Справа № 209/641/19
Суддя: Лобарчук О. О.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/641/19
Провадження № 2-а/209/32/19
РІШЕННЯ

іменем України

"25" червня 2019 р. м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Лобарчук О.О.

при секретарі: Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське Дніпропетровської області адміністративну справу № 209/641/19 (провадження № 2-а/209/32/19) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Дніпровського відділення поліції Кам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області капітана поліції Єрьоміна Кирила Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ДПО 18 №110046 від 16.02.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП018 №110046 від 16.02.2019 р. прийняту інспектором Дніпровського відділення поліції Кам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області капітаном поліції Єрьоміним Кирилом Олександровичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 425.00 грн.

В обґрунтування свого позову вказав, що 16 лютого 2019 року він, керуючи автомобілем Пежо Експерт, д/н НОМЕР_1 , рухався по вул. Тритузній, здійснив поворот праворуч на вулицю Дніпробудівську у м. Кам`янське, завчасно при цьому увімкнувши відповідний показчик повороту «праворуч» у відповідності з ПДД. Вже наступної миті, по завершенню маневру, патрульний поліцейський капітан поліції Єрьомін К.О ., який знаходився біля автомобілю поліцейської патрульної служби, що стояла відразу ж за поворотом, зупинив його автомобіль. На запитання чому його зупинили, поліцейський відповів, що, він заздалегідь не увімкнув відповідний показчик повороту «праворуч». Заперечуючи проти таких безпідставних звинувачень, він вказав, що завчасно увімкнув відповідний показчик повороту «праворуч», а поліцейський не міг би побачити початок маневру, оскільки фізично знаходився далеко за поворотом, що не дозволяє фізично побачити початок маневру та відповідно зробити будь-які висновки щодо порушення ним ПДР. Відповідач вказав, що має докази відеофіксації порушення, що начебто було вчинено ним, але продемонструвати вказані записи відмовився. Тому він категорично не погодився із такими «спостереженнями» патрульного поліцейського та зауважив, що якщо він не має свідків, фото/відеофіксації порушення або ж інших доказів - він не має права звинувачувати водія у порушенні ПДР, яке він насправді не вчиняв, оскільки в протилежному випадку у поліції є можливість зупинити будь-яку автівку та винести аналогічну постанову щодо будь-якого водія. Зауважив, що він правопорушення не скоював, та з постановою ДП018 № 110046 від 16.02.2019 р. не згоден, оскільки дана постанова була винесена без урахування всіх вимог закону. Дослідивши складену Відповідачем постанову, суд має дійти до висновку, що жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото- чи відеофіксації, які б підтвердили порушення ним Правил дорожнього руху (п.п. 9.2, «б»), даний акт не містить. Звертає увагу, що поліцейський патруль стояв далеко за поворотом та фізично не міг побачити/зафіксувати засобами відеофіксації початок маневру (повороту праворуч) та побачити, що він завчасно, ще за 50-100 метрів начебто не увімкнув відповідний показчик повороту праворуч. Крім того, у постанові взагалі не зазначено час скоєння адміністративного правопорушення, що є суттєвою обставиною справи. Також у даній постанові взагалі не вказано технічний засіб, яким начебто здійснено відеозапис відповідачем, не вказано його номеру та того факту, що він додається до оскаржуваної постанови, що виключає можливість прийняття його у якості належного доказу по справі. Зазначає, що не було роз`яснено йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП, а тому він був незаконно позбавлений права на правову допомогу, що гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 271 КУпАП. Внаслідок порушення зазначених норм він був позбавлений можливості дати по справі особисті пояснення, заявити клопотання про витребування доказів, у зв`язку з чим дії поліції та оскаржену постанову не можна вважати законними. Вважає, що не скоював адміністративне правопорушення, а тому не має сплачувати штраф, накладений на нього оскаржуваною постановою ДП018 № 110046 від 16.02.2019 р.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.03.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач - Інспектор ДВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області капітан поліції Єрьоміна К.О. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляду справи за його відсутністю , позовні вимоги визнав.

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом встановлено, що 16.02.2019 року інспектором Дніпровського відділення поліції Кам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області капітана поліції Єрьоміним К.О. відносно позивача винесено постанову серії ДП018 № 110046 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за те, що позивач 16 лютого 2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Пежо Експерт, д/н НОМЕР_1 , рухався по вул. Тритузній, повертаючи праворуч завчасно не увімкнув відповідний показчик повороту, і його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладено штраф у розмірі 425 грн. (а.с.5).

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Відповідно до ч.1ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ч.1ст.77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно ч. 2ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ч.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух» визначено, посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.

Відповідності до ч.2, 4 ст.258 КУпАП, та, керуючись Наказом Міністерства внутрішніх справ України від07.11.2015№1395 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та Кодексом України про адміністративні правопорушення, не складають протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а виносять постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 24 Закону України "Про дорожній рух" власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноваженими органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або органи, уповноважені ними здійснювати експлуатаційне утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мають право вимагати від користувачів дотримання чинних законодавчих і нормативних актів стосовно дорожнього руху, правил ремонту і утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування дорогами і дорожніми спорудами та їх охорони.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем, не додано жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенціюпро захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача не надані.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) (п. 2) або закрити справу про адміністративне правопорушення (п. 3).

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст.139 КАС України судові витрати в частині судового збору компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ч.2 ст.122, 247, 256, 280, 283, 287-288 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 9, 12, 159, 168, 244-246, 250, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора Дніпровського відділення поліції Кам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області капітана поліції Єрьоміна Кирила Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ДПО 18 №110046 від 16.02.2019 року - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП018 №110046 від 16.02.2019 р. прийняту інспектором Дніпровського відділення поліції Кам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області капітаном поліції Єрьоміним Кирилом Олександровичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 425.00 грн., провадження у справі закрити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 25 червня 2019 року.

Суддя Лобарчук О.О.