Справа № 640/10872/19
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

24 червня 2019 року м. Київ № 640/10872/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шевченко Н.М., розглянувши у письмовому порядку заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Служби безпеки України, виконуючого обов`язки голови Державного агентства автомобільних доріг України ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Кабінету Міністрів України (далі по тексту - відповідач 1, КМУ), Служби безпеки України (далі по тексту - відповідач 2, СБУ), виконуючого обов`язки голови Державного агентства автомобільних доріг України ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач 3, ОСОБА_2 ) , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №763-р про призначення ОСОБА_2 виконуючим обов`язки Голови Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор) до призначення в установленому порядку Голови зазначеного Агентства;

- визнати відсутність у Кабінету Міністрів України компетенції (повноважень): допускати громадян іноземних країн керівництва центральними органами виконавчої влади; допускати до виконання обов`язків керівників центральних органів виконавчої влади осіб, що не приймали присягу державного службовця; призначати осіб на посади державної служби категорії «А» без проведення конкурсного відбору; призначати виконуючих обов`язки керівників центрального органу виконавчої влади не з числа їх заступників, або керівників структурного підрозділу відповідного органу центральної влади; призначати виконуючих обов`язки керівників центральних органів виконавчої влади на строк більше 3-х місяців;

- визнати відсутність у ОСОБА_2 компетенції (повноважень) виконувати обов`язки Голови Державного агентства автомобільних доріг України;

- зобов`язати Кабінет Міністрів України негайно звільнити ОСОБА_2 з посади виконуючого обов`язки голови Державного агентства автомобільних доріг України;

- визнати протиправними дії Служби безпеки України, які полягають у наданні ОСОБА_2 допуску до державної таємниці;

- визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо не проведення перевірки дотримання ОСОБА_2 дотримання вимог Закону України «Про державну таємницю» та не скасуванні йому доступу до державної таємниці;

- зобов`язати Службу безпеки України скасувати ОСОБА_2 допуск до державної таємниці.

До відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярії) суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію повноважень голови Державного агентства автомобільних доріг України, передбачених, зокрема, але не виключно, Положенням «Про Державне агентство автомобільних доріг України», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №439.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Необхідність забезпечення позову заявником обґрунтовується наступним.

Так, очевидність ознак протиправності дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень на переконання заявника обумовлюється тим, що ОСОБА_2 незаконно з жовтня 2016 року виконує обов`язки за посадою керівника (голови) центрального органу виконавчої влади - Державного агентства автомобільних доріг України.

Крім того, на думку заявника, виконуючий обов`язки голови Державного агентства автомобільних доріг України ОСОБА_2 своїми діями, які полягають у тривалому невиконанні рішення суду, завдав значних збитків Державному агентству автомобільних доріг України на суму 481 926,31 грн. у вигляді виплат середнього заробітку за затримку виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області.

Також ОСОБА_1 у своїй заяві про забезпечення позову наголошує на тому, що вжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком встановлення визначеного чинним законодавством порядку призначення тимчасово виконуючого обов`язки керівника центрального органу державної влади з числа його заступників до розгляду даної справи по суті, водночас не вжиття вказаних у заяві заходів призведе, за твердженням заявника, до негативних наслідків не лише для нього, а й для усієї країни в цілому.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Слід зауважити, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Так, у вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Необхідно зазначити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для такого забезпечення позову.

У справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь - яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч. 1 ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Крім того, у рішенні від 09.01.2007 Європейський суд з прав людини у справі «Інтерсплав проти України» наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

Таким чином, перевіривши зазначені в заяві позивача про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вищевикладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заяви та про відсутність підстав для її задоволення, оскільки без розгляду справи по суті з встановленням усіх фактичних обставин справи та дослідженням доказів, що мають значення для вирішення даної справи, неможливо в даному випадку забезпечити позов.

При цьому, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

В свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог (аналогічна правова позиція викладена в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2018 року №826/16365/17).

Так, заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі, зокрема, відсутності у Новака С .Р . повноважень виконувати обов`язки Голови Державного агентства автомобільних доріг України.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову, як зазначає заявник, фактично обумовлена:

- наявністю ознак протиправності дій Кабінету Міністрів України при призначенні ОСОБА_2 виконуючим обов`язки голови Державного агентства автомобільних доріг України;

- наявністю ознак протиправності дій Служби безпеки України при наданні громадянину іноземної держави ОСОБА_2 доступу до державної таємниці;

- протиправністю дій ОСОБА_2 щодо тривалого невиконання рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.05.2017 у справі №488/2913/16-ц про поновлення його на роботі,

протиправність яких підлягає встановленню в ході розгляду даної справи.

За таких підстав та враховуючи, що позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, на час розгляду заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави стверджувати про протиправність оскаржуваних дій суб`єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів позивача такими діями, а також про наявність підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Необхідно наголосити на тому, що за жодних умов заходи забезпечення позову не можуть бути використані як санкція для відповідача або як спосіб примусити відповідача діяти певним чином під загрозою заподіяння збитків шляхом вжиття заходів забезпечення позову, а також не можуть бути наслідком зловживання позивачем своїми правами на шкоду відповідачеві з санкціонованого дозволу суду.

Застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте суд діє на підставі доказів та фактів, наданих позивачем.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що підстави для забезпечення позову в даному випадку відсутні.

Керуючись статтями 150 - 154, 241, 243, 256, 293 - 297 КАС України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №640/10872/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко