Справа № 520/10085/18
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 р. Справа № 520/10085/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

позивача ОСОБА_1 , представників сторін : позивача Луньова В.П., відповідача Лук`янцева С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Хакрівській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 04.02.19 року по справі № 520/10085/18

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Хакрівській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі по тексту - Головне управління ДФС у Харківській області, відповідач), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Харківській області № 7886 від 22 жовтня 2018 року "Про проведення документальної позапланової перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 )" та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1762 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуваний наказ є протиправним, оскільки винесений за відсутності визначених Податковим кодексом України підстав, в наказі не вказано, яку саме податкову інформацію, що свідчить про порушення позивачем податкового законодавства, отримано відповідачем, яку саме норму чинного законодавства ним порушено як фізичною особою - підприємцем та що саме є підставою для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки. Також позивач зазначив, що станом на 01.11.2018 він здійснює підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування та не є платником податку на додану вартість, у зв`язку з чим у відповідача відсутні підстави для проведення вказаної перевірки саме з питань сплати податку на додану вартість.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 по справі № 520/10085/18 адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків,61057, код 39599198) про визнання протиправним та скасування наказу задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Харківській області № 7886 від 22 жовтня 2018 року "Про проведення документальної позапланової перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 )".

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (, вул. Пушкінська, буд.46, м. Харків, 61057) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 Миколайовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, викладення судом висновків, які не відповідають обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 з підстав, встановлених ст.317 КАС України, та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що оскаржуваний наказ був виданий у зв`язку з ненаданням позивачем пояснень та їх документального підтвердження на обов`язковий письмовий запит ГУ ДФС в Харківській області, які було направлено позивачу на підставі та у чіткій відповідності до вимог п. 73.3 ст.73 ПК України. Так, підставою для направлення в порядку, визначеному п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, запиту та ініціювання перевірки слугувало надходження до контролюючого органу податкової інформації щодо вчинення фактичних порушень позивачем у вигляді декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, відповідно до якої позивач задекларував суму одержаного доходу у розмірі 1 025 090 грн, і як наслідок, відповідно до п.181.1 ст.181. п.183.1, 183.2 ст.183 ПК України повинен був подати заяву щодо реєстрації його як платника ПДВ у 2017 році. Вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваного наказу № 7886 від 22 жовтня 2018 року діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, а тому відсутні підстави для задоволення позову ФОП ОСОБА_1 .

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції їх задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача в надісланому до суду письмовому відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції залишити вимоги апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Доводи скарги вважає такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України, оскільки позивачем особисто 10.02.2017 до Слобожанської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, за місцем реєстрації, подано реєстраційну заяву платника податку на додану вартість з метою реєстрації контролюючим органом його як платника ПДВ, проте щодо результатів розгляду вказаної заяви позивач відповідей не отримував. Отже, стверджує, що ФОП ОСОБА_1 дотримано вимоги ст.183 ПК України та виконано дії, встановлені вказаною нормою, що унеможливлює видання спірного наказу.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та здійснює підприємницьку діяльність у сфері лісопильного та стругального виробництва.

10 квітня 2018 року Головним управління ДФС у Харківській області сформовано запит про надання інформації (пояснення) та її документального підтвердження № 3337/ФОП/20-40-13-15-14, в якому зазначено, що контролюючим органом отримано податкову інформацію, яка свідчить про порушення платником податків податкового законодавства, а саме згідно з даними інформаційних ресурсів Державної фіскальної служби України, що знаходяться в розпорядженні Головного управління ДФС у Харківській області, сума доходу, задекларована ФОП ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_1 ) за 2016 рік складає 1025090,00 грн, за 2017 рік - 814992,00 грн.

На підставі викладеного, відповідачем запропоновано позивачу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, надати інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) з приводу наведених фактів.

У зв`язку з ненаданням ФОП Маляренком О. ОСОБА_3 . документальних підтверджень на письмовий запит № 3337/ФОП/20-40-13-15-14 від 10.04.2018 Головним управлінням ДФС у Харківській області винесено наказ від 22.10.2018 № 7886 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаним наказом, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки відповідачем у змісті надісланого запиту не враховано та безпосередньо не відображено надання позивачем заяви в порядку ст.ст.181, 183 ПК України, що призвело до невмотивованого висновку про необхідність призначення перевірки на підставі оскаржуваного наказу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Колегією суддів встановлено, що спірні правовідносини виникли внаслідок різного тлумачення сторонами положень Податкового кодексу України щодо підстав ініціювання проведення позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з 29.11.2018 року за приписами пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України.

Статтею 62 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України) встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, що кореспондує також з приписами пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 цього Кодексу.

Порядок та особливості проведення документальних позапланових перевірок визначено положеннями ст.ст.78, 79 ПК України.

Виходячи зі змісту положень п.78.4. ст. 78, ст.79.1 ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Відповідно до пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Підпунктом 16.1.5 пункту 16.1. статті 16 ПК України встановлено обов`язок платника податків подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Право контролюючого органу отримувати безоплатно від платників податків у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів встановлене підпунктом 20.1.2. пункту 20.1 статті 20 ПК України.

Відповідно до п. 73.3 ст.73 ПК України органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Аналогічні положення закріплені в п. 9 Порядку № 1245.

Пунктом 10 Порядку № 1245 встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

За змістом положень п. 73.3 ст. 73 ПК України письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин, зокрема, за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, змістова конструкція норми пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України обумовлює наявність інформації, як такої, що допускає порушення, але не обов`язково. Внаслідок отримання такої інформації виникає обґрунтована та законодавчо встановлена необхідність для контролюючого органу із здійснення належного податкового контролю.

