Справа № 855/173/19
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2019-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 червня 2019 року

Київ

справа №855/173/19

адміністративне провадження №А/9901/138/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді-доповідача: Мартинюк Н.М.,

суддів: Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

при секретарі: Івашків Р.В.,

розглянувши у судовому засіданні

апеляційну скаргу Центральної виборчої комісії

на рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року

(головуючий суддя: Кузьмишина О.М., судді: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.)

у справі № 855/173/19

за позовом ОСОБА_1

до Центральної виборчої комісії

про визнання протиправною та скасування постанови про відмову у реєстрації кандидатом у народні депутати України,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть спору

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Центральної виборчої комісії (далі - відповідач, ЦВК), в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову Центральної виборчої комісії від 22 червня 2019 року № 1164 «Про відмову у реєстрації кандидатів у народні депутати України ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , висунутих у порядку самовисування на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року» (далі - Постанова ЦВК) у частині, яка стосується позивача;

- зобов`язати Центральну виборчу комісію зареєструвати ОСОБА_1 кандидатом у народні депутати в одномандатному виборчому окрузі № 79 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року.

Позивач вказує, що ЦВК протиправно відмовила йому у реєстрації кандидатом у народні депутати України з підстав невідповідності поданої автобіографії нормам частини другої статті 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України» - через відсутність відомостей про громадську роботу. Такі відомості містяться у поданій ним до ЦВК автобіографії, але позначені як його трудова діяльність, зокрема вказано, що у 1998 році він перебував на посаді виконуючого обов`язки начальника штабу ДНД (добровільної народної дружини) при виконкомі Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області.

Шостий апеляційний адміністративний суд рішенням від 26 червня 2019 року адміністративний позов задовольнив. Визнав протиправною та скасував постанову ЦВК від 22 червня 2019 року № 1164 «Про відмову у реєстрації кандидатів у народні депутати України ОСОБА_1 . та ОСОБА_3 , висунутих в порядку самовисування на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року» в частині, яка стосується ОСОБА_1 Зобов`язав ЦВК зареєструвати ОСОБА_1 кандидатом у народні депутати в одномандатному виборчому окрузі № 79 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року.

Рішення суд обґрунтував висновком про неправомірність оспорюваної постанови ЦВК з огляду на відсутність правових підстав для відмови у реєстрації позивача кандидатом у народні депутати України. Цей висновок суд зробив з огляду на встановлену обставину подачі позивачем усіх документів, перелік яких визначений пунктами 1 - 6 частини другої статті 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України», у тому числі автобіографії. Відсутність у автобіографії відомостей про громадську роботу не може впливати на можливість реєстрації особи кандидатом у народні депутати України. Задоволення позову у частині зобов`язання ЦВК зареєструвати позивача кандидатом у народні депутати суд обґрунтував необхідністю захисту його порушених прав протиправною постановою ЦВК.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. ЦВК вказує, що судом було порушено норми статті 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України» та пункту 1 Роз`яснення щодо застосування деяких положень Закону України «Про вибори народних депутатів України» під час реєстрації кандидатів у народні депутати України, затвердженого постановою ЦВК від 29 травня 2019 року № 909. Відповідач звертає увагу суду, що подана позивачем автобіографія не містила відомостей про його громадську роботу. А інформацію про роботу, яку позивач виконував на громадських засадах, він вказав серед відомостей про трудову діяльність.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд залишити апеляційну скаргу ЦВК без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свій відзив позивач аргументує тим, що подана ним автобіографія насправді містить відомості про його громадську роботу, а неточності поданих документів не є підставою для відмови у реєстрації кандидата в народні депутати України.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

ІІ Мотиви Верховного Суду

У судовому процесі встановлено, що 20 червня 2019 року позивач звернувся до ЦВК із заявою про самовисування кандидатом у народні депутати України та просив зареєструвати його кандидатом у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 79. До цієї заяви позивач додав: автобіографію кандидата у народні депутати України; заяву про наявність (відсутність) заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини кандидата у народні депутати України; документ про внесення грошової застави; фотографії кандидата розміром 4x6 см; ксерокопію паспорта громадянина України кандидата у народні депутати України; передвиборну програму кандидата у народні депутати України, інші документи - диск. Ці документи були прийняті ЦВК 20 червня 2019 року о 15 год. 15 хв.

За результатами розгляду вказаної заяви та документів 22 червня 2019 року ЦВК прийняла постанову № 1164, якою, поміж іншим, відмовила в реєстрації кандидатом в народні депутати України ОСОБА_1 , висунутого в порядку самовисування в одномандатному виборчому окрузі № 79 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року. Підставою для відмови вказано пункт 2 частини першої статті 60 Закону України «Про вибори народних депутатів України», а саме: невідповідність поданої автобіографії вимогам пункту 2 частини другої статті 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України» - не містить відомостей про громадську роботу (у тому числі на виборних посадах). Позивач вказав ці відомості в поданій автобіографії, але в розділі про свою трудову діяльність, не позначивши, що така робота була на громадських засадах.

Зазначені обставини у судовому процесі не оспорюються. Тоді як спірним є правомірність відмови позивачу у реєстрації кандидатом у народні депутати України з підстав зазначення в поданій ним до ЦВК автобіографії інформації про його громадську роботу в розділі про трудову діяльність без окремого зазначення, що це була громадська робота.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про вибори народних депутатів України» передбачено, що депутатом може бути обраний громадянин України, який на день виборів досяг двадцяти одного року, має право голосу і проживає в Україні протягом останніх п`яти років.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 55 цього Закону Центральна виборча комісія реєструє кандидата у депутати, який балотується в одномандатному окрузі в порядку самовисування, за умови пред`явлення ним особисто одного із документів, передбачених пунктами 1 або 2 частини третьої статті 2 цього Закону, та отримання нею таких документів: автобіографії кандидата в депутати, на паперовому носії та в електронному вигляді, що обов`язково повинна містити: прізвище, власне ім`я (всі власні імена) та по батькові (за наявності), число, місяць, рік і місце народження, громадянство із зазначенням часу проживання на території України, відомості про освіту, трудову діяльність, посаду (заняття), місце роботи, громадську роботу (у тому числі на виборних посадах), партійність, склад сім`ї, адресу місця проживання, контактний номер телефону, відомості про наявність чи відсутність судимості.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 60 Закону України «Про вибори народних депутатів України» Центральна виборча комісія відмовляє в реєстрації кандидата (кандидатів) у депутати, зокрема, в разі: відсутності документів, зазначених у частині першій статті 54 чи частинах першій або другій статті 55 цього Закону.

Частиною третьою цієї статті визначено, що помилки і неточності, виявлені в поданих кандидатами на реєстрацію документах, підлягають виправленню і не є підставою для відмови в реєстрації кандидата в депутати.

Згідно з абзацом першим пункту 1 Роз`яснення щодо застосування деяких положень Закону України «Про вибори народних депутатів України» під час реєстрації кандидатів у народні депутати України, затвердженого постановою ЦВК від 29 травня 2019 року № 909, Центральна виборча комісія реєструє кандидата в депутати за умови отримання документів, передбачених частиною першою статті 54, частинами першою, другою статті 55 Закону, які обов`язково повинні містити відомості, зазначені у наведених нормах Закону.

При цьому документ вважається таким, що не поданий для реєстрації кандидатом у депутати, в разі відсутності в ньому відомостей, які обов`язково повинні міститися у такому документі (абзац четвертий цього пункту).

Норми частини третьої статті 60 Закону України «Про вибори народних депутатів України» чітко встановлюють можливість виправлення кандидатом у народні депутати України недоліків та неточностей у поданих останнім документах. Водночас законодавцем встановлена чітка заборона щодо оцінки таких недоліків та неточностей як підставу для відмови у реєстрації кандидатом у народні депутати України.

Ототожнення відповідачем в оспорюваній Постанові ЦВК неточностей та недоліків указаних відомостей в автобіографії з відсутністю такого документу, не відповідає змісту правового регулювання вищевказаних норм. Оскільки під неподаннями документів для цілей застосування пункту 2 частини другої статті 60 Закону України «Про вибори народних депутатів України» слід розуміти виключно фізичну відсутність будь-якого з документів, передбаченого у частині другій статті 55 цього ж Закону.

Отже, аргументи відповідача про те, що відсутність в поданій автобіографії відомостей про громадську роботу прирівнюється до відсутності такого документу, суперечать вказаним нормам Закону України «Про вибори народних депутатів України».

Оцінюючи оспорювану постанову ЦВК на предмет істотності недоліку в автобіографії позивача для цілей його реєстрації кандидатом у народні депутати України, суд першої інстанції зробив обґрунтований та юридично правильний висновок, що невиокремлення відомостей про громадську роботу в окремий розділ (при їх фактичній наявності в автобіографії) не може мати наслідком позбавлення позивача права на реєстрацію кандидатом у народні депутати України. Ці обставини суд правильно оцінив як такі, що свідчать про невідповідність оспорюваної постанови ЦВК критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Цей висновок суд зробив за встановлення у судовому процесі обставин відображення позивачем у поданій автобіографії відомостей щодо громадської роботи - позивач у 1998 році перебував на посаді виконуючого обов`язки начальника штабу ДНД (добровільної народної дружини) при виконкомі Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області.

Аргументи, наведені відповідачем у апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Частиною дев`ятою статті 273 КАС України встановлено, що у разі несплати судового збору на момент вирішення справи суд одночасно вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 272, 273, 278, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центральної виборчої комісії залишити без задоволення.

Рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з Центральної виборчої комісії (01133, м. Київ, площа Лесі Українки,1; ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Верховного Суду (банк отримувача: УК у Печерському районі/Печерський район/22030102; рахунок отримувача: 6007; ; код банку отримувача: 899998; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)", символ звітності банку: 207) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1152,60 грн. (одна тисяча сто п`ятдесят дві гривні шістдесят копійок).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: Н.М. Мартинюк

Судді: А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко