Справа № 815/5852/16     
Суддя: Гусев О. Г.
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5852/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гусева О.Г.,

за участю: секретаря судового засідання Селімової О.В.,

представника позивача Ігнатенко М.П.,

представника відповідача Литвинчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Мегалайн Констракшн до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ , , , від 19.10.2016 р.,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Мегалайн Констракшн до Головного управління ДФС в Одеській області, за результатом якого позивач просить: визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №№ , , , від 19.10.2016р.; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами позапланових виїзних документальних перевірок складені акти, висновки яких базуються на припущеннях і не враховують доказів та відомостей щодо господарської діяльності ТОВ Мегалайн Констракшн в періоди, які перевірялись, та, відповідно, донарахування податкових зобов`язань та покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафних санкцій є безпідставним та таким, що суперечить чинному законодавству. Так, позивач вказав, що має в наявності всі первинні документи, що відповідно ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підтверджують здійснення господарських операцій з ТОВ Демо Груп, ТОВ Гелеонбуд, ТОВ Будстей, ТОВ Служба безпеки Троя, ТОВ Нортлейн та ТОВ Аврора Фінанс, що свідчить про відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача, необґрунтованість та протиправність винесення відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Позивачем зазначено, що до перевірок надані всі необхідні первинні документи на підтвердження виконання умов договорів, укладених із зазначеними контрагентами.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, додаткових письмових поясненнях.

Відповідач позов не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у запереченнях та відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ухвали суду від 13.08.2018 про відкриття провадження розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження.

12 червня 2019 року Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті на 12 червня 2019 року.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов належить до задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на підставі пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20, п. 78.2 ст. 78 Податкового кодексу України, на підставі направлення № 000504/1245 від 14.09.2016р., відповідно до наказу державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № 1054 від 14.09.2016р. проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ Мегалайн Констракшн з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2016 р. при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з підприємствами ТОВ Демо Груп (код 37024336), ТОВ Гелеонбуд (код 39472059), ТОВ Будстей (код 39656250), ТОВ Служба безпеки Троя (код 38866303) та ТОВ Нортлейн (код 39980561).

За наслідками перевірки складено акт № 4947/15-53-14-03/38920758 від 28.09.2016р. Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ Мегалайн Констракшн (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.06.2016 року при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з підприємствами ТОВ Демо Груп код 37024336, ТОВ Гелеонбуд код 39472059, ТОВ Будстей код 39656250, ТОВ Служба безпеки Троя код 38866303 та ТОВ Нортлейн код 39980561 (т.1, а.с. 52-80), відповідно до висновків якого встановлено порушення:

п.198.5 ст. 198, п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI, в результаті чого:

завищено показник від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду по рядку 21 Декларації по ПДВ за червень 2016 року у розмірі 22970 грн.;

занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2016 р. всього у сумі 524368 грн., в т.ч.:

за квітень 2015 р. у сумі 4133,00 грн.;

за травень 2015 р. у сумі 6393,00 грн.;

за серпень 2015 р. у сумі 13753,00 грн.;

за березень 2016 р. у сумі 23107,00 грн.;

за квітень 2016 р. у сумі 139815,00 грн.;

за травень 2016 р. у сумі 89924,00 грн.;

червень 2016 р. у сумі 39279,00 грн.

За результатами перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ від 19.10.2016р. форми Р, яким ТОВ Мегалайн Констракшн визначено суму податкового зобов`язання в розмірі 786552,00 грн. (524368,00 грн. за основним платежем (податку на додану вартість) та 262184,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій) (т.1, зворотній бік а.с. 31).

№ від 19.10.2016 р. форми В4, яким ТОВ Мегалайн Констракшн визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 22970,00 грн.(т.1, а.с. 32, зворотній бік арк.).

Також державною податковою інспекцією у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на підставі пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20, п. 78.2 ст. 78 Податкового кодексу України, згідно направлення № 000518/1272 від 22.09.2016р., відповідно до наказу державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № 1079 від 22.09.2016р. проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ Мегалайн Констракшн з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2015 р. по 31.12.2015 р. при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з підприємством ТОВ Аврора Фінанс (код 39520053).

За наслідками перевірки складено акт № 5088/15-53-14-03/38920758 від 06.10.2016р. Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ Мегалайн Констракшн (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2015 р. по 31.12.2015 р. при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з підприємством ТОВ Аврора Фінанс (код 39520053) (т.1, а.с. 33-51), відповідно до висновків якого встановлено порушення:

п.198.5 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI, в результаті чого завищено показник від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду по рядку 21 Декларації по ПДВ за грудень 2016 року у розмірі 94415,00 грн., занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за період з 01.10.2015 р. по 31.12.2015 р. всього у сумі 390575 грн., в т.ч.:

за жовтень 2015 р. на 243358,00 грн.;

за листопад 2015 р. на 147217,00 грн.

За результатами перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ від 19.10.2016р. форми В4, яким ТОВ Мегалайн Констракшн визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 94415,00 (т.1, а.с. 30, зворотній бік арк.);

№ від 19.10.2016р. форми Р, яким ТОВ Мегалайн Констракшн визначено суму податкового зобов`язання в розмірі 582060,00 грн. (388173,00 грн. за основним платежем (податок на додану вартість) та 194087,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій). (т.1, а.с. 29, зворотній бік арк.);

Позивач, не погоджуючись з зазначеними рішеннями податкового органу, звернувся з позовом до суду, в якому просить їх скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України).

Згідно п.78.2 ст. 78 ПК України обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження.

Контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно п.п. 78.4-78.5 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Згідно матеріалів справи, підставою для проведення позапланової перевірки став лист від 06.09.2016 року директора ТОВ Мегалайн Констракшн (т.4 а.с.223).

