Справа № 641/8966/16-а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

26 червня 2019 року
м. Київ
справа №641/8966/16-а
адміністративне провадження №К/9901/33375/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Рибачука А.І.,
суддів: Бучик А.Ю., Стрелець Т.Г.,
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 641/8966/16-а
за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України (далі Міноборони), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Харківський облвійськкомат) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2017, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Яковенка М.М., суддів Лях О.П., Старосуда М.І.,
І. РУХ СПРАВИ
1. 03.11.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:
визнати протиправним та скасувати пункт 68 протоколу від 03.06.2016 №42 Комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби щодо повернення на доопрацювання до обласного військового комісаріату документів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
визнати протиправною бездіяльність Міноборони, яка полягає у неприйнятті рішення у місячний термін після надходження документів ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до підпункту 4 пункту 2 статті 16, статті 16-3 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі постанова № 975, Порядок № 975, відповідно);
визнати протиправними дії Міноборони, які полягають в надсиланні документів ОСОБА_1 на доопрацювання;
зобов`язати Міноборони розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення (контузія) і захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії з 01.08.2014 відповідно до Порядку № 975 та підпункту 4 пункту 2 статті 16, статті 16-3 Закону № 2011-XII у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
Позов ОСОБА_1 обґрунтував тим, що він перебував на строковій військовій службі з 10.07.1979 по травень 1981 року у Збройних Силах колишнього Союзу РСР, в тому числі у складі військової частини польова пошта №89933 на території Демократичної республіки Афганістан. Під час виконання інтернаціонального обов`язку він отримав поранення (контузія). З 01.08.2014 йому встановлено ІІІ групи інвалідності внаслідок поранення (контузія) і захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Наприкінці весни 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського облвійськкомату з заявою про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності та надав увесь пакет необхідних документів. Проте, його заяву Міноборони направило на доопрацювання, оскільки в наданих матеріалах справи немає підтверджень настання інвалідності під час проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби.
Не погоджуючись з такими діями, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
2. Комінтернівський районний суд міста Харкова постановою від 01.02.2017 задовольнив позовні вимоги.
3. Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 05.04.2017 скасував постанову суду першої інстанції, ухвалив нову, якою частково задовольнив позовні вимоги:
визнав протиправним та скасував рішення Міноборони від 03.06.2016 №42 в частині пункту 68 щодо повернення документів відносно ОСОБА_1 до обласного військового комісаріату;
зобов`язав Міноборони розглянути документи щодо призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення (контузія) і захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії та прийняти відповідне рішення.
У задоволенні іншої частини вимог відмовив.
4. 24.04.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2017, а постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.02.2017 залишити в силі.
5. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 04.05.2017 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.
6. 15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі КАС України) викладено в новій редакції.
7. Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
8. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
9. Суди встановили, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ветераном війни інвалідом війни ІІІ-ої групи.
Згідно із даними військового квитка НОМЕР_1 позивач з 10.07.1979 по травень 1981 року проходив строкову військову службу у Збройних Силах колишнього Союзу РСР, в тому числі у складі військової частини польова пошта № 89933 на території Демократичної республіки Афганістан.
12.07.2012 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення (контузія) і захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджено довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Харківського обласного центру медико-соціальної експертизи Харківської обласної державної адміністрації Серія 10 ААБ № 161823 та копією витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міноборони від 12.07.2012 № 1375. Строк дії зазначеної довідки медико-соціальною експертної комісії (далі МСЕК) 2 роки.
01.08.2014 позивачу повторно визначена ІІІ група інвалідності на два роки внаслідок поранення (контузія) і захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, про що видана зовсім нова довідка МСЕК Серія 10 ААБ № 702436.
Харківським облвійськкоматом спрямовувались документи позивача до Міноборони для прийняття рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги в зв`язку з отриманням інвалідності ІІІ групи, або відмови у цьому.
Відповідно до пункту 68 витягу з Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги від 03.06.2016 №42, затвердженого 11.06.2016 Міністром оборони України, за наслідками розгляду документів, комісією прийнято рішення повернути на доопрацювання документи до обласного військового комісаріату відносно ОСОБА_1 відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499 (далі Порядок № 499).
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
10. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача наявне гарантоване Законом № 2011-ХІІ право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювань, які пов`язані з пораненнями, одержаними ним при виконанні обов`язків строкової військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Обов`язок призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому IІI групи інвалідності, у зв`язку з захворюваннями, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби, покладений на Міноборони.
11. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з її проходженням, починається саме з моменту настання підстав для отримання цієї допомоги, в даному випадку, саме з моменту встановлення інвалідності 12.07.2012. При цьому, суд апеляційної інстанції вказав на те, що прийняте Міноборони рішення про повернення на доопрацювання документів позивача про призначення допомоги суперечить положенням Закону № 2011-ХІІ та Порядку №499, адже розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги при інвалідності повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення, однак у даному випадку таке відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.
IV ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
12. Касаційна скарга позивача мотивована, зокрема, тим, що на момент його звернення (2016 рік) із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності з 01.08.2014 внаслідок поранення (контузії) і захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії діяв Порядок № 975, який передбачає інший розмір такої одноразової грошової допомоги, ніж визначений у Порядку № 499. При цьому скаржник зазначає, що в період з 2012 по 2016 роки не звертався за отриманням одноразової грошової допомоги по первісному встановленню ІІІ групи інвалідності.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Верховний Суду заслухав доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги з огляду на таке.
14. Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
15. Статтею 41 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції на час звернення позивача за отриманням допомоги) встановлено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом № 2011-ХІІ .
16. Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ (в редакції на час звернення позивача за отриманням допомоги) порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
17. Постановою №975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ, затверджено Порядок №975.
18. При цьому, пунктом 2 наведеної Постанови установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком № 975, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:
допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою № 499, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2007 № 284, і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2007 № 1331;
допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
19. Відповідно до пункту 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;
у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
20. Отже, на час подання позивачем заяви про виплату одноразової грошової допомоги було визначено, що моментом виникнення права є дата встановлення інвалідності, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент первинного встановлення позивачу ІІІ інвалідності, а саме Закон № 2011-ХІІ, в редакції Закону України від 03.11.2006 № 328-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб», яка діяла з 01.01.2007 до 01.01.2014 та Порядок № 499.
21. Так, частинами другою та шостою статті 16 Закону №2011-XII, в редакції чинній з 01.01.2007 до 01.01.2014, зокрема, було передбачено: у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України (частина друга); у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби під час проходження військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, що визначається у відсотках від загальної суми допомоги на випадок загибелі (смерті), встановленої пунктом 5 цієї статті (частина шоста).
22. Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону № 2232-XII (в редакції до 01.01.2014) існують такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.
23. Отже, строкова служба є окремим видом військової служби, що вказує на особливий порядок правового регулювання вказаного виду служби.
24. В контексті спірних правовідносин саме частина шоста статті 16 Закону № 2011-XII є спеціальною правовою нормою, що містить особливі критерії для встановлення умов виплати одноразової грошової допомоги особам, які проходять строкову військову службу, зокрема:
- особливі суб`єкти отримання допомоги - військовослужбовці строкової військової служби;
- визначений час настання інвалідності - період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби;
- відсутність умови про настання інвалідності після закінчення тримісячного строку після звільнення зі служби.
25. Аналогічне правило закріплено Порядком № 499.
26. Відповідно до підпункту 4 пункту 2 вказаного Порядку № 499, військовослужбовцям строкової служби у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності, заподіяного їм під час проходження військової служби, чи в разі настання інвалідності під час проходження військової служби та особам, звільненим із строкової військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, залежно від ступеня втрати працездатності - у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення.
27. Частиною шостою статті 16 Закону № 2011-XII (в редакції чинній з 01.01.2007 до 01.01.2014) для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби. У разі встановлення інвалідності в період дії зазначеної редакції статті 16 Закону №2011-ХІІ після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає.
28. При цьому, така позиція не суперечить іншим висновкам Верховного Суду України та Верховного Суду щодо застосування частини другої статті 16 Закону № 2011-XII (в редакції чинній з 01.01.2007 до 01.01.2014) щодо інших категорій військовослужбовців, у випадку, коли інвалідність встановлена військовослужбовцю, який проходив військову службу у добровільному порядку (за контрактом), після закінчення тримісячного строку після звільнення зі служби, та де зазначеними судами зроблено висновки про наявність у таких військовослужбовців права на отримання одноразової грошової допомоги.
29. Оскільки, позивачу вперше встановлена інвалідність більше ніж через 20 років після звільнення зі строкової військової служби, право на отримання одноразової грошової допомоги за статтею 16 Закону №2011-ХІІ у позивача відсутнє.
30. Аналогічний правовий висновок у подібних правовідносинах міститься у постанові Верховного Суду від 31.01.2019 у справі № 678/370/17.
31. При цьому, колегія суддів зазначає, що повернення відповідачем документів позивача на доопрацювання суперечить положенням Закону № 2011-ХІІ та відповідних порядків, прийнятих у відповідні періоди, на його виконання, адже розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги при встановленні йому інвалідності повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення, однак у даному випадку таке відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.
32. З урахуванням наведеного, колегія судді погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про необхідність зобов`язати Міноборони повторно розглянути документи щодо призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення (контузія) і захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії та прийняти відповідне рішення.
33. Разом з цим, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду апеляційної інстанції, виключивши із його мотивувальної частини висновки про наявність у позивача гарантованого Законом № 2011-ХІІ права на отримання вказаної допомоги.
34. Відповідно до частини першої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
35. Оскільки суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми права, які регулюють право на отримання одноразової грошової допомоги військовослужбовцем строкової служби за приписами частини шостої статті 16 Закону №2011-ХІІ, то його судове рішення слід змінити з мотивів, викладених у цій постанові.
Керуючись статтями 345, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2017 у справі № 641/8966/16-а змінити, виключивши з її мотивувальної частини висновки щодо наявності у ОСОБА_1 , як військовослужбовця строкової військової служби, права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності внаслідок поранення (контузія) і захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
В іншій частині постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2017 у справі № 641/8966/16-а залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.І. Рибачук
А.Ю. Бучик
Т.Г. Стрелець,
Судді Верховного Суду