влади не помилкою (неточністю), а відсутністю самого документу.

Таким чином, Європейський суд з прав людини вважає хибною практикою факт позбавлення органами виконавчої влади заявника можливості приймати участь в виборах у зв`язку з можливим неподанням заявником точної інформації про свою зайнятість, через що в подібних правових ситуаціях суд вважає відсутнім розумне співвідношення пропорційності між застосованим заходом і законною метою.

Отже, підставою для відмови в реєстрації позивача кандидатом у депутати міг бути факт неподання автобіографії, а не її оформлення із порушенням вимог пункту 2 частини 2 статті 55 Закону № 4061-VI, яке полягає у відсутності певних відомостей.

Проте, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 була подана автобіографія на 1 аркуші, що підтверджується відповідною довідкою ЦВК.

Тобто, допущена неповнота оформлення автобіографії є лише неточністю, яка може бути усунена відповідно до вимог частини третьої статті 60 Закону № 4061-VI.

Якщо у документі пропущена буква або слово, використано невдалий чи неточний термін, словосполучення, або не тотожне речення, це не є перешкодою для розуміння змісту викладених даних, але викладена інформація спрямована на виконання норми законодавства, тоді це має вважатися помилкою, що підлягає виправленню або уточненню. Якщо ж документ оформлено не належним чином, тобто у ньому містяться не всі необхідні та важливі дані, що за Законом повинні бути вказані, або відсутні підпис, печатка та інші необхідні реквізити, тоді слід вважати, що документ відсутній.

Отже, аналізуючи вказані норми необхідно вказати, що недотримання певних вимог щодо оформлення документу є підставою для внесення до нього виправлень, а не підставою для прийняття рішення про відсутність такого документу взагалі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 855/150/19, яка в контексті ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковою для врахування колегією суддів при розгляді даної справи.

Що стосується другої підстави для відмови у реєстрації ОСОБА_2 кандидатом у народні депутати України, а саме внесення грошової застави неналежною особою, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з частиною 2 статті 56 Закону № 4061-VI, кандидат у депутати, який балотується в одномандатному окрузі в порядку самовисування, після початку виборчого процесу та до подання документів Центральній виборчій комісії для реєстрації вносить на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії грошову заставу в розмірі десяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Частиною 6 зазначеної статті встановлено, що грошова застава, внесена кандидатом у депутати, який балотувався в одномандатному окрузі в порядку самовисування, повертається у разі, якщо за підсумками виборів кандидат визнаний обраним в одномандатному окрузі, у восьмиденний строк з дня офіційного оприлюднення результатів виборів депутатів на рахунок, вказаний у заяві, поданій до Центральної виборчої комісії обраним народним депутатом.

З системного аналізу статті 56 Закону № 4061-VI вбачається, що документ про внесення грошової застави має відображати:

- здійснення оплати грошової застави саме кандидатом, який балотується в одномандатному виборчому окрузі та подає документи для реєстрації;

- здійснення оплати кандидатом до подання документів до Комісії для реєстрації;

- здійснення оплати на спеціальний рахунок ЦВК, відкритий для зарахування грошової застави;

- внесення грошових коштів в розмірі десяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Така ж позиція викладені у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 26 червня 2019 року у справі № 855/154/19.

Колегія суддів також звертає увагу, що необхідність внесення грошової застави саме кандидатом у народні депутати України також підтверджується і абз. 2 ч. 3 ст. 56 Закону №4061-VI, згідно з якою у разі прийняття Центральною виборчою комісією рішення про відмову в реєстрації кандидата у депутати, який балотується в одномандатному окрузі в порядку самовисування, внесена грошова застава повертається у п`ятиденний строк після прийняття відповідного рішення на визначений відповідним кандидатом у депутати рахунок.

Однак, як встановлено колегією суддів, та не заперечується позивачем, до заяви про самовисування ОСОБА_2 додано дублікат чека квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 19.06.2019 № 0.0..1 про переказ у безготівковому порядку на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії коштів у розмірі 41 730 грн., внесених ОСОБА_1 , а в графі «призначення платежу» вказано: «грошова застава кандидата у народні депутати України ОСОБА_2 ».

Отже, передбачений пунктом 4 частини 2 статті 55 Закону № 4061-VI документ про внесення грошової застави кандидатом у народні депутати України ОСОБА_2 подано не було.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 60 Закону № 4061-VI Центральна виборча комісія відмовляє в реєстрації кандидата в народні депутати України в разі відсутності документів, зазначених у частині другій статті 55 Закону.

З огляду на зазначене, Центральною виборчою комісією обґрунтовано прийнято постанову № 1257 від 24 червня 2019 року в частині відмови в реєстрації кандидата в народні депутати України ОСОБА_2 , висунутого в порядку самовисування в одномандатному виборчому окрузі № 212 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року, а тому, вона не підлягає скасуванню, а відповідно позовні вимоги задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про Центральну виборчу комісію», Законом України «Про вибори народних депутатів», ст.ст. 241, 242, 243, 246, 268, 269, 271, 272, 273, 278 КАС України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Центральної виборчої комісії про скасування постанови ЦВК № 1257 від 24 червня 2019 року про відмову у реєстрації кандидатом у народні депутати України та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження в порядку ч. 1 ст. 272 КАС України та може бути оскаржене до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у дводенний строк шляхом подачі апеляційної скарги через Шостий апеляційний адміністративний суд.

Головуючий суддя О.М. Кузьмишина

Судді Л.О. Костюк

О.Є. Пилипенко

Головуючий суддя Кузьмишина Олена Миколаївна

Судді: Костюк Любов Олександрівна

Пилипенко Олена Євгеніївна