14.09.2016 року в.о. начальника ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області був виданий наказ від 14.09.2016 року №1054 «Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Мегалайн Констракшн» (код 38920758) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.06.2016 року при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з підприємствами ТОВ «Демо Груп» код 37024336, ТОВ «Гелеонбуд» код 39472059, ТОВ «Будстей» код 39656250, ТОВ «Служба безпеки «Троя» код 38866303, та ТОВ «Нортлейн» код 39980561.

Судом встановлено, що копії направлення на перевірку та наказу державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № 1054 від 14.09.2016р. щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2016 р. вручено під розписку ОСОБА_1 , що діє на підставі довіреності від 10.10.2015 р.

Також встановлено, що копії направлення на перевірку та наказу державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № 1079 від 22.09.2016р. щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки за період з 01.10.2015 р. по 31.12.2016 р. вручено під розписку ОСОБА_1 , що діє на підставі довіреності від 10.10.2015 р.

Судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень №№ , , , від 19.10.2016 р. є виявлені під час проведення перевірки порушення п.198.5 ст.198, п. 200.4 ст.200 ПК України.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно п.п. 14.1.181 п.14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Зі змісту вказаних приписів вбачається, що право на податковий кредит виникає при наявності одночасно двох обов`язкових умов: за умови придбання товарів (послуг) чи основних фондів з метою їх подальшого використання у власній господарській діяльності та при наявності податкової накладної, оформленої відповідно до вимог Кодексу. При цьому право на податковий кредит залежить від того, чи відбувся факт придбання товару або оплати за нього.

Згідно п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно п. 200.4 ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Як вбачається з акту перевірки № 4947/15-53-14-03/38920758 від 28.09.2016 р., перевіркою відображених у рядку 1 Декларацій Операції па митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів показників за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2016 р. у загальній сумі 4 823 438 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій з виконання будівельно-монтажних та проектних робіт (для будівництва будівель, переважно нежитлових приміщень), інше.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2016 р. у загальній сумі 4 823 438 грн., при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з підприємствами TOB Демо Груп (код 37024336), TOB Гелеонбуд (код 39472059), TOB Будстей (код 39656250), TOB Служба безпеки Троя (код 38866303) та TOB Нортлейн (код 39980561), на підставі документів наведених у додатку №4 до акту перевірки встановлено заниження задекларованих підприємством показників у рядку 01 Декларації всього у розмірі 547339 грн., у тому числі: за квітень 2015 р. у розмірі 4133 грн., за травень 201 5 р. у розмірі 6393 грн., за серпень 2015 р. у розмірі 13753 грн., за лютий 2016 року у розмірі 16575 грн., за березень 2016 року у розмірі 214496 грн., за квітень 2016 року у розмірі 165006 грн., за травень 2016 року у розмірі 126983 грн. Перевіркою встановлено факт віднесення до складу податкового кредиту у відповідних періодах податкової звітності сум ПДВ від вартості робіт (послуг) нібито отриманих від підприємств TOB Демо Груп, TOB Гелеонбуд, TOB Будстей, TOB Служба безпеки Троя та TOB Нортлейн, та не пов`язаних з провадженням господарської діяльності у періоді, що перевірявся (т.1, а.с. 62).

Згідно акта перевірки № 5088/15-53-14-03/38920758 від 06.10.2016р. за період з 01.10.2015 р. по 31.12.2015 р. TOB Мегалайн Констракшн задекларовано податкових зобов`язань по податку на додану вартість у сумі 711749 грн. Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.10.2015 р. по 31.12.2015 р. при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з підприємством TOB Аврора Фінанс (код 39520053), встановлено його заниження всього у розмірі 482588 грн., у тому числі: за жовтень 2015 р. у розмірі 440539 грн., за листопад 2015р. у розмірі 28176 грн., за грудень 2015 року у розмірі 13873 грн.

Перевіркою відображених у рядку 1 Декларацій Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів показників за період 01.10.2015 р. по 31.12.2015р. у загальній сумі 711749 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій з виконання будівельно-монтажних та проектних робіт (для будівництва будівель, переважно нежитлових приміщень), інше.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.10.2015 р. по 31.12.2015р. у загальній сумі 711749 грн., при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з підприємством TOB Аврора Фінанс (код 39520053), на підставі документів, наведених у додатку №4 до акту перевірки, встановлено заниження задекларованих підприємством показників у рядку 01 Декларації всього у розмірі 482588 грн., у тому числі: за жовтень 2015 року у розмірі 440539 грн., за листопад 2015 року у розмірі 28176 грн., за грудень 2015 року у розмірі 13873 грн.

Перевіркою встановлено факт віднесення до складу податкового кредиту у відповідних періодах податкової звітності сум ПДВ від вартості робіт нібито отриманих від підприємства TOB Аврора Фінанс (код 39520053), та не пов`язаних з провадженням господарської діяльності у періоді, що перевірявся (т.1, а.с. 40).

Як вбачається зі змісту актів перевірки № 4947/15-53-14-03/38920758 від 28.09.2016р., № 5088/15-53-14-03/38920758 від 06.10.2016р., зазначені висновки контролюючий орган обґрунтував, зокрема, посиланням на неможливість зробити висновки про реальність (товарність) господарських операцій позивача з його контрагентами, оскільки відсутній факт формування активу (робіт, послуг, матеріалів); податкову інформацію; дефектність первинних документів.

Крім того, в акті перевірки № 4947/15-53-14-03/38920758 від 28.09.2016 р. зазначено, що за період з 01.01.2015р. по 30.06.2016р. TOB Мегалайн Констракшн задекларовано податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 5113329,00 грн. У ході проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ Мегалайн Констракшн щодо повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2015р. по 30.06.2016р. встановлено його завищення всього на суму 101015,00 грн., в т.ч. за березень 2016 року у розмірі 16575,00 грн., за травень 2016 року у розмірі 25191,00 грн., за червень 2016 року у розмірі 62249,00 грн. (т.1, а.с. 69).

В акті перевірки № 5088/15-53-14-03/38920758 від 06.10.2016 р. зазначено, що за період з 01.10.2015р. по 31.12.2015р. TOB Мегалайн Констракшн задекларовано податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 813940,00 грн. У ході проведення перевірки TOB Мегалайн Констракшн повноти визначення податкового кредиту за період з 01.10.2015р. по 31.12.2016р. не встановлено його завищення (заниження) (т.1, а.с. 47).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності ТОВ Мегалайн Констракшн (65012, Одеська обл., місто Одеса, вул. Мала Арнаутська, будинок 9, ) є: Код КВЕД 43.21 Електромонтажні роботи; Код КВЕД 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; Код КВЕД 43.31 Штукатурні роботи;Код КВЕД 43.34 Малярні роботи та скління;Код КВЕД 71.11 Діяльність у сфері архітектури;

Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний).

Суд не погоджується з висновками відповідача щодо порушення TOB Мегалайн Констракшн п.198.5 ст. 198, п. 200.4 ст.200 Податкового Кодексу України, що призвело до завищення показника від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду по рядку 21 Декларації по ПДВ, заниження податку на додану вартість, зазначаючи наступне.

Судом встановлено, що 16.01.2015 р. між ТОВ Мегалайн Констракшн та TOB Демо Груп укладено договір №16011 (т.1, а.с. 133-134).

За наслідками вказаних правовідносин позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ на підставі отриманої від контрагента податкової накладної: №13 від 10.04.2015 р., яка на виконання вимог законодавства (п. 201.1 ст. 201 ПК України) була зареєстрована, що підтверджується квитанцією №1 (реєстраційний номер документа: ) (т.1, а.с. 137-138).

Як становлено судом та вбачається з матеріалів справи, роботи за договором №16011 від 16.01.2015 р. TOB Демо Груп виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ Мегалайн Констракшн, що підтверджується копією акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000003 від 10.04.15 р. на суму 8 656,30 грн., акту прийому-передачі документації №1 від 10.04.2015 р. (т.1, а.с. 135-136).

16.01.2015 р. між TOB Мегалайн Констракшн та TOB Демо Груп укладено договір №16012.(т.1, а.с. 139-140).

За наслідками вказаних правовідносин позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ на підставі отриманої від контрагента податкової накладної: №14 від 10.04.2015 р., яка на виконання вимог законодавства (п. 201.1 ст. 201 ПК України) була зареєстрована, що підтверджується квитанцією №1 (реєстраційний номер документа: ) (т.1, а.с. 143-144).

Як становлено судом та вбачається з матеріалів справи, роботи за договором №16012 від 16.01.2015 р. TOB Демо Груп виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ Мегалайн Констракшн, що підтверджується копією акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000002 від 10.04.15 р. на суму 8 656,30 грн. та акта прийому-передачі документації №1 від 10.04.2015 р. (т.1, а.с. 142-142).

15.04.2015 р. між TOB Мегалайн Констракшн та TOB Демо Груп укладено договір №15015 (т.1, а.с. 145-146).

За наслідками вказаних правовідносин позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ на підставі отриманих від контрагента податкових накладних: №78 від 30.04.2015 р., №22 від 18.05.2015 р., які на виконання вимог законодавства (п. 201.1 ст. 201 ПК України) були зареєстровані, що підтверджується квитанцією №1 (реєстраційний номер документа: ) (т.1, а.с. 153-155).

Як становлено судом та вбачається з матеріалів справи, роботи за договором №15015 від 15.04.2015 р. TOB Демо Груп виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ Мегалайн Констракшн, що підтверджується копією акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000004 від 30.04.15 р. на суму 7 488,32 грн., Кошторису №1 на суму 7 488,32 грн., Акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000004 від 29.05.15 р. на суму 24 419,00 грн., Кошторису №1 на суму 24 419,00 грн. (т.1, а.с. 147-152).

Судом встановлено, що 30.04.2015 р. між TOB Мегалайн Констракшн та TOB Гелеонбуд укладений договір №30041 (т.1, а.с. 156-157).

За наслідками вказаних правовідносин позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ на підставі отриманої від контрагента податкової накладної: №9 від 26.05.2015 р., яка на виконання вимог законодавства (п. 201.1 ст. 201 ПК України) була зареєстрована, що підтверджується квитанцією №1 (реєстраційний номер документа: ) (т.1, а.с. 161-162).

Як становлено судом та вбачається з матеріалів справи, роботи за договором №30041 від 30.04.2015 р. TOB Гелеонбуд виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ Мегалайн Констракшн, що підтверджується копією акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000001 від 29.05.15 р. на суму 13 940,00 грн., Акту прийому передачі документації на суму 13 940,00 грн. (т.1, а.с. 158-160).

Судом встановлено, що 31.07.2015р. між TOB Мегалайн Констракшн та TOB Будстей укладений договір №3107/1 (т.1, а.с. 163-164).

За наслідками вказаних правовідносин позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ на підставі отриманої від контрагента податкової накладної: №23 від 31.08.2015 р., яка на виконання вимог законодавства (п. 201.1 ст. 201 ПК України) була зареєстрована, що підтверджується квитанцією №1 (реєстраційний номер документа: ) (т.1, а.с. 168-169).

Як становлено судом та вбачається з матеріалів справи, роботи за договором №3107/1 від 31.07.2015 р. TOB Будстей виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ Мегалайн Констракшн, що підтверджується копією акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №0000001 від 31.08.15 р. на суму 82 519,00 грн., Кошторису №1 на суму 82 519,00 грн. (т.1, а.с. 165-168).

Судом встановлено, що 18.01.2016р. між TOB Мегалайн Констракшн та TOB Будстей укладений договір №1801/1 (т.1, а.с. 170-175).

За наслідками вказаних правовідносин позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ на підставі отриманої від контрагента податкової накладної: №65 від 30.03.2016 р., яка на виконання вимог законодавства (п. 201.1 ст. 201 ПК України) була зареєстрована, що підтверджується квитанцією №1 (реєстраційний номер документа: ) (т.1, а.с. 183-184).

Як становлено судом та вбачається з матеріалів справи, роботи за договором №1801/1 від 18.01.2016 р. TOB Будстей виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ Мегалайн Констракшн, що підтверджується копією Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за березень 2016року на суму 770 932,00 грн., копією акта прийму виконаних будівельних робіт №2 за березень 2016 року, та копією акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ПМ-000000004 від 24.02.16 р. (т.1, а.с. 176-182).

Судом встановлено, що 22.01.2016р. між TOB Мегалайн Констракшн та TOB Будстей укладений договір №2201/1 (т.1, а.с. 185-190).

За наслідками вказаних правовідносин позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ на підставі отриманої від контрагента податкової накладної: №64 від 30.03.2016 р., яка на виконання вимог законодавства (п. 201.1 ст. 201 ПК України) була зареєстрована, що підтверджується квитанцією №1 (реєстраційний номер документа: ) (т.1, а.с. 197-199).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, роботи за договором №2201/1 від 22.01.2016 р. TOB Будстей виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ Мегалайн Констракшн, що підтверджується копією Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за квітень 2016року на суму 100 000,00 грн. та копією акта прийому виконаних будівельних робіт за квітень 2016 року (т.1, а.с. 191-196).

Судом встановлено, що 10.03.2016р. між TOB Мегалайн Констракшн та TOB Будстей укладений договір №1003/1 (т.1, а.с. 200-201).

За наслідками вказаних правовідносин позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ на підставі отриманих від контрагента податкових накладних: №63 від 30.03.2016 р., яка на виконання вимог законодавства (п. 201.1 ст. 201 ПК України) була зареєстрована, що підтверджується квитанцією №1 (реєстраційний номер документа: )., №72 від 21.04.2016 р., яка на виконання вимог законодавства (п. 201.1 ст. 201 ПК України) була зареєстрована, що підтверджується квитанцією №1 (реєстраційний номер документа: ) (т.1, а.с. 211-214).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, роботи за договором №1003/1 від 10.03.2016 р. TOB Будстей виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ Мегалайн Констракшн, що підтверджується копіями актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000001 від 21.03.16 р. на суму 90 000,00 грн., Кошторису №1 на суму 90 000,00 грн., №ОУ-0000002 від 29.04.16 р. на суму 90 000,00 грн., Кошторису №1 на суму 90 000,00 грн., №ОУ-0000003 від 10.06.16 р. на суму 282 864,00 грн., Кошторису №1 на суму 282 864,00 грн. (т.1, а.с. 202-212).

Судом встановлено, що 30.03.2016р. між TOB Мегалайн Констракшн та TOB Будстей укладений договір №3003/1 (т.1, а.с. 215-220).

За наслідками вказаних правовідносин позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ на підставі отриманих від контрагента податкових накладних: №77 від 31.05.2016 р., яка на виконання вимог законодавства (п. 201.1 ст. 201 ПК України) була зареєстрована, що підтверджується квитанцією №1 (реєстраційний номер документа: )., №70 від 18.04.2016 р., яка на виконання вимог законодавства (п. 201.1 ст. 201 ПК України) була зареєстрована, що підтверджується квитанцією №1 (реєстраційний номер документа: ) (т.1, а.с. 231-232).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, роботи за договором №3003/1 від 30.03.2016 р. TOB Будстей виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ Мегалайн Констракшн, що підтверджується копією Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень 2016 року на суму 1 056 483,00 грн., та копією акту прийняття виконаних будівельних №1 за травень 2016 року (т.1, а.с. 221-228).

Судом встановлено, що 31.03.2016р. між TOB Мегалайн Констракшн та TOB Будстей укладений договір №3103/1 (т.1, а.с. 233-238).

За наслідками вказаних правовідносин позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ на підставі отриманої від контрагента податкової накладної: №73 від 21.04.2016 р., яка на виконання вимог законодавства (п. 201.1 ст. 201 ПК України) була зареєстрована, що підтверджується квитанцією №1 (реєстраційний номер документа: ) (т.1, а.с. 242-243).

Як становлено судом та вбачається з матеріалів справи, роботи за договором №3103/1 від 31.03.2016 р. TOB Будстей виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ Мегалайн Констракшн, що підтверджується копією акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000004 від 10.06.2016р. на суму 78 731,97 грн., Кошторису №1 на суму 78 731,97 грн. (т.1, а.с. 239-241)

Судом встановлено, що 26.04.2016р. між TOB Мегалайн Констракшн та TOB Будстей укладений договір №2604/1(т.1, а.с. 244-249).

За наслідками вказаних правовідносин позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ на підставі отриманої від контрагента податкової накладної: №76 від 17.05.2016 р., яка на виконання вимог законодавства (п. 201.1 ст. 201 ПК України) була зареєстрована, що підтверджується квитанцією №1 (реєстраційний номер документа: ) (т.2, а.с. 3-4).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, роботи за договором №2604/1 від 26.04.2016 р. TOB Будстей виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ Мегалайн Констракшн, що підтверджується копією акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1 від 10.06.2016р. на суму 569 897,00 грн., копією акта прийому-передачі документації №1 від 10.06.2016 р. (т.2, а.с. 1-2).

Судом встановлено, що 01.02.2016р. між TOB Мегалайн Констракшн та TOB Служба безпеки Троя укладений договір №010216 (т.2, а.с. 5-9).

За наслідками вказаних правовідносин позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ на підставі отриманої від контрагента податкової накладної: №4 від 29.02.2016 р., яка на виконання вимог законодавства (п. 201.1 ст. 201 ПК України) була зареєстрована, що підтверджується квитанцією №1 (реєстраційний номер документа: ) (т.2, а.с. 11-12).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, роботи за договором №010216 від 01.02.2016 р. TOB Служба безпеки Троя виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ Мегалайн Констракшн, що підтверджується копією акта надання послуг №10 від 29.02.2016р. на суму 15 000,00 грн. (т.2, а.с. 10).

Судом встановлено, що 29.01.2016р. між TOB Мегалайн Констракшн та TOB Нортлейн укладений договір №29011 (т.2, а.с. 13-14).

За наслідками вказаних правовідносин позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ на підставі отриманої від контрагента податкової накладної: №39 від 25.02.2016 р., яка на виконання вимог законодавства (п. 201.1 ст. 201 ПК України) була зареєстрована, що підтверджується квитанцією №1 (реєстраційний номер документа: ) (т.2, а.с. 16-17).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, роботи за договором №29011 від 29.01.2016 р. TOB Нортлейн виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ Мегалайн Констракшн, що підтверджується копією акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №0000001 від 29.02.16р. на суму 84 450,00 грн. (т.2, а.с. 15).

Судом встановлено, що 18.09.2015р. між TOB Мегалайн Констракшн та TOB Аврора Фінанс укладений договір №1008/2 (т.2, а.с. 18-23).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, роботи за договором №1008/2 від 18.09.2015 р. TOB Аврора Фінанс виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ Мегалайн Констракшн, що підтверджується копією довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2015 року на суму 330 000,00 грн., та копією акта прийому виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року (т.2, а.с. 24-29).

Судом встановлено, що 18.09.2015р. між TOB Мегалайн Констракшн та TOB Аврора Фінанс укладений договір №1008/3 (т.2, а.с. 30-35).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, роботи за договором №1008/3 від 18.09.2015 р. TOB Аврора Фінанс виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ Мегалайн Констракшн, що підтверджується копією довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2015 року на суму 398 717,69 грн., та копією акта прийому виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року (т.2, а.с. 36-40).

Судом встановлено, що 18.09.2015р. між TOB Мегалайн Констракшн та TOB Аврора Фінанс укладений договір №1008/4 (т.2, а.с. 41-46).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, роботи за договором №1008/4 від 18.09.2015 р. TOB Аврора Фінанс виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ Мегалайн Констракшн, що підтверджується копією довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2015 року на суму 348 673,74 грн., та копією акта прийому виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року (т.2, а.с. 47-55).

Судом встановлено, що 23.09.2015р. між TOB Мегалайн Констракшн та TOB Аврора Фінанс укладений договір №2309/1 (т.2, а.с. 56-61).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, роботи за договором №2309/1 від 23.09.2015 р. TOB Аврора Фінанс виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ Мегалайн Констракшн, що підтверджується копією довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2015 року на суму 408 135,00 грн., та копією акта прийому виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року (т.2, а.с. 62-66).

Судом встановлено, що 24.09.2015р. між TOB Мегалайн Констракшн та TOB Аврора Фінанс укладений договір №2409/1 (т.2, а.с. 67-72).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, роботи за договором №2409/1 від 24.09.2015 р. TOB Аврора Фінанс виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ Мегалайн Констракшн, що підтверджується копією довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2015 року на суму 256 163,20 грн., та копією акта прийому виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року (т.2, а.с. 73-78).

Судом встановлено, що 30.09.2015р. між TOB Мегалайн Констракшн та TOB Аврора Фінанс укладений договір №3009/1 (т.2, а.с. 79-80).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, роботи за договором №3009/1 від 30.09.2015 р. TOB Аврора Фінанс виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ Мегалайн Констракшн, що підтверджується копією акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000001 від 30.10.2015р., на суму 93 586,00 грн., кошторису №1 на суму 93 586,00 грн., копією акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000002 від 30.11.2015р., на суму 93 108,00 грн., кошторису №1 на суму 93 108,00 грн., копією акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000003 від 31.12.2015р., на суму 83 237,00 грн., кошторису №1 на суму 83 237,00 грн. (т.2, а.с. 81-87).

Судом встановлено, що 21.10.2015р. між TOB Мегалайн Констракшн та TOB Аврора Фінанс укладений договір №2110/1 (т.2, а.с. 88-93).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, роботи за договором №12110/1 від 21.10.2015 р. TOB Аврора Фінанс виконані в повному обсязі та прийняті ТОВ Мегалайн Констракшн, що підтверджується копією довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2015 року на суму 75 945,38 грн., копією акта прийому виконаних будівельних робіт за листопад 2016р., довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2015 р., на суму 230 301,00 грн., та копією акта прийому виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року(т.2, а.с. 94-105).

На підтвердження факту оплати згідно вищевказаних договорів позивачаем надано засвідчені належним чином копії платіжних доручень (т.1, а.с. 93-120).

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 44.6 ст.44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні № 996-ХІV від 16.07.1999р. визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Частинами 1, 2 ст.9 Закону України №996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст.9 Закону України №996-XIV визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.п.2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи.

