Справа № 127/10178/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/10178/19

Головуючий у 1-й інстанції: Вишар І.Ю.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

26 червня 2019 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Ватаманюка Р.В. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора БУПП у Вінницькій області капітана поліції Чернова Віталія Олександровича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора БУПП у Вінницькій області капітана поліції Чернова Віталія Олександровича про скасування постанови серії ЕАВ № 1027731 від 30.03.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського УПП у Вінницькій області капітана поліції Чернова Віталія Олександровича про скасування постанови серії ЕАВ № 1027731 від 30.03.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2019 року позов задоволено повністю. Скасовано постанову інспектора БУПП у Вінницькій області капітана поліції Чернова Віталія Олександровича серії ЕАВ № 1027731 від 30.03.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрито.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam. На підтвердження своїх аргументів надав копії фіксації правопорушення приладом TruCam та копії документів на прилад TruCam.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, зокрема направленням на адресу відповідача та позивача повістки про виклик до суду від 25.06.2019, копії ухвал від 24.06.2019 та копії апеляційної скарги, а також телефонограмою (а.с.75-77), та з моменту оприлюднення судом апеляційної інстанції на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі (25.06.2019).

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги та зважаючи на скорочені терміни розгляду даної категорії справ, встановлені ст.286 КАС України, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, 30.03.2019 інспектором БУПП у Вінницькій області капітаном поліції Черновим В.О. винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1027731, відповідно до якої ОСОБА_1 30.03.2019 о 11 год. 20 хв. по а/д М-12 376 км Стрій - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка, в населеному пункті с. Якушинці, керуючи транспортним засобом марки «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_1 , перевищив максимально допустиму швидкість на 27 км, а саме рухався зі швидкістю 77 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду для її скасування.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не надано достатніх доказів, які б вказували на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ПДР, а саме, за перевищення швидкості в межах населеного пункту.

Як встановлено із знімку, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.66-67) з фото, здійсненого за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, який отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UA-MI/І-2903-2012 та який згідно з експертним висновком №04/02/03-3008 від 27.09.2018 є відповідно працюючим та алгоритм якого відповідає ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015, автомобіль з державним номерним знаком НОМЕР_1 рухався в населеному пункті зі швидкістю 77 км/год., перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год., чим вчинив порушення пункту 12.4 ПДР України.

Апеляційний суд відхиляє доводи позивача про те, що він фізично не міг рухатись зі швидкістю 77 км/год, оскільки як вбачається з роздруківки фотознімка здійсненого приладом TruCam LTI20/20 № ТС000303, на ньому зафіксовано автомобіль позивача та встановлено, що даний автомобіль рухався зі швидкістю 77 км/год. (а.с.66-67).

При цьому, слід зазначити, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

З наданого відповідачем до апеляційної скарги відеозапису також вбачається, що швидкість руху вимірювалася саме транспортного засобу позивача (а.с.68).

Таким чином, суд вважає доведеним належними та достатніми доказами факт порушення позивачем вимог пункту п.12.4 ПДРУкраїни. Тобто, з урахуванням вищевказаного, колегія суддів дійшла висновку, про правомірність дій відповідача щодо накладення адміністративного стягнення на позивача за порушення ПДР України.

Щодо доводів позивача про те, що працівник поліції не має права виносити постанову без складання відповідного протоколу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП, передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі..

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина перша, друга і третя ст.122 КУпАП).

Частиною 5 ст.258 КУпАП, не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо встановленого порушення.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕАВ №1027731 від 30.03.2019, складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.1 ст.122 КУпАП.

Оскільки позивачем вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина перша, друга і третя ст.122 КУпАП).

Частиною 5 ст.258 КУпАП, не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч.1 ст.122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, відповідач правомірно виніс постанову серії ЕАВ №1027731 від 30.03.2019 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП на місці вчинення правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки інспектор поліції як суб`єкт владних повноважень діяв в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги підтверджують порушення судом першої інстанції норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу інспектора БУПП у Вінницькій області капітана поліції Чернова Віталія Олександровича задовольнити повністю.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст. 272, 325 КАС України та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не може бути оскаржена.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Ватаманюк Р.В. Драчук Т. О.