Справа № 263/9174/18
Суддя: Іванченко А. М.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/9174/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2019 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А.М., за участю секретаря судового засідання Собакінських С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Румана Романа Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

09.07.2018 року до Жовтневого райсуду м.Маріуполя Донецької області звернувся позивач із позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 03.06.2018 року серії ЕАА № 428148, винесеної інспектором роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Руманом Романом Олександровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03 червня 2018 року інспектором роти №4 Батальйону УПП Руман Р.О. було винесено постанову ЕАА №428148 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУиАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Шевроле Лачетти, державний номер НОМЕР_1 нібито проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3 г ПДР України. Постанова є незаконною, безпідставною і підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю, виходячи з наступного. 03 червня 2018 року він дійсно управляв транспортним засобом Шевроле Лачетти, рухався з Старо-кримського кладовища по проспекту Миру, від АС-2, у напрямок підземного переходу. Під`їжджаючи до перехрестя, світлофор показував зелений колір, проїжджаючи перехрестя світлофор почав видавати миготливий зелений колір. Проїхавши перехрестя він був зупинений співробітниками поліції, за начебто проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору. Зупинившись на їх вимогу, він надав документи інспектору, який повідомив, що він проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофору. Із відеозапису наданого для перегляду йому співробітником УПП Руман Р.О. ним було виявлено, що на відеозапису зафіксовано його проїзд через перехрестя на миготливий зелений сигнал світлофору, а вже після його переїзду загорівся жовтий сигнал світлофору. На його зауваження, щодо неправомірності звинувачення його у скоєнні вказаного правопорушення інспектор не реагував. Підтвердженням безпідставності винесеної постанови є відсутність будь-яких доказів вчинення ним порушення. Свідченням відсутності доказів є те, що, згідно з пунктом 9 Постанови, до останньої не додано жодних матеріалів. Відтак, у його діях відсутнє таке порушення, як проїзд на заборонний сигнал світлофора, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП.

Таким чином, оскаржувана постанова прийнята необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, нерозсудливо та без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення та права на захист.

Ухвалою Жовтневого райсуду м.Маріуполя від 20.07.2018 року адміністративну справу передано на розгляд до Іллічівського райсуду м.Маріуполя.

15.08.2018 року справа надійшла на адресу Іллічівського райсуду м.Маріуполя.

Позивач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав і просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що під час патрулювання 03.06.2018 Інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Руманом Романом Олександровичем в Центральному районі м. Маріуполя пр. Миру біля буд. 127 , близько 15 год. 40 хв., було помічено транспортний засіб марки Шевроле Лачетти, державний номер НОМЕР_1 , який проїхав на забороняючий сигнал світлофора жовтого кольору, після чого на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» був зупинений поліцейським. Вказані обставини підтверджуються відеозаписом зробленим з відео реєстратора встановленого в службовому авто. Так, вбачається, що світлофор який для руху транспортних засобів по пр. Миру в напрямку вул. Зелінського вмикається на забороняючий жовтий сигнал. Перед цим, світлофор, для вказаного напрямку працював в режимі зеленого мигаючого. Після цього, вбачається, що авто позивача яке знаходиться біля знаку 5.62 місце зупинки та не зупиняючись проїхав перехрестя. Інших автомобілів які б рухалися в попутному напрямку разом з автомобілем позивача не було виявлено. Інспектор підійшов до водія автомобіля, представилася належним чином, довів водію суть скоєного ним адміністративного правопорушення, запропонував йому пред`явити документи, передбачені вимогами п. 2.1. Правил дорожнього руху України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4.а ПДР України. На вимогу інспектора щодо пред`явлення зазначених документів водія, яким виявився ОСОБА_1 , було виконано. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, додержуючись вимог ст. 258 КУпАП, наказу 1395 від 07.11.2015 року «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, роз`яснивши права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст.ст. 268, 287-289, 307-308 КУпАП, Руман Р.О . виніс відносно гр. ОСОБА_1 , постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 03 червня 2018 року інспектором роти №4 Батальйону УПП Руман Р.О. було винесено постанову ЕАА №428148 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУиАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн., за те, що він, керуючи транспортним засобом марки Шевроле Лачетти, державний номер НОМЕР_1 проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3.ґ ПДР України.

Зазначена постанова досліджувалась судом на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно до вимог ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст.9 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З матеріалів справи судом встановлено, що спірна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 складена з підстав висновків інспектора про порушення позивачем вимог п.п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Частиною 2 ст.122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з п.8.1 Правил дорожнього руху України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пункт 8.7.3. «ґ» Правил дорожнього руху України передбачає, що жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Положеннями п. 8.10. Правил дорожнього руху України встановлено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п.8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху(частини 1, 2 і 3 статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п.4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч.ч.1,2,3 ст.122 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.2 розділу III зазначеної Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч.1,2,3 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

В рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 зазначено, що положення ч.1 ст.276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Приймаючи зазначене рішення Конституційний Суд України виходив з того, що в ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Після рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року, 14.07.2015 року на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» до ст.258 КУпАП внесені зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною. Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст.ст.122, 126 КУпАП). Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Отже, провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч.2 ст.122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме: фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

У судовому засіданні представником відповідача було надано копію відеозапису з місця правопорушення.

Проте, інспектором належним чином не було оформлено належний доказ та не долучений до постанови, а саме не зазначено, що до постанови додається відеозапис з місця правопорушення.

З переглянутого відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 дійсно перетнув світлофор на жовтий сигнал світлофору, а також виявлено, що світлофор працював не у штатному режимі, тобто зелений сигнал при перемиканні на жовтий не надавав попередження у вигляді світлофору при перемиканні на жовтий не надавав попередження у вигляді мигтіння зеленого світлофору. На вказаному світлофорі не було цифрового табло, яке могло інформувати водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору.

З відповіді ДП МВС України «Донбас - Інформ - Ресурси» № 661 від 18.12.2018 року вбачається, що світлофорний об`єкт на пр. Миру - АС-2 не включено до системи диспетчерського контролю та 03.06.2018 року станом на 15.30-15.40 годину за умови, що не було відключення електроенергії, працював у штатному режимі.

Проте, згідно відеозапису, наданого УПП у м.Маріуполі, не вбачається, що зміна зеленого сигналу світлофору на жовтий супроводжувалась сигналом попередження у вигляді миготіння зеленого світлофору.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту норм статей 251, 252, 280 КУпАП суд приходить до висновку, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема за ч.2 ст.122 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

У рішенні від 10 лютого 1995 року у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що належних та допустимих доказів, на підставі яких можливо достовірно встановити порушення позивачем вимог п.п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України, суду не надано.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, сама ж по собі наявність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не підтверджує сам факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Отже, суд зазначає, що доказів у підтвердження правомірності дій інспектора в частині накладання на позивача адміністративного стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, до суду не надано, то і наявність самого правопорушення та вину позивача у його вчиненні, суд вважає не доведеними.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, оскільки в матеріалах справи та наданому відеозапису відсутні дані, які підтверджують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.242-246, 286 КАС України, ст. 293 КУпАП,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Румана Романа Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,- задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАА № 428148 від 03.06.2018 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя: А. М. Іванченко