Справа № 400/315/19
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/315/19

Категорія: 112010201
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В.В.
Час і місце ухвалення: м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів ОСОБА_1

Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області, в якому просила зобов`язати відповідача перерахувати її померлому чоловіку ОСОБА_3 , пенсію у розмірі 90% грошового забезпечення з 01.01.18, зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати ОСОБА_2 30% грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_3 із розміру 90% грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що отримує пенсію відповідно до ст. 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у разі втрати годувальника - чоловіка ОСОБА_3 . Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.18 року військовим пенсіонерам було здійснено перерахунок раніше призначеної пенсії. Проте, Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області протиправно відмовлено в перерахунку пенсії, враховуючи 90% грошового забезпечення померлого чоловіка ОСОБА_3 .

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року у задоволені позову ОСОБА_2 . до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 ,подала апеляційну скаргу в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачу пенсія у разі втраті годувальника повинна бути обрахована з 90% грошового забезпечення померлого чоловіка, при цьому на думку позивачки її пенсія виплачується з розміру 70% грошового забезпечення померлого чоловіка, що є протиправним.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонеркою та отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно до п. "б" ст. 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

ОСОБА_3 , чоловік позивачки, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був військовим пенсіонером, мав стаж вислуги військової служби 34 роки та отримував пенсію за вислугу років в розмірі 90% від грошового забезпечення.

Головним управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.18 Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб проведено перерахунок пенсій військовим пенсіонерам.

Оскільки, за думкою позивача, внаслідок здійсненого перерахунку пенсії ОСОБА_3 , відповідачем протиправно зменшено відсоток грошового забезпечення з 90% до 70%, ОСОБА_2 звернулась до ГУ ПФУ в Миколаївській області про здійснення перерахунку її пенсії в розмірі 30% розміру грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_3 , виходячи із 90% його грошового забезпечення.

Листом №2812/03 від 06.06.2018 Головне управління ПФУ в Миколаївській області повідомило позивача про те, що розмір її пенсії перерахований та встановлений відповідно до вимог чинного законодавства.

Не погодившись з такою відмовою управління пенсійного фонду, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було правомірно відмовлено позивачці в перерахунку пенсії її померлого чоловіка у розмірі 90% грошового забезпечення, а також в перерахунку її пенсії, виходячи із цього 90 % розміру грошового забезпечення, оскільки при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2 , не здійснювався перерахунок пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_3 відповідно до Постанови №103, та не було зменшено відсотку його грошового забезпечення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 49 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Як зазначено в п.1 ч.1ст.8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають право громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону та інші особи, передбачені цим законом.

Частиною 1 статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно до п. "б" ст. 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до п. "б" ст. 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах: сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

При цьому, за ст. 37 Закону пенсії в разі втрати годувальника, які призначаються членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, не можуть бути нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становив 1373 гривні (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 7 грудня 2017 року № 2246-УІІІ).

Так, згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 №ЮН51214 від 21.03.18, розмір грошового забезпечення ОСОБА_3 становить 7725 гривень. Саме, виходячи з цього розміру, без визначення відсотку за вислугу років, й обраховано пенсію позивачки. Однак, оскільки 30% обрахований розміру пенсії 2317,50 грн. є меншим, ніж передбачений ст. 37 Закону мінімальний розмір пенсії в разі втрати годувальника, відповідачем обраховано розмір пенсії позивача в розмірі 3060,43 грн., що дорівнює двом розмірам прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, з надбавкою до пенсії "діти-війни".

За таких обставин, обрахунок пенсії позивачки здійснювався, виходячи із загального розміру грошового забезпечення її померлого чоловіка ОСОБА_3 , а не з розміру 70% або 90% грошового забезпечення померлого чоловіка, , що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме листом - відповіддю №2812/03 від 06.06.2018 та витягом з пенсійної справи №, а тому доводи апелянта є безпідставними та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм права.

Таким чином, позивачу обґрунтовано відмовлено в перерахунку її пенсії, виходячи із 90 % розміру грошового забезпечення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правильного нарахування ГУПФ в Миколаївський області пенсії по втраті годувальника .

Щодо вимоги здійснити перерахунок пенсії померлого чоловіка з розрахунку 90% грошового забезпечення з 01.01.2018 року, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. З ч. 1 ст. 49 Закону України від 09.07.2003 № 1058-УІ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, зокрема, у разі смерті пенсіонера.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 13.02.2017 Серія НОМЕР_1 , виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській облас. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 81 рік, про що 13.02.201. складено відповідний актовий запис № 637; місце смерті: Україна, Миколаївська область, місто Миколаїв (додаток 1 до відзиву від 28.02.2019).

Згідно з атестатом № 141 ОСОБА_4 з 01.03.2017, у зв`язку зі смертю, знято з обліку головного управління та закрито особовий рахунок № НОМЕР_2 в установі Філія - Миколаївське обласне управління АТ «Державний ощадний банк» (додаток 2 до відзиву від 28.02.2019).

Враховуючи вищезазначене, з 01.03.2017 перерахунків пенсії ОСОБА_3 головним управлінням не проводилось, виплата пенсії припинена.

Таким чином, твердження апелянта щодо зменшення розміру пенсії померлого чоловіка, ОСОБА_3 , з 90 % до 70 % грошового забезпечення, у зв`язку з проведенням перерахунку пенсії останнього з 01.01.2018 у відповідності до Постанови № 103, не відповідають дійсності, так як даного перерахунку головним управлінням не проводилось.

За таких обставин вимоги позивачки щодо, здійснення перерахунку пенсії померлому чоловіку, ОСОБА_3 , з розрахунку 90 % його грошового забезпечення з 01.01.2018, є неправомірними та такими, що не підлягають ; задоволенню з огляду на вищевикладене.

Посилання апелянта на рішення Верховного суду від .03.04.2018 року справа № 175/1665/17, постанову Верховного суду 24.04.2018 року по справі № 683/12623/17 та на рішення в зразковій справі Верховного суду № 240/5401/18, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в справах на які посилається позивач предметом спору є застосування Постанови № 103 та зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку, що є відмінним від суті спору по даній справі.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції - відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 07 лютого 2019 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311,ст.315, 316, 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 25 червня 2019 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова