Справа № 189/849/19
Суддя: Чорна О. В.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/849/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.06.2019 року смт. Покровське Покровського району

Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чорної О.В., за участю секретаря судового засідання Корхової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області департаменту патрульної поліції Фомуляєва Антона Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серія НК №691696 від 17.05.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення НК №691696 від 17.05.2019 року, винесену інспектором роти № 3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області департаменту патрульної поліції Фомуляєвим А. В.відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень, справу закрити.

Позов мотивований наступним.

17.05.2019 року позивач керував транспортним засобом у складі тягача марки MAN TGX 26.480 (номерний знак НОМЕР_1 ) з причепом марки TAD CLASSIC 30-3(номерний знак НОМЕР_2 ); в цей день, на автомобільній дорозі М-04, Знам`янка-Олександрія, 25 км був зупинений працівником поліції (відповідачем), який виніс відносно позивача постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №691696 від 17.05.2019 року.

Відповідно до постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП України. Як зазначено в оскаржуваній постанові, водій керував ТЗ з днз НОМЕР_2 на якому перевозив вантаж, що перевищував 2,6 метри і становив 2,9 метри без узгодженого дозволу (були відсутні автомобілі прикриття), чим порушив п. 22.5 ПДР, та накладений штраф у розмірі 510,00 гривень.

Позивач з винесеним рішення не погоджується, вважає, що працівник поліції не в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які вказують на здійснення правопорушення.

Зазначає, що 17.05.2019 року здійснював перевезення вантажу відповідно до наданого дозволу №82 НГ від 26.04.2019 року по дорозі М-04, яка зазначена у дозволі, під час зупинки працівником поліції всі документи, у тому числі, дозвіл був наданий для перевірки працівнику поліції.

Посилається на Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами - рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Зазначає, що відповідно до п. 27 Правил супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 метри чи довжина 24 метри, у той час як вантаж, який перевозився, не перевищував ширину 3,5 метри, тому супровід автомобілем прикриття не потребував.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, вважає позовні вимоги незаконними, безпідставними та необґрунтованим, у задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 125,132-1, 255, 268, 283 КУпАП.

Також посилається на п. 22.5 Правил дорожнього руху, п. 26 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, надав диск з відеозаписом, на якому міститься розгляд даної адміністративної справи.

В судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені про день, час та місце судового розгляду належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

17.05.2019 року інспектор поліції Фомуляєв А.В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у справі про забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №691696, згідно якої 17.05.2019 року, о 17-53 год., на а/д М04 Знам`янка Луганськ Ізварине 25 км водій керував ТЗ з причепом з днз НОМЕР_2 на якому перевозив вантаж, що перевищував 2,6 метри і становив 2,9 метри без узгодженого дозволу (були відсутні автомобілі прикриття), чим порушив п. 22.5 ПДР. По справі прийняте рішення про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень (копія, а. с. 34).

Суд встановив, що позивач здійснював рух на ТЗ згідно дозволу №82 НГ від 26.04.2019 року на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, по зазначеному в ньому маршруті, у тому числі, по автомобільній дорозі М04 (копія дозволу, 7).

Дозвіл був дійсний на день складення постанови, був пред`явлений працівнику поліції, що підтверджується наданим відповідачем відеозаписом.

Дослідивши наданий відеозапис, суд встановив, що ТЗ, яким керував позивач, був зупинений працівником поліції (відповідачем) на автомобільній дорозі, під час складання постанови ТЗ знаходився на узбіччі дороги, вимірювання ширини вантажу (на напівпричепі перевозився трактор) відбувалося за допомогою вимірювальної стрічки, за результатами вимірювання склала 2,90 м. (а. с. 33)

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Відповідно до п. 27 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, затверджених постановою КМУ №30 від 18.01.2001 року, супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 метри чи довжину 24 метри.

Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 метри чи довжину 24 метри, це є імперативна вимога закону.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, на думку відповідача позивач перевозив великогабаритний вантаж без дозволу (відсутні автомобілі прикриття), ширина вантажу складає 2,9 метри, тобто менше ніж 3,50 метри, отже, супровід автомобілем прикриття не обов`язковий.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок).

Підпунктом 4 пункту 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку. Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 3, 4, 6 Порядку).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п.18 Порядку).

Згідно п.13 Порядку, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що контроль на відповідність габаритів вантажу певним нормам проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю із складенням відповідного документу.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, визначені в ст.251 КУпАП.

В даному випадку відповідачем не надано жодних доказів дотримання вказаної вище процедури, зокрема, здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам, дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів із складенням відповідного документу.

З наданого відеозапису суд встановив, що вимірювання вантажу відбулося за межами стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю.

Отже, факт перевищення ширини вантажу нормативно встановлених розмірів, належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджено; факт перевищення габаритів вантажу не доведений, отже, в суду немає підстав вважати, що позивач порушив закон та потребував автомобіля супроводу відповідно до вимог п. 27 Правил.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, дослідивши повно, всебічно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини у справі, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області департаменту патрульної поліції Фомуляєва Антона Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серія НК №691696 від 17.05.2019 року - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія НК №691696 від 17.05.2019 року, винесену інспектором роти № 3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області департаменту патрульної поліції Фомуляєвим Антоном Володимировичем про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень відносно ОСОБА_1 .

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 26 червня 2019 року.

Суддя О.В. Чорна