Справа № 1.380.2019.002496
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.002496
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Карп`як О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 04.03.2019 року протиправною;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у м. Києві розглянути звернення ОСОБА_1 від 04.03.2019 року та надати письмову відповідь;

- стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Головного управління Національної поліції України у м. Києві із клопотанням про проведення службового розслідування. Станом на дату звернення до суду відповіді на клопотання від 04.03.2019 року не отримав, вважає таке порушення своїх прав, виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (частини 1 статті 3 Закону України «Про звернення громадян»). Вищезазначеним законом передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Громадянин при розгляді скарги має право одержати письмову відповідь про результати розгляду скарги. Термін розгляду скарги не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Таким чином, вважає, що відповідач проігнорував звернення від 04.03.2019 року та не надав відповіді, чим порушив право позивача на отримання відповіді за результатами розгляду скарги. Просив позов задоволити.

Ухвалою суду від 22 травня 2019 року відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

19 червня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 11.06.2019 року № 566/125/13-2019. У задоволенні позову відповідач просить відмовити з наступних підстав. 06 вересня 2017 року на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/37784/17-к слідчим відділом Печерського управління поліції розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 004399 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Керівництвом слідчого відділу Печерського управління поліції досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчому Щербань О.В., якою 26.12.2017 року за результатами досудового розслідування кримінальне провадження закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України. 02 лютого 2019 року процесуальним керівником Київської місцевої прокуратури № 6 вивчено матеріали закритого кримінального провадження та за результатами вивчення встановлено, що старшим слідчим Щербань О.В. у кримінальному провадженні № 004399 не проведено усі можливі слідчі (розшукові) дії, направлені на повне та всебічне встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення. У зв`язку з викладеним вище, процесуальним керівником постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 004399 скасовано та досудове розслідування 02.02.2019 року у ньому відновлено. 07.03.2019 року до слідчого управління надійшло звернення позивача щодо незаконного та безпідставного закриття слідчим слідчого відділу Печерського управління поліції кримінального провадження № 004399.

Як вбачається із доповідної записки старшого слідчого управління Головного управління НП у м. Києві майора поліції Филиповської Ю.В. за погодженням із заступником начальника організаційно-методичного відділу слідчого управління Головного управління НП у м. Києві полковником поліції Давиденко-Лісогубенко В.І. на ім`я заступника начальника слідчого управління - начальника організаційно-методичного відділу Головного управління НП у м. Києві полковника поліції Лашка В.В. «Щодо розгляду звернення ОСОБА_1 », в ході проведеної перевірки встановлено неналежне та тривале досудове розслідування у кримінальному провадженні № 004399 старшим слідчим слідчого відділу Печерського управління поліції Щербань О.В., що виразилось у порушенні вимог частини 2 статті 9, статті 28 КПК України та неналежному виконанні останньою своїх службових обов`язків під час досудового розслідування кримінального провадження № 004399. За результатами проведеної службової перевірки вирішено суворо вказати старшій слідчій слідчого відділу майора поліції Щербань О.В., на неналежне виконання своїх функціональних обов`язків та попередити, що у разі допущення у подальшому аналогічних помилок, її буде притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Головним управлінням Національної поліції у м. Києві за результатами службової перевірки за зверненням ОСОБА_1 , останньому направлено відповідь від 11.04.2019 року №ЛВ-841/125/23/1-19. Представник відповідача вважає, що останній діяв на підставі, в межах та у спосіб, визначений чинним законодавством, а тому не вчинило жодних порушень законних прав та інтересів позивача. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

26 червня 2019 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивача, де він зазначив наступне. Відповідач до відзиву долучив відповідь на клопотання, яка датована 11.04.2019 року, проте законом передбачено строк розгляду звернень, який не може становити більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Посилання відповідача на постанову прокурора є неправомірним, оскільки така винесена пізніше за ухвалу слідчого судді Печерського районного суду (ухвала - 11.12.2018 року, постанова - 02.02.2019 року). Слідчий в період з 11.12.2018 року по 02.02.2019 року не виконував ухвалу слідчого судді про скасування його постанови, а відповідач не надав оцінки діям слідчого. Застосування до слідчого дисциплінарного стягнення, шляхом суворо вказати на неналежне виконання своїх функціональних обов`язків та попередити, що у разі допущення у подальшому аналогічних прорахунків її буде притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Однак, такий вид дисциплінарного стягнення не узгоджується ні за ст. 19 Дисциплінарного статуту НП України, ні зі ст. 13 цього ж Дисциплінарного статуту, яка вказує вичерпний перелік видів дисциплінарних стягнень. Також, позивач звертає увагу суду на те, що відповідач не надав жодних доказів скерування відповіді позивачу та додатки 2 та 3, долучені до відзиву, містять один і той самий вихідний номер.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засідання до суду не зверталися.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 направив до Головного управління Національної поліції у м. Києві клопотання про проведення службового розслідування, в якому на вирішення поставив наступні питання: 1) провести службове розслідування за фактом: а) невиконання (неналежного виконання) слідчим своїх обов`язків при досудовому слідстві у кримінальному провадженні № 004399; б) винесення слідчим Щербань О.В. постанови про закриття вказаного кримінального провадження без належних для того підстав та всупереч КПК України, що підтверджується ухвалою слідчого судді; 2) притягнути слідчого Щербань О.В. (та інших винних службових осіб) до дисциплінарної відповідальності.