Належною формою реалізації такого обов`язку є направлення письмового запиту до платника податків із зазначенням у запиті про існуючі порушення з боку такого платника та необхідність надання ним пояснень та документів. Метою запиту є підтвердження або спростування тієї інформації, яка є у податкового органу, при чому достовірність такої інформації про порушення може бути як категорична, так і умовна. Встановлення порушення та формування висновків про це можливе лише після отримання запитуваної контролюючим органом інформації, яка потребує додаткової перевірки.

У випадку, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, у податкового органу існують підстави для її призначення.

Слід зазначити, що вимоги, які висуваються до змісту запиту, є нормативно визначеними і поширювальному тлумаченню не підлягають.

Колегією суддів встановлено, що запит № 3337/ФОП/20-40-13-15-14 від 10.04.2018, направлений Головним управлінням ДФС у Харківській області, містив вказівку на фактичну та правову підстави направлення запиту - п.181.1 ст.181, п.183.1, 183.2, 183.10 ст.183 ПК України з посилання на певні обставини - отримання податкової інформації, а саме задекларована сума доходу ФОП ОСОБА_1 , який здійснює підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування, за 2016 рік складає 1025090,00 грн, за 2017 рік - 814992,00 грн. в сукупності з неподанням позивачем відповідної заяви про реєстрацію платником податку на додану вартість.

Зазначений запит був отриманий ФОП ОСОБА_1 12.04.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 810. Вищенаведене є підставою для висновку про відповідність змісту вказаного запиту вимогам п.73.3 ст. 73 ПК України та правомірного виникнення у ФОП ОСОБА_1 обов`язку щодо надання відповідної інформації. Однак, відповіді на запит контролюючого органу отримано не було.

Пунктом 181.1. ст. 181 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Відповідно до п. 183.1, п. 183.2 ст.183 Податкового кодексу України будь-яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

У разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Як вбачається з розрахунку податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою встановлено, що сума одержаного доходу ФОП ОСОБА_1 за 2016 рік складає 1025090,00 грн.

ФОП ОСОБА_1 на підставі п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України подав 10.02.2017 до контролюючого органу за місцем реєстрації, а саме до Слобожанської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, реєстраційну заяву платника податку на додану вартість за вхідним номером 243 від 13.02.2017. Разом з цим, як з`ясовано судом апеляційної інстанції, контролюючим органом було прийнято рішення про відмову в реєстрації з огляду на ненадання до заяви підтверджуючих документів щодо обсягу господарських операцій.

Колегією суддів встановлено, що позивач не повідомлявся про результати розгляду його заяви і йому не надсилалось рішення про його реєстрацію як платника ПДВ. Таким чином, позивач усвідомлював, що в якості платника податку на додану вартість за його заявою від 10.02.2017 його зареєстровано не було.

Посилання суду першої інстанції на необхідність зазначення в надісланому запиті інформації в частині відображення подання ФОП ОСОБА_1 відповідної заяви у 2017 році, на думку колегії суддів є хибним, та не може підтверджувати підстави для надіслання запиту. Крім того, подання вказаної заяви у розумінні вищенаведених норм права, не звільняє позивача від обов`язку надання відповіді.

За таких обставин, у зв`язку з ненаданням позивачем у строк, передбачений законодавством, письмових пояснень та їх документального підтвердження на обов`язковий запит ГУ ДФС у Харківській області, у відповідача були наявні законодавчо визначені підстави для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, що, в свою чергу, свідчить про правомірність прийняття оскарженого наказу.

Відповідно до статті 81 ПК України в наказі про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Наказ відповідача № 7886 від 22.10.2018 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 відповідає цим вимогам. В наказі вказані дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта, який перевіряється (ФОП ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_1 ), мета, вид (документальна невиїзна позапланова перевірка), підстави для проведення перевірки, із зазначенням відповідного підпункту пункту 78.1 статті 78 Кодексу (пп.78.1.1. п.78.1 ст.78 ПК України), дата початку і тривалість перевірки (з 29.11.2018, 5 робочих днів) період діяльності, який буде перевірятися (з 01.05.2015 по 31.12.2017), наказ містить підпис заступника керівника контролюючого органу та скріплений печаткою ГУ ДФС у Харківській області.

Колегія суддів вказує, що посилання позивача на невідображення в запиті інформації щодо подання ним заяви, по якій відмовлено в реєстрації як платника ПДВ, не впливають на обов`язок позивача надати всю необхідну інформацію за цим запитом, оскільки відсутність або неповнота посилань на конкретні джерела отримання податкової інформації не повинні розглядатися як підстава для визнання запиту таким, що не відповідає вимогам пункту 73.3 Податкового кодексу України, та, як наслідок, бути підставою для визнання наказу про проведення податкової перевірки протиправним.

Вищенаведений висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 21.08.2018 по справі № 817/1310/16.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що контролюючий орган при прийнятті наказу № 7886 від 22.10.2018 "Про проведення документальної позапланової перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 )" діяв на підставі, в порядку і у спосіб, передбачений законодавством.

З огляду на наведені правові норми та встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність задоволення позову судом першої інстанції та скасування наказу Головного управління ДФС у Харківській області № 7886 від 22 жовтня 2018 року "Про проведення документальної позапланової перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 )".

Відповідно до ст.317 КАС України порушення норм матеріального або процесуального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 по справі № 520/10085/18 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хакрівській області - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року по справі № 520/10085/18 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Хакрівській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Чалий І.С.
Повний текст постанови виготовлений 25.06.2019 року