Справа № 810/2258/15
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 червня 2019 року

Київ

справа №810/2258/15

адміністративне провадження №К/9901/8431/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2015 року (суддя Щавінський В.Р.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2015 року (колегія у складі суддів: Романчук О.М., Глущенко Я.Б., Шелест С.Б) у справі № 810/2258/15 за позовом Вишгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» про надання дозволу на погашення заборгованості за рахунок майна, -

ВСТАНОВИВ:

Вишгородська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області (далі - позивач або ДПІ) звернулась до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (далі - відповідач або Підприємство), в якому просила надати дозвіл на погашення заборгованості відповідача в розмірі 25 070 610,38 грн за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позову зазначено, що за результатами фінансово-господарської діяльності відповідачем до державного бюджету не сплачено податкову заборгованість в сумі 25 070 610,38 грн. У зв`язку з цим, податковий орган звертався до суду із позовами про стягнення з відповідача суми податкових зобов`язань. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2012 року у справі №2а-2090/12/1070 позов задоволено та стягнуто з відповідача суму податкового боргу у розмірі 67 342 000,00 грн.

При цьому, податковим органом здійснено опис майна відповідача, а також застосовано податкову заставу до майна відповідача, що підтверджується даними витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2015 року, позов задоволено. Надано Вишгородській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області дозвіл на погашення податкового боргу Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» в розмірі 25 070 610,38 грн на користь Державного бюджету України за рахунок майна Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», що перебуває у податковій заставі.

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що суму заборгованості у розмірі 25 070 610,38 грн відповідачем у встановлені законодавством строки не погашено та з огляду на те, що заборгованість у вказаному розмірі підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи.

Не погодившись з рішенням судів першої та апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в який зазначає, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відзив на касаційну скаргу не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем подано до Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області звітну податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за ІІ-ІV квартали 2011 року, якою самостійно нараховано податкове зобов`язання з податку на прибуток підприємства в розмірі 13 324 038,00 грн та зменшено податкове зобов`язання з податку на прибуток підприємства в розмірі 5 954,00 грн.

Працівниками ДПІ Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проведена камеральна перевірка податкової звітності ДП «Регіональні електричні мережі» з податку на прибуток, під час якої встановлено порушення вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, в результаті чого порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на прибуток згідно з розрахунком податкових зобов`язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток за 3 квартали 2011 року. За результатами перевірки складено акт від 9 квітня 2012 року № 371/15-116/32402870. На підставі акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 9 квітня 2012 року № , яким визначено ДП «Регіональні електричні мережі» податкове зобов`язання по податку на прибуток підприємств, що перебувають у державній власності, в розмірі 959 261,20 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення отримано ДП «Регіональні електричні мережі» 10 квітня 2012 року, що підтверджується його підписом на корінці податкового повідомлення-рішення.

Загальна сума заборгованості ДП «Регіональні електричні мережі» з податку на прибуток підприємства, з урахуванням залишку несплаченої пені на суму 30 664,05 грн, часткового погашення заборгованості на суму 2 023 610,06 грн, та зменшення суми податкового зобов`язання самостійно на суму 5 944,00 грн., становить 12 284 399,19 грн.

ДП «Регіональні електричні мережі» подано до Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за 2011 рік, яким самостійно визначено частину чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті, в розмірі 57 930 600,00 грн.

Відтак, сума заборгованості ДП «Регіональні електричні мережі» по частині чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті, з урахуванням часткового погашення заборгованості за рахунок переплати на суму 2 872 999,08 грн. становить 55 057 600,92 грн.

Відповідно до вимог ст. 59 ПК України податковим органом сформована податкова вимога від 20 лютого 2012 року № 217 на суму 68 311 336,06 грн.

Податкову вимогу направлено ДПІ у Вишгородському районі Київської області ДПС засобами поштового зв`язку за юридичною адресою ДП «Регіональні електричні мережі» та отримано представником ДП «Регіональні електричні мережі» 23 лютого 2012 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення.

В березні 2012 року податковим керуючим проведено опис активів, на які поширюється право податкової застави, що підтверджується актом від 19 березня 2012 року № 6.