Клопотання отримано відповідачем 07.03.2019 року про що свідчить поштовий чек про надсилання рекомендованого листа № 221.

11 квітня 2019 року відповідач надав відповідь позивачу «Про розгляд звернення» за № Л-841/125/23/1-19.

Позивач вищезазначеної відповіді не отримав, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з частиною 1 статті 3 вищезазначеного Закону, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Частиною 3 статті 3 Закону № 393/96-ВР визначено, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до частини 4 статті 3 Закону України «Про звернення громадян», скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 4 Закону № 393/96-ВР визначено перелік рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);

створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;

незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань (частина 1, 2 статті 5 Закону України «Про звернення громадян»).

Відповідно до частини 1 та 2 статті 7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Відповідно до статті 19 цього ж Закону, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Відповідно до пункту 1.3 Положення про порядок роботи зі звернення громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 10.10.2004 року № 1177 (далі - Положення), громадяни України мають право звернутися до апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, їх керівників із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявами або клопотаннями про реалізацію своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів, а також зі скаргами про їх порушення.

Згідно з абзацом 1-9 пункту 2.1 Положення, звернення від громадян надходять до органів внутрішніх справ у вигляді листів (поштою) та під час їх особистого прийому посадовими особами (усні й письмові).

Усні звернення громадян безпосередньо розглядаються, а порушені в них питання, по можливості, вирішуються посадовими особами органів внутрішніх справ під час особистого прийому громадян, який проводиться згідно із затвердженим графіком.

Про результати розгляду звернення громадянинові повідомляється письмово або усно за його бажанням.

Письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю, реєстрації та первинному розгляду з метою визначення їх належності до компетенції органів внутрішніх справ та призначення за ними конкретного виконавця.

Первинний розгляд письмових звернень громадян проводиться керівниками органів внутрішніх справ або їх заступниками відповідно до їх повноважень.

Після первинного розгляду звернень громадян керівництвом органу внутрішніх справ працівник підрозділу документального забезпечення (секретаріату, канцелярії) (далі - підрозділ документального забезпечення):

вносить до журналу або електронно-реєстраційної картки персонального комп`ютера резолюцію керівництва та встановлені терміни виконання доручень за зверненнями громадян;

здійснює відправку звернень за належністю та відповідей - їх авторам;

забезпечує оперативне доведення звернень громадян до виконавців.

Відповідно до пункту 4.1 цього ж Положення, керівники органів внутрішніх справ та їх заступники при розгляді звернень громадян зобов`язані уважно вникати в їх суть, у разі потреби вимагати у виконавців матеріали їх перевірки, направляти працівників органів внутрішніх справ на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів, уживати інших заходів для об`єктивного вирішення поставлених авторами звернень питань, з`ясовувати і усувати причини та умови, які спонукають громадян скаржитись, якщо це не суперечить чинному законодавству.

Згідно з пунктом 4.3 Положення, за результатами перевірки звернення складається мотивований висновок про результати розгляду звернення громадян, який має містити в собі об`єктивний аналіз усіх зібраних матеріалів і повинен відповідати порядку його складання.

Відповідно до пункту 4.4 Положення, рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах чинного законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне і правильне виконання прийнятого рішення, а в разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів до поновлення порушених прав громадян.

Пунктом 4.6 цього ж Положення передбачено, що звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі поставлені в них питання, вжиті необхідні заходи і заявникам дані вичерпні відповіді. Відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку дається тим органом, який його отримав і до компетенції якого входить розв`язання порушених у зверненні питань, за підписом керівника або його заступника. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому вказуються заходи, вжиті органом внутрішніх справ, у межах його компетенції, для захисту конституційних прав громадян. Якщо давалася усна відповідь, то складається відповідна довідка, яка долучається до матеріалів перевірки звернення. У журналі реєстрації звернень громадян, що надійшли поштою, або журналі реєстрації звернень громадян, що надійшли під час особистого прийому, або ЕРК фіксується, що про наслідки перевірки автора повідомлено в усній формі під час особистої бесіди.

Згідно з пунктом 7.4 Положення, за кожною скаргою, в якій громадяни порушують питання про наявність порушень чи недоліків у роботі органів внутрішніх справ або скаржаться на дії працівників ОВС, проводиться ретельна перевірка викладених фактів органом внутрішніх справ, до якого звернувся громадянин. За результатами перевірки надаються матеріали керівникові органу внутрішніх справ або його заступникам, в яких зазначається, підтвердились чи ні наведені відомості (факти) і які заходи вжиті для усунення виявлених порушень чи недоліків та притягнення до відповідальності винних осіб. Громадянину за наслідками розгляду скарги надається письмова або усна відповідь (за його бажанням).

Як визначено пунктом 7.5 Положення, рішення за розглядом скарги громадянина приймає керівник органу внутрішніх справ (або його заступник), у провадженні якого перебуває скарга.

Судом встановлено, що відповідачем до відзиву долучено копію відповіді «Про розгляд звернення» № Л-841/125/23/1-19 від 11.04.2019 року. Проте, до відзиву на позовну заяву відповідачем не долучено доказу направлення такої відповіді позивачу.

При цьому, суд звертає увагу, що клопотання від 04.03.2019 року не розглянуто по суті, оскільки не надано відповіді на всі поставлені позивачем питання.

Як вбачається судом з відповіді на клопотання, відповідачем розписано хід кримінального провадження № 0004399 та запропоновано позивачу звернутись до слідчого відділу Печерського управління поліції Щербань О.В. для з`ясування всіх обставин розслідування.

Проте, позивач в клопотанні просив провести службове розслідування за фактом невиконання (неналежного) слідчим своїх обов`язків та притягнути винних до дисциплінарної відповідальності.

Отже, відповідач при розгляді клопотання позивача допустив неналежний його розгляд, що не узгоджується із вищевказаними вимогами законодавства. Позивач звертає увагу і на те, що до відповіді на звернення долучено лише доповідну записку, в той час як висновок службового розслідування відсутній.

Відповідь на звернення позивача надана з порушенням норм Закону України «Про звернення громадян» та п.4.6 Положення, оскільки відповідачем не розглянуто всіх поставлених у ньому питань, не вказано про вжиті заходи, не надано вичерпної відповіді з покликанням на норми чинного законодавства, відтак таке клопотання від 04.03.2019 року вважається не вирішеним.

Суд підкреслює, що саме по собі надання будь-якої відповіді на звернення громадянина у визначені законом строки не слід вважати повним і належним виконанням свого обов`язку зі сторони адресата, позаяк, окрім своєчасності надання відповіді, не менш істотним є її належне обґрунтування та вирішення поставлених у зверненні питань (із урахуванням суті відповідного звернення та на підставі його ґрунтовного і всебічного вивчення).

Звернення позивача отримане відповідачем 07.03.2019, а відповідь на таке звернення датована 11.04.2019 року. Доказів повідомлення позивача про прийняття керівником відповідача про встановлення необхідного терміну для його розгляду (про продовження строку розгляду звернення) не подано. Відтак, строк розгляду звернення, визначений ст.20 вказаного Закону, відповідачем порушено.

Крім того, до матеріалів справи відповідачем не долучено жодного доказу в підтвердження скерування (надсилання) відповіді на звернення позивачу.

Судом враховуються обґрунтування позивачем позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неналежного розгляду звернення позивача від 04.03.2019 року, оскільки за юридичною природою бездіяльність - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

В даному випадку, правова поведінка відповідача щодо розгляду клопотання позивача характеризується відхиленням, яке полягає в тому, що відповідач не надав відповіді по суті згаданого звернення позивача. Тобто відповідач при розгляді клопотання позивача допустив неналежний його розгляд, що не узгоджується із вищевказаними вимогами законодавства.

Відповідно в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Із врахуванням вказаних висновків суду, також підлягає задоволенню і позовна вимога про зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 04.03.2019 року та надати письмову відповідь згідно вимог Закону України "Про звернення громадян", оскільки відповідач в межах своїх повноважень зобов`язаний об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги та письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Відтак, в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Мотиви застосування вказаної норми наступні: зазначені норми встановлюють підстави та порядок звернення позивача з відповідною вимогою та порядок розгляду такої.

Згідно ст. 139 КАС України, судовий збір, як судові витрати відