Справа № 821/1317/17
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 821/1317/17

Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Херсон 18 березня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів: Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року, у справі за позовом Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія» до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И Л А :

Акціонерне товариство «Таврійська будівельна компанія» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу з єдиного соціального внеску № Ю-8330-23 від 05 липня 2017 року, у загальній сумі 486 223,39 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18 березня 2019 року задоволено адміністративний позов.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позивних вимог, так як оскаржувана вимога про сплату боргу є такою, що прийнята в порядку та у спосіб передбачений законом.

При цьому, податковий орган вважає, що ним належним чином доведено достовірність зазначеній у ній сумі боргу, який не сплачено товариством у встановлені ПК України строки.

В свою чергу, позивачем подано відзив на вказану апеляційну скаргу, відповідно до якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято правомірне рішення про задоволення позовних вимог, так як товариством сплачено єдиний соціальний внесок у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що АТ «Таврійська будівельна компанія» зареєстровано в якості юридичної особи та перебувала на обліку Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, як платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В свою чергу, 05 липня 2017 року податковим органом виставлено товариству вимогу про сплату боргу (недоїмки) форми «Ю» № 8330-23, згідно якої товариство має заборгованість зі сплати єдиного внеску, у сумі 486 223,39 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням податкового органу товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин справи судом першої інстанції зроблено висновок, що наявність у товариства боргу зі сплати ЄСВ не підтверджена зібраними матеріалами у справі, а також зроблено висновок про задоволення позовних вимог, з яким погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Згідно ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Частиною 8 вказаної статті встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин товариством оскаржено вимогу податкового органу про сплату боргу з єдиного внеску (недоїмку) від 05 липня 2017 року № Ю-8330-23, на суму 486 223,39 грн.

В даному випадку, вказану вимогу складено на підставі даних звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи податкового органу.

При цьому, із збірних у матеріалах справи витягів з інтегрованої картки платника по ЄСВ за 2017 рік, сума боргу товариства складається із задекларованих самостійно та несплачених сум ЄСВ: по звіту за травень 2017 року, у сумі 237 336,56 грн., за квітень 2017 року, у сумі 264 149,82 грн.

В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції встановлено, що позивач надав суду докази того, що станом на 19 травня 2014 року він не мав заборгованості з ЄСВ, а за період з 19 травня 2014 року по 30 червня 2017 року платником самостійно нараховано до сплати 7 935 713,16 грн. ЄСВ, а також сплачено за цей період 7 850 738,31 грн.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року, у справі № 821/2231/14, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року, встановлено що АТ «Таврійська будівельна компанія» сплатило єдиний соціальний внесок у повному обсязі, за період з 28 лютого 2014 року по 19 травня 2014 року, у сумі 876 402,70 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року, у справі № 821/605/17, яка залишена без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року, встановлено, що за період 19 травня 2014 року по 31 січня 2017 року, позивачем сплачено єдиний соціальний внесок, у сумі 6 741 592,46 грн., в той час як нараховано - 6 601 042,18 грн.

При цьому, судом зобов`язаноГоловне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області внести зміни до інтегрованої картки платника АТ "Таврійська будівельна компанія", шляхом виключення з неї записів щодо наявності недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску, зокрема, запис від 31 січня 2017 року про недоїмку у сумі 506 083,54 грн.

В свою чергу, з інтегрованої картки з ЄСВ товариства вбачається, що податковим органом не виключено 506 083,54 грн. з боргу позивача.

Крім того, вбачається, що за період 01 січня 2017 року по 30 червня 2017 року нараховано позивачу 1 313 772,79 грн. ЄСВ, а сплачено 1 334 420,00 грн., тобто більше, ніж нараховано.

Між тим, згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В свою чергу, у поданій апеляційній скарзі податковим органом не спростовується жодної встановленої судом першої інстанції фактичної обставини справи щодо відсутності у товариства боргу зі сплати ЄСВ.

Крім того, податковим органом також не надано пояснень щодо обставин виконання вищевказаних судових рішень, якими вирішувались спірні правовідносини щодо сплати ЄСВ за попередні періоди.

При цьому, загальні посилання податкового органу на положення чинного законодавства, якими йому надано повноваження виставляти відповідні вимоги зі сплати ЄСВ, без посилання на конкретні докази, не є достатнім та належним виконанням покладеного на нього обов`язку щодо доведення правомірності свого рішення.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.