У грудні 2012 року податковим керуючим, у зв`язку із частковим погашенням податкового боргу, частково звільнено майно з податкової застави відповідно до акта опису майна (щодо заміни предмета податкової застави) від 19 грудня 2012 року.

У лютому 2014 року, податковим керуючим, з метою виконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 27 червня 2013 року №Б911/46/11/13-г, частково звільнено майно з податкової застави.

4 травня 2012 року Вишгородською ОДПІ подано позовну заяву до Київського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» про стягнення заборгованості на суму 67 342 000,00 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2012 року №2а-2090/12/1070 адміністративний позов задоволено, стягнуто з Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» на користь Державного бюджету України 67 342 000,00 грн; допущено розстрочення виконання даної постанови рівними частинами протягом семидесяти двох місяців з дати набрання постановою законної сили.

У зв`язку із невиконанням Державним підприємством «Регіональні електричні мережі» рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2012 року у справі №2а-2090/12/1070 та графіку погашення розстрочених (відстрочених) на підставі рішення суду сум заборгованості утворився податковий борг з податку на прибуток у сумі 4 492 779,07 грн та по частині прибутку господарських організацій у сумі 20 577 831,31 грн.

З метою погашення податкового боргу Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», були виставлені інкасові доручення - розпорядження, які повернуто без виконання.

Таким чином, станом на час звернення до суду, загальна сума податкового боргу ДП «Регіональні електричні мережі» перед бюджетом становить 25 070 610,38 грн.

Пунктами 95.1-95.3 статті 95 податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент прийняття рішення судами попередніх інстанцій) встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Суд погоджується з доводом касаційної скарги, що достатньою умовою для звернення до суду, за якої можливо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є наявність у платника податкового боргу та відсутність на розрахункових рахунках такого платника грошових коштів, достатніх для погашення цього боргу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що інкасові доручення повернуто без виконання, проте судами першої та апеляційної інстанції не встановлено причину повернення вказаних доручень. Судами попередніх інстанцій не перевірено, чи наявні на розрахункових рахунках відповідача грошові кошті та, якщо так, в якій сумі.

Крім того, посилаючись на постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2012 року у справі №2а-2090/12/1070, судом апеляційної інстанції залишено поза увагою, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року у справі №2а-2090/12/1070 змінено спосіб виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2012 року по справі №2а-2090/12/1070, та надано дозвіл на виконання рішення суду з вересня 2015 р. по грудень 2020 року, відповідно до графіку погашення залишку податкового боргу, в такому порядку: 600000,00 грн - рівними частками щомісячно протягом 6 місяців та решта суми 59190786,36 грн протягом наступних 58 місяців рівними частками щомісячно

Вказана ухвала надана представником відповідача суду апеляційної інстанції та міститься в матеріалах справи (арк. с. 185).

Суд немає повноважень встановити фактичні обставини справи.

За таких обставин, касаційний суд, розглядаючи касаційну скаргу відповідача в межах її доводів, вважає висновки суду першої та апеляційної інстанцій про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна передчасними, та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак такі судові рішення не є такими, що відповідають вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до приписів статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинної на період розгляду судами попередніх інстанцій даної справи) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Не встановлення та ненадання правової оцінки обставинам, які мають суттєве значення у справі, свідчить про недотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при розгляді справи.

Як встановлено частиною 1 статті 242 статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України в чинній редакції, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з частиною 4 статті 9 статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України на суд покладається обов`язок вживати визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За правилами статті 341 статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до частини четвертої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Верховний Суд вважає, що вище встановлені порушення, допущені як судом апеляційної, так і судом першої інстанцій, відтак справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати всі фактичні обставини справи з перевіркою їх належними та допустимими доказами та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Відповідно до частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже Суд приходить до висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили порушення норм процесуального права, не встановили фактичні обставини, що мають значення для справи, що є підставою для часткового задоволення касаційної скарги та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» задовольнити частково.

2. Постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2015 року у справі № 810/2258/15 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду