Справа № 163/338/19
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/6338/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Любомльського районного суду Волинської обл. від 14.05.2019р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил (суддя суду І інстанції: Чишій С.С., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 16 год. 05 хв. 14.05.2019р., м.Любомль Волинської обл.; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 20.05.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

22.02.2019р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача Волинської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0180/20500/19 від 20.02.2019р., якою накладено на нього стягнення; закрити справу про адміністративне правопорушення (а.с.1-5).

Рішенням Любомльського районного суду Волинської обл. від 14.05.2019р. заявлений позов задоволено; визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа В.М. від 20.02.2019р. в справі про порушення митних правил № 0180/20500/19 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.485 Митного кодексу /МК/ України з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 34977 грн. 60 коп.; закрито провадження в справі про порушення митних правил № 0180/20500/19 на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України (а.с.92-93).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила Волинська митниця ДФС, яка покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить судове рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.97-100).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що 19.12.2018р. директором ПП «БРАТ», який одночасно був декларантом (митним брокером), громадянином України ОСОБА_1 подано посадовій особі митного поста «Луцьк» Волинської митниці ДФС митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA205090/2018/111330 від 19.12.2018р., де зазначений в графі 31 товар заявлено як «легковий автомобіль, бувший у використанні, марка «FORD», модель «TRANSIT CUSTOM», номер кузова НОМЕР_1 . Після проведення митного огляду даного товару було встановлено, що товар згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , номера кузова НОМЕР_1 , є легковим автомобілем, бувший у використанні, марка «FORD», модель «TOURNEO CUSTOM», номер кузова НОМЕР_1 .

Волинською митницею ДФС була видана картка відмови № UA205090/2019/00832 по причині складення відносно позивача протоколу про порушення митних правил № 0180/20500/19.

В матеріалах справи про порушення митних правил № 0180/20500/19 є наявними свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , в якому зазначено транспортний засіб марки «FORD», модель «TOURNEO CUSTOM», номер кузова НОМЕР_1 , а також копії фотографій, відповідно до яких на задніх дверях даного транспортного засобу вказано марку «FORD», модель «TOURNEO CUSTOM».

Під час розгляду справи відповідачем також враховано витяг з каталогу SCHWACKE на транспортний засіб марки «FORD», модель «TOURNEO CUSTOM», номер кузова НОМЕР_1 , відповідно до якого було здійснено розрахунок необхідних платежів.

Таким чином, позивач під час митного оформлення вищевказаного транспортного засобу (товару) марки «FORD», модель «TOURNEO CUSTOM», номер кузова НОМЕР_1 за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205090/2018/111330 вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 11659 грн. 20 коп., тобто заявив в митній декларації неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

Представником адвокатом Кривошей А.М., діючим за дорученням від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального і процесуального законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.123-127).

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.3 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, директором ПП «БРАТ», який одночасно виступав декларантом (митним брокером), громадянином України ОСОБА_1 , було подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA205090/2018/110276 від 17.12.2018р., в графі 31 якої був вказаний товар - легковий автомобіль, бувший у використанні, марка «FORD», модель «TRANSIT CUSTOM», номер кузова НОМЕР_1 , та заявлена ним за 6 (шостим) методом ціна даного транспортного засобу становила 171207 грн. 35 коп., на яку Волинською митницею ДФС була видана картка відмови № UA205090/2018/02982 по причині відсутності коштів на рахунку суб`єкта ЗЕД (а.с.36, 37).

Після цього позивачем було подано іншу митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA205090/2018/111330 від 19.12.2018р., де зазначений в графі 31 товар було заявлено як легковий автомобіль, бувший у використанні, марка «FORD», модель «TRANSIT CUSTOM», номер кузова НОМЕР_1 , та заявлена ним за 6 (шостим) методом ціна даного транспортного засобу становила 212273 грн. 45 коп., на яку Волинською митницею ДФС була видана картка відмови № UA205090/2018/00832 по причині складення протоколу про порушення митних правил № 0180/20500/19 (а.с.12, 34).