Таким чином, іншим визначеним законодавством обов`язковим критерієм щодо підтвердження показників податкової звітності платника податків є забезпечення належного бухгалтерського обліку відповідних господарських операцій, в тому числі дотримання вимог щодо підстав для здійснення такого обліку, якими можуть бути первинні документи, оформлені згідно з вимогами чинного законодавства.

Поряд з цим, у бухгалтерському та податковому обліку підприємства враховуються лише ті первинні документи, що складені за наслідками фактично проведеної господарської операції, тобто, зміст господарської операції превалює над її формою. Отже, правомірність формування платником відповідних показників бухгалтерського та податкового обліку має оцінюватись з урахуванням сукупності умов, визначених законодавством України як підстави для їх формування.

Слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до вищенаведеного визначення господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Суд враховує, що позивачем надано копії первинних облікових документів у будівництві № КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт" та № КБ-3"Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" по договорах підряду, укладених з контрагентом.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено доказами, по взаємовідносинах позивача з контрагентами здійснення господарських операцій достовірно підтверджено договорами, первинними обліковими документами у будівництві № КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт" та №КБ-3 "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати", іншими первинними документами, податковими накладними, які не мали будь-яких недоліків та порядок заповнення яких відповідав встановленим чинним законодавством вимогам, у зв`язку з придбанням робіт з метою подальшого використання таких робіт в оподатковуваних операціях у межах своєї господарської діяльності.

При цьому, посилаючись на відсутність реально вчинених господарських операцій між ТОВ "Мегалайн Констракшн" та його контрагентами, відповідач дійшов висновку про юридичну дефектність відповідних первинних документів, що, на думку податкового органу, не дозволяє позивачу формувати дані податкового обліку щодо визначення витрат та податкового кредиту за рахунок сум ПДВ по операціях із зазначеними контрагентами. Враховуючи наведене, відповідач зазначає, що договори укладені між ТОВ "Мегалайн Констракшн" з вищевказаними підприємствами не спричиняють реального настання правових наслідків.

Відтак, з метою визначення правомірності формування позивачем вказаних показників податкової звітності з податку на додану вартість дослідженню підлягає реальність відповідних господарських операцій, що відбувались між позивачем та його контрагентами. Крім того, оцінці суду підлягають наявність належним чином оформлених первинних документів, які стали підставою для формування показників податкової звітності, використання платником податків придбаних товарів (робіт, послуг) в межах господарської діяльності.

Отже, під час дослідження обсягу податкових прав і обов`язків платника за господарською операцією суд не обмежується перевіркою формальної відповідності поданих платником податків документів вимогам податкового законодавства, а оцінює всі докази в сукупності та взаємозв`язку для встановлення дійсного економічного змісту господарської операції. Аналогічна позиція, викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 10.06.2015 р. в справі № К/800/17762/13.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів визнання недійсними у судовому порядку договорів, укладених позивачем з його контрагентами.

Водночас, суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні ст.124 Конституції України, доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду (оскільки діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об`єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (оскільки відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави та суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Проте, відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо наявності обвинувального вироку суду, рішень суду про стягнення одержаного за нікчемними правочинами, наявності рішень суду про визнання правочинів недійсними.

Посилання відповідача (сторі.12 акта №5088/15-53-14-03/38920758 від 06.10.2016р.) (т.1, а.с. 12) на описову частину Ухвали Подільського районного суду міста Києва від 30.05.2016 р. по справі №758/6839/16-к, яка лише цитує клопотання слідчого не має будь-яких юридичних наслідків, не може спростовувати фактичне виконання робіт (надання послуг), і не є допустимим доказом щодо незаконної, злочинної діяльності контрагентів позивача. Предметом розгляду справи, в ході якої було прийнято вказану ухвалу суду, є клопотання слідчого про призначення позапланової документальної перевірки, а не визнання діяльності TOB Аврора Фінанс незаконною та/або злочинною. Відповідно до положень ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Відповідачем до суду не надано відповідного вироку суду.

Суд вважає необґрунтованими твердження відповідача, зазначені в акті перевірки № 4947/15-53-14-03/38920758 від 28.09.2016р., щодо юридичної дефектності первинних документів, оскільки такі припущення не аргументовані, не підтверджені жодними доказами. Відповідач не вказав які саме документи є дефектними та в чому полягає їх дефектність.

Відносно вироків Солом`янського районного суду м. Києва від 13.07.2016 р. та Печорського районного суду м. Києва від 12.08.2016р.

Відповідно до ч.6 ст.78 Кодексу адміністративного суду України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вирок суду є обов`язковим для адміністративного суду тільки при наявності одночасно 2 умов: 1) розгляд справи відносно дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, 2) при розгляді справи про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок.

У вироках Солом`янського районного суду м. Києва від 13.07.2016 р. та Печерського районного суду м. Києва від 12.08.2016 р. відсутня будь-яка інформація щодо документального оформлення безтоварних операцій між ТОВ «Мегалайн Констракшн» та ТОВ «Демо Груп» і ТОВ «Аврора Фінанс», оскільки будь-які безтоварні операції між позивачем та ТОВ «Демо Груп» та ТОВ «Аврора Фінанс» не проводилися і документально не оформлялися.

При цьому слід звернути увагу, що вироки Солом`янського районного суду м. Києва та Печерського районного суду м. Києва були винесені 13.07.2016 р. та 12.08.2016 р. відповідно, в той час, як взаємовідносини між ТОВ «Мегалайн Констракшн» та ТОВ «Демо Груп» і ТОВ «Аврора Фінанс» відбувалися у 2015 році. Будь- яка інформація про можливий протиправних характер діяльності ТОВ «Демо Груп» та ТОВ «Аврора Фінанс» у ТОВ «Мегалайн Констракшн» на момент здійснення господарських операцій була відсутня, зазначені контрагенти були платниками податку на додану вартість.

