Справа № 1340/3750/18
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 червня 2019 року

Київ

справа №1340/3750/18

провадження №К/9901/14233/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Білак М. В., Калашнікової О. В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Червоноградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про стягнення компенсації за невикористані відпустки, стягнення компенсації за затримку виплати сум, що підлягали виплаті при звільненні,

в с т а н о в и в :

14 травня 2019 року заявник звернувсь із указаною касаційною скаргою засобами поштового зв`язку.

17 травня 2019 року скарга надійшла до Верховного Суду.

Верховний Суд ухвалою від 24 травня 2019 року визнав неповажними причини пропуску Головним управлінням Державної фіскальної служби у Львівській області строку на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року та касаційну скаргу залишив без руху.

Підставою для залишення касаційної скарги без руху став пропуск строку на касаційне оскарження судових рішень.

Скаржникові надано строк у десять днів із дня вручення копії зазначеної ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів.

Копію зазначеної ухвали вручено заявникові 30 травня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим кодовим ідентифікатором ПАТ «Укрпошта» 450.

На виконання вимог суду Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області 07 червня 2019 року надіслало клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Проаналізувавши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження, виходячи з такого.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 06 лютого 2019 року, повний його текст складено 21 лютого 2019 року, а касаційну скаргу подано 14 травня 2018 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження. До касаційної скарги було додано клопотання про поновлення строку в якому заявник зазначав, що Червоноградське управління ГУ ДФС у Львівській області, яке внаслідок реформування територіальних органів Державної фіскальної служби реорганізоване шляхом приєднання як структурного підрозділу до ГУ ДФС у Львівській області вже зверталося до суду касаційної інстанції з аналогічною касаційною скаргою, яку ухвалою судді-доповідача Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді від 19 квітня 2019 року повернуто особі, яка її подала.

Водночас, матеріали касаційної скарги не містили обґрунтувань об`єктивної неможливості повторного звернення до суду касаційної інстанції в період з 26 квітня 2019 року (день отримання копії ухвали Верховного Суду від 19 квітня 2019 року про повернення касаційної скарги) по 14 травня 2019 року.

Викладене в сукупності стало підставою для визнання неповажними причин пропуску скаржником строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Аналіз указаних положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що у випадку залишення касаційної скарги без руху з підстав неповажності причин пропуску строку на касаційне оскарження, автор повинен зазначити інші підстави для поновлення такого строку, ніж ті, що були зазначені при зверненні з касаційною скаргою та яким суд уже надав оцінку, і надати докази на підтвердження таким підставам.

Разом із цим, на виконання ухвали від 24 травня 2019 року про залишення касаційної скарги без руху Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області клопотанням від 07 червня 2019 року просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, зазначаючи, що оригінал платіжного доручення про сплату судового збору надійшов до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області з Верховного Суду значно пізніше ніж матеріали первинно поданої касаційної скарги, яку Верховний Суд повернув ухвалою від 19 квітня 2019 року.

Розглянувши клопотання про поновлення процесуального строку на подання касаційної скарги, Верховний Суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, що перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність з доданням відповідних доказів, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків, а також принцип res judicata.

Верховний Суд вважає, що підстави, наведені в обґрунтування причин пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, оскільки скаржник, посилаючись на отримання оригіналу платіжного доручення пізніше ніж матеріалів повернутої Верховним Судом касаційної скарги, водночас не зазначає конкретну дату отримання цього документу та належних доказів на підтвердження зазначеній обставині (конверту з відміткою поштової установи тощо) не надає.

Інших підстав для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження автор скарги не навів.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України обумовлено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Визнати неповажними причини пропуску Головним управлінням Державної фіскальної служби у Львівській області строку на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 1340/3750/18.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 1340/3750/18 за позовом ОСОБА_1 до Червоноградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про стягнення компенсації за невикористані відпустки, стягнення компенсації за затримку виплати сум, що підлягали виплаті при звільненні.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді М. В. Білак

О. В. Калашнікова