Справа № 564/3420/18
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5179/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 08 квітня 2019 року, ухвалене суддею Цвіркун О.С. у м. Костопіль о 14 год. 09 хв. у справі № 564/3420/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Малолюбашівської сільської ради Костопільського району Рівненської області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася з позовом до суду у якому просить суд визнати неправомірними дії щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення і скасувати постанову № 11 від 20.11.2018 року про накладення штрафу в розмірі 680 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підтвердження позовних вимог, позивачка посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено у відсутності позивачки, у винесеній комісією постанові про накладення адміністративного стягнення відсутні посилання на відповідні законодавчі або нормативно-правові акти, які були порушені ОСОБА_1 при вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 152 КУпАП.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 08 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення передбачене статтею 152 КУпАП в частині застосування штрафу в розмірі 680 грн. та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржила позивачка, ОСОБА_2 , подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 08 квітня 2019 року та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та додатково зазначає те, що складання будівельних матеріалів на земельній ділянці поблизу домогосподарства ОСОБА_2 відбулось вимушено, у зв`язку з проведенням ремонтних робіт на території домогосподарства. Позивачка вважає, що складені будівельні матеріали нікому не заважали, а тому на її думку не було достатньо обґрунтованих підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Позиція відповідача зводиться до того, що порушення гр. ОСОБА_2 вимог статті 152 КУпАП носить триваючий характер та безпосередньо визнаються ОСОБА_2 . Протокол про адміністративне правопорушення від 01.11.2018 року складений з дотриманням вимог чинного законодавства та у присутності ОСОБА_2 , яка відмовилася від надання пояснень та підпису у протоколі, що стверджується рапортом від 01.11.2018 року дільничного офіцера поліції сектору превенції Костопільського ВП ГУ НП в Рівненській області Никончука А.А. Адміністративною комісією при розгляді справи про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення дотримано вимоги статті 268 КУпАП щодо повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про розгляд справи.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в порядку передбаченому ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи те, що 01.11.2018 року дільничним офіцером поліції сектору превенції Костопільського ВП Никончуком А.А. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГР № 161538 відносно ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП, з якого видно, що ОСОБА_2 здійснила завезення та складання власних будівельних матеріалів на самовільно захоплену ділянку поблизу свого житлового будинку по АДРЕСА_1 , що порушує п. 5.1.8 та 7.5.1 Правил благоустрою населених пунктів та утримання адміністративних територій.

За результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього додатків, адміністративна комісія при виконавчому комітеті Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області 20.11.2018 року винесла постанову № 11 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції, виходив з того, що позивачкою дійсно вчинено адміністративне правопорушення передбачене статтею 152 КУпАП і ця обставина підтверджується матеріалами справи. Однак, суд першої інстанції вважав, що оскільки позивачка є пенсіонеркою, а тому враховуючи її майновий стан розмір штрафу слід зменшити до 340 гривень.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 від надання пояснень та підпису відмовилася, що підтверджено двома свідками ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Враховуючи наявні матеріали справи, суд встановив відповідність протоколу вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 213 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ст. 218 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1, 103-2, 104, 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частинами першою - п`ятою статті 152-1, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, статтями 156-1, 156-2, 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 186-1, 189, 189-1, 212-1 цього Кодексу.

Отже, притягнення до відповідальності за ст. 152 КУпАП відбувається саме адміністративними комісіями виконавчих комітетів.

Приписи статті 268 КУпАП вказують, що справу може бути розглянуто під час відсутності особи, лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи.

Повідомлення про засідання комісії позивачкою отримано 15.11.2018 року, про що свідчить її підпис в повідомленні про вручення поштового відправлення, а розгляд справи призначений на 20.11.2018 року. Враховуючи наведене, позивачка була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи адміністративною комісією.

Згідно зі ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи видно, що відповідачем дотримані вимоги КУпАП при розгляді справи, роз`яснено позивачці її права та обов`язки передбачені ст. 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться на засіданні адміністративної комісії 20.11.2018 року за адресою: вул АДРЕСА_2 Соборна, 10, село Мала Любаша, що підтверджується підписом позивачки в повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд першої інстанції змінюючи розмір адміністративного стягнення у вигляді штрафу встановивши його у розмірі 340 грн., посилався на матеріальне становище позивачки, однак з цього приводу жодні докази не досліджував та не встановлював дійсний матеріальний стан позивачки.

Суд першої інстанції пом`якшуючи накладене стягнення та зменшивши розмір штрафу, не звернув увагу на обтяжуючу відповідальність обставину, передбачену пунктом 1 частини 1 статті 35 КУпАП, а саме, продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її.

Вказане підтверджується матеріалами справи, зокрема постановою № 8 про накладення адміністративного стягнення від 06 липня 2018 року, якою до позивачки застосовано попередження за порушення, передбачене статтею 152 КУпАП.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд встановив, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена відповідачем на підставі встановлених протоколом про адміністративне правопорушення обставин, прийнята в межах повноважень адміністративної комісії, стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ст.152 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На думку апеляційного суду, судом першої інстанції поверхнево досліджено обставини справи та докази, які містяться у справі, без урахуванням усіх обставин справи.

З огляду на вищевикладене, вимоги апеляційної скарги слід задовольнити частково, скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позовних вимог з вищевикладених мотивів.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 08 квітня 2019 року в справі № 564/3420/18 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Малолюбашівської сільської ради Костопільського району Рівненської області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повний текст виготовлено 26.06.2019 року