Крім того, слід звернути увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах відроку у справі №813/1974/17, від 27.03.2018 року у справі №816/809/17, від 15.05.2018 року у справі №822/2348/16, від 29.03.2018 року у справі №826/3498/15, згідно з якими факт наявності вироку, ухваленого на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого, є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених у вироку, який набрав законної сили (справа №826/3498/15).

Також Верховний Суд у постанові від 27.02.2018 р. у справі 813/1766/17 приймаючи рішення на користь суб`єкта господарювання дійшов висновку, що у вироках, на які посилався контролюючий орган, не зафіксовано обставин, що підтверджують неможливість здійснення господарських операцій саме з суб`єктом господарювання - платником податків.

Відтак, навіть наявність вироку, за правовою позицією Верховного Суду, не є безумовним фактом нереальності господарських операцій.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Серед найбільш відомих рішень Європейського суду з прав людини щодо права платника ПДВ на податковий кредит/бюджетне відшкодування за операціями з несумлінними з податкової точки зору постачальниками можна виділити три основні у справах: «Інтерсплав» проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03).

Приймаючи ці рішення, Європейський суд дійшов висновку, що позбавлення податковими органами права платників ПДВ на податковий кредит/бюджетне відшкодування з причин виявлення зловживань з боку їхніх постачальників є порушенням статті 1 Протоколу 1 до Конвенції. Адже немає доказів залучення платника ПДВ до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, чи доказів того, що йому було відомо/повинно було відомо про таку діяльність його постачальників. В цьому випадку недотримується принцип пропорційності, тобто справедливого балансу між вимогами публічного інтересу та захистом прав приватних осіб, у реалізацію яких здійснюється втручання держави.

Відповідно до ч.1 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є доказ, які містять Інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.73 КАС України).

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.4 ст.73 КАС України).

Надані Відповідачем вироки від 13.07.2016 р. та 12.08.2016 р. не стосується предмета доказування, вони не підтверджують і не спростовують вимоги і заперечення Позивача або Відповідача.

Крім того, відповідно до другого абзацу ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Отже, докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, не можуть використовуватися судом при винесенні судового рішення.

Також судом встановлено, що вироки були винесені відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 був призначений з 02.04.2015 р., ОСОБА_3 - 16.11.2015 р.), в той час як роботи виконувалися, а договори з ТОВ «Демо Груп» та ТОВ «Аврора Фінанс» і податкові накладені (і відповідно право на податковий кредит були виписані за час директорства ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зокрема договір №16011 від 16.01.2015 р., договір №1008/1 від 18.09.2015 р. з податковою накладною №5 від 13.10.2015 р., договір №1008/2 від 18.09.2015 р. з податковою накладною №23 від 30.10.2015 р., з квитанцією №1 (реєстраційний номер документу: ), договір №1008/3 від 18.09.2015 р. з податковою накладною №241 від 30.10.2015 р., з квитанцією №1 (реєстраційний номер документу: ), договір №1008/4 від 18.09.2015 р. з податковою накладною №251 від 30.10.2015 р., з квитанцією №1 (реєстраційний номер документу: ), договір №2309/1 від 23.09.2015 р. з податковою накладною №3 від 05.10.2015 р., з квитанцією №1 (реєстраційний номер документу: ), з податковою накладною №4 від 06.10.2015 р., з квитанцією №1 (реєстраційний номер документу: ), договір №2409/1 від 24.09.2015 р. з податковою накладною №6 від 15.10.2015 р., з квитанцією №1 (реєстраційний номер документу: ), податковою накладною №261 від 30.10.2015 р., з квитанцією №1 (реєстраційний номер документу: ), договір №3009/1 від 30.09.2015 р. з податковою накладною №22 від 23.10.2015 р., з квитанцією №1 (реєстраційний номер документу: ), договір №2110/1 від 21.10.2015 р. з податковою накладною №31 від 03.11.2015 р., з квитанцією №1 (реєстраційний номер документу: ) та розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної №1 від 03.11.2015 р,, з квитанцією №1 (реєстраційний номер документу: ).

Так, Верховний Суд у постанові від 20.06.2018 р. у справі №826/14465/13-а звернув увагу на те, чи була особа, стосовно якої прийнято обвинувальний вирок, тією самою особою, яка підписувала документи від контрагента суб`єкта господарювання, на підставі яких останній сформував податковий кредит, а також чи збігається період вчинення злочину з періодом, у який було підписано відповідні документи.

Також помилковим є висновки контролюючого органу (стор. 13 акта № 4947/15-53-14-03/38920758 від 28.09.2016р.) (т.1, а.с. 64) про відсутність реальності господарських операцій та їх юридичної дефектності з підстав відсутності контрагентів за місцем їх реєстрації, оскільки зазначена обставина може мати значення для вирішення питання про анулювання реєстрації суб`єкта господарювання платником ПДВ чи для припинення юридичної особи, однак вона не підтверджує неналежного виконання господарських зобов`язань постачальником товарів (виконавцем робіт) за укладеними договорами.

Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб`єктів не покладається обов`язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції.

Суд критично ставиться до тверджень відповідача, зазначених в актах перевірки, що операції з одержання (придбання) робіт (послуг, матеріалів) відповідно до положень ч.1 ст. 264 Господарського кодексу України, абзацу 2 ст.1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, а також пп.14.1.36 ПК України контрагентами позивача мали нетоварний характер, у зв`язку з відсутністю у контрагентів позивача основних фондів, технічного персоналу, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, з огляду на наступне.

Наведені припущення не підтверджені належними та допустимими доказами. Крім того, чинним законодавством не встановлено обов`язку платника податків придбання будь-яких основних засобів (фондів), в той час, як у випадку виробничої необхідності підприємство має право залучати необхідні технічні засоби на договірних умовах.

Відповідно до ст.ст.46-49 Податкового кодексу України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позивачем виконано зобов`язання за договорами, укладеними з вищезазначеними контрагентами, а саме: прийнято роботи та сплачено грошові кошти, про що свідчать належним чином оформлені первинні документи, які містять всі необхідні реквізити, передбачені п. 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підписані уповноваженими особами, підписи завірені відповідними печатками підприємств, тобто відповідають вимогам п. 201.1 та п.201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, що свідчить про реальність господарських операцій по виконанню зазначених договорів.

Суд зазначає, що належних доказів, які б підтверджували викладені в актах висновки, відповідачем не надано.

Актами перевірки позивача підтверджується надання останнім відповідачу первинної документації щодо господарських операцій з вищевказаними суб`єктами господарювання. При цьому протилежного не доведено відповідачем, невідповідність зазначеної документації нормам Податкового кодексу України відповідачем не встановлено.

Відповідачем не надано до суду акту, складеного у довільній формі (як того вимагає Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015 р.), що засвідчував би такі факти ненадання (відмови від надання) або надання не в повному обсязі документів (їх копій), пояснень, довідок та інформації ТОВ Мегалайн Констракшн.

Наявні у позивача первинні документи щодо оспорюваних господарських операцій відповідають вимогам ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, ст.ст. 44, 201 ПК України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Як встановлено судом та протилежного не доведено відповідачем, надані ТОВ Мегалайн Констракшн документи, складені за результатами проведених операцій з вищезазначеними контрагентами, містять необхідну для цілей оподаткування інформацію щодо змісту спірних господарських операцій та мають усі необхідні реквізити первинних документів, що дозволяють ідентифікувати учасників цих операцій та встановити факт виконання робіт. Видані контрагентами позивачу податкові накладні не мають недоліків, а порядок їх заповнення відповідає чинному на момент їх виписки законодавству.

Так, включена позивачем до складу податкового кредиту оспорювана сума податку на додану вартість на відповідну дату була підтверджена наявними в матеріалах справи податковими накладними, які оформлені та зареєстровані з дотриманням вимог п.201.1 ст.201 ПК України.

Відповідачем не спростовано, що на момент складення податкових накладних за періоди, що перевірялись, вищевказані контрагенти позивача були зареєстровані як платники ПДВ та відповідно мали право на складання податкових накладних.

З урахуванням вищевказаних норм та матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що відповідач, складаючи акти за результатами проведених перевірок, керувався лише припущеннями, без належного самостійного дослідження господарських операцій, дійшов хибного висновку про безтоварність укладених позивачем із контрагентами правочинів, завищення позивачем суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, заниження податку на додану вартість.

Жодна норма податкового законодавства не вимагає від платника податків контролювати законність державної реєстрації, видачі свідоцтва платника ПДВ, сплату до бюджету податків та ведення бухгалтерського та податкового обліку своїх контрагентів. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба. Таким чином, сама по собі несплата податку продавцем (у томі числі і ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця.

Так, згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р., (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Дану справу суд вирішує як справу майнового характеру, на підставі рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. у справі Щокін проти України, зі змісту якого вбачається, що збільшення податковим органом зобов`язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

У зв`язку з викладеним, протиправне винесення податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень становить втручання у мирне володіння майном суб`єкта господарювання, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Розглядаючи справу Інтерспав проти України про порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, Європейський суд з прав людини висловив свою думку, яка полягає в наступному: коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Вищенаведений висновок Європейський суд з прав людини повторно підтвердив у рішенні по справі Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії, у пункті 23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, як зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Рішення Європейського суду з прав людини згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини застосовуються судами як джерело права.

За таких обставин, позивач не може нести відповідальність за можливі порушення податкового законодавства його контрагентами, за умови необізнаності позивача щодо таких порушень.

Відповідачем не надано доказів того, що ТОВ Мегалайн Констракшн порушує вимоги податкового законодавства. Проте, з огляду на викладені позиції вищих судових інстанцій та положення норм права, факти порушень контрагентами позивача податкового законодавства не приймаються судом як доказ того, що позивач був безпосередньо залучений до можливих зловживань контрагента у системі оподаткування і тому повинен бути позбавленим права на податковий кредит з податку на додану вартість, відповідно до отриманої податкової накладної після отримання робіт/послуг.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення від 23.07.2002 р. у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

З огляду на зазначене суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №№ , , , від 19.10.2016 р. є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, тому підлягають скасуванню.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частинами 1, 2, 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані учасниками справи докази, а також усні та письмові доводи учасників справи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись положеннями статей 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Одеський окружний адміністративний суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити у повному обсязі позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Мегалайн Констракшн до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ , , , від 19.10.2016 р..

Визнати протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС № від 19.10.2016 р.

Визнати протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС № від 19.10.2016 р.

Визнати протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС № від 19.10.2016 р.

Визнати протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС № від 19.10.2016 р.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області (, адреса: вул Семінарська, 5, м.Одеса, 65044) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю Мегалайн Констракшн (65012, Одеська обл., місто Одеса, вул. Мала Арнаутська, будинок 9, ) судовий збір у розмірі 22 292,96 грн. (двадцять дві тисячі двісті дев`яносто дві гривні 96 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст Рішення складено та підписано суддею 21 червня 2019 року.

Суддя О.Г. Гусев

.