Відповідно до декларації в митному режимі «імпорт» переміщувався товар - автомобіль легковий, що був у використанні, марки «Ford», модель «Transit Custom», номер кузова НОМЕР_1 , із зазначеною вартістю 2800 євро.

Згідно рахунку-фактури (INVOICE) № 175/11/L від 30.11.2018р. продавцем автомобіля марки «Ford» моделі «Transit Custom», номер кузова НОМЕР_1 , із зазначеною вартістю 2800 євро, виступала компанія «ARTA GROUP LLP», отримувачем - ПП «БРАТ» (а.с.13).

В свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (Certificat d'immatriculation) зазначено марка автомобіля «Ford», модель «Tourneo Custom», номер кузова НОМЕР_1 (а.с.14).

В довідці про ідентифікацію колісного транспортного засобу № 03/12/18/12 від 03.12.2018р., складеній судовим експертом ОСОБА_2 , яка видана ПП «БРАТ», автомобіль вказано як « ОСОБА_3 Transit Custom» (а.с.16).

За митне оформлення цього автомобіля при його митній вартості 212273 грн. 45 коп. було нараховано та сплачено 80462 грн. 41 коп. митних платежів.

Згідно акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 22.12.2018р. транспортний засіб з номером кузова НОМЕР_1 є автомобілем марки «Ford», модель «Tourneo Custom», показник одометра 284171 км, хоча в додатковому аркуші до цього акту вказано модель «Transit Custom» (а.с.17-18).

В службовій записці УАМП Волинської митниці 29/03-70-19-01-25 від 03.01.2019р. зазначено, що за електронною митною декларацією № UA205090/2018/111330 митна вартість автомобіля марки «Ford», модель «Transit Custom», номер кузова НОМЕР_1 , становить 7850 євро. Загальна сума відповідних платежів відповідно до акту про проведення огляду транспортного засобу від 22.12.2018р. склала 92121 грн. 61 коп.; різниця розміру митних платежів становить 11659 грн. 20 коп. (а.с.15).

16.01.2019р. року інспектор Волинської митниці ДФС склав щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил № 0180/20500/19 за ознаками ст.485 МК України (а.с.45-50).

В цьому протоколі зазначено, що ОСОБА_1 , директор ПП «БРАТ», який являється і декларантом (митним брокером), під час митного оформлення транспортного засобу марки «Ford», модель «Tourneo Custom», номером кузова НОМЕР_1 , за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205090/2018/111330 вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 11659 грн. 20 коп., тобто заявив в митній декларації неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості товару.

20.02.2019р. заступник начальника Волинської митниці ДФС Герман В.М. виніс оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, відповідно до змісту протоколу № 0180/20500/19, і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, що становить 34977 грн. 60 коп. (а.с.6-9, 41-44).

У подальшому митне оформлення транспортного засобу марка «FORD», модель «TOURNEO CUSTOM», номер кузова НОМЕР_1 , було здійснено за декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205090/2019/017519 від 05.02.2019р., де декларантом була заявлена за 6 (шостим) методом ціна даного транспортного засобу в розмірі 229291 грн. 07 коп. (а.с.33).

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що належних, допустимих і достатніх доказів про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, відповідачем не представлено, що тягне за собою скасування постанови відповідно до п.1 ч.1 ст.531 МК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірних та обґрунтованих висновків, з огляду на наступне.

Відповідно до положення ст.485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Із змісту цієї статті слідує, що дії винної особи повинні характеризуватися такою формою вини як прямий умисел, а також переслідувати особливу мету - ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналіз досліджених доказів свідчить, що по справі достатніх доказів наявності такої вини і переслідування подібної мети в діях позивача не зібрано.

Об`єктивна сторона правопорушення, за яким позивача визнано винним, полягає у заявленні в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості автомобіля, хоча, які саме відомості в декларації віднесено до неправдивих, оскаржувана постанова не зазначає.

Підставою для складання протоколу про порушення митних правил і доказами для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за передбачене ст.485 МК України правопорушення, слугували акт про проведення огляду від 22.12.2018р., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, службова записка митниці.

В свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу і на його задніх дверях визначено модель автомобіля «Tourneo Custom», а в декларації № UA205090/2019/110330 автомобіль зазначено як «Ford Transit Custom» (а.с.58-59).

Одержана від судового експерта довідка про визначення назви транспортного засобу та витяг з каталогу Schwacke давали позивачу достатні підстави визначити митну вартість відповідно до цієї декларації № UA205090/2019/110330 (а.с.19-20, 65-70).

Разом з тим, відмова митниці в митному оформленні транспортного засобу відповідно до картки № UA205090/2019/00832, де причиною прийняття митницею такого рішення вказано складення протоколу про порушення митних правил, стало виключною підставою для оформлення нової митної декларації № UA205090/2019/017519, визначення іншої митної вартості та різниці в митних платежах.

Такі дії митниці відповідають її компетенції відповідно до ст.54 МК України, однак не дають достатніх підстав для висновку про наявність в діях позивача умислу на заниження митної вартості та розміру митних платежів. При цьому, за обома деклараціями було застосовано 6 (шостий) резервний метод визначення митної вартості, а митниця не ставила під сумнів подані до митного контролю документи, в тому числі інвойс № 175/11/L.

Отже, аналіз доказів по справі свідчить, що належних, допустимих і достатніх доказів про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, не здобуто, що є підставою для скасування спірної постанови відповідно до п.1 ч.1 ст.531 МК України.

Додатково колегія суддів звертає увагу на те, що згідно фактичних обставин у сторін існували об`єктивні труднощі у визначенні вірної моделі автомобіля, при цьому позивачем не вживалося умисних дій для ненадання митному органу невірної назви автомобіля. Автомобіль був наданий для огляду відповідачу, останньому також були представлені всі наявні у декларанта документи. Позивач тричі подавав митну декларацію для розмитнення цього автомобіля і на підставі цього декларантом та митницею визначалася різна митна вартість на основі 6 (шостого) резервного методу, а саме:

по ВМД ІМ40ДЕ № UA205090/2018/110276 від 17.12.2018р. 171207 грн. 35 коп.;

по ВМД ІМ40ДЕ № UA205090/2018/111330 від 19.12.2018р. - 212273 грн. 45 коп.;

по службовій записці Волинської митниці ДФС № 2903-70-19-02-25 від 03.01.2019р. 248708 грн. 45 коп.;

по ВМД ІМ40ДЕ № UA205090/2019/017519 від 05.02.2019р., - 229291 грн. 07 коп.

Також сторони для визначення митної вартості автомобіля брали за основу вартість аналогічних транспортних засобів, які продаються на схожих ринках.

Для доведення правильного числового визначення митної вартості Волинською митницею ДФС доказів не представлено.

Згідно із п.1 ч.1 ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Митне оформлення транспортного засобу проведено відповідно до декларації ІМ40ДЕ № UA205090/2019/017519 від 05.02.2019р., в якій митна вартість автомобіля визначена за 6 (шостим) резервним методом.

В порядку ст.55 МК України митниця коригування митної вартості транспортного засобу, в тому числі із застосуванням основного методу (за ціною договору), не проводила, відповідне рішення в матеріалах справи є відсутнім.

Відтак самостійне визначення управлінням адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Волинської митниці ДФС розміру таких платежів не відповідає положенням МК України щодо процедури коригування такої вартості, через що відповідна службова записка є недопустимим доказом.

Отже, сукупність наведених обставин дає підстави для визнання оскаржуваної постанови протиправною і її скасування.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими позовні вимоги задоволені у визначений спосіб.

Таким чином, відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил згідно ст.485 МК України, а відтак заявлений позов про визнання протиправною і скасування спірної постанови в справі про порушення митних правил є обґрунтованим та підставним, а тому підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ч.3 ст.268, ст.ст.271, 272, 286, 310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Любомльського районного суду Волинської обл. від 14.05.2019р. в адміністративній справі № 163/338/19 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
С. М. Кузьмич
Дата складення повного судового рішення: 26.06.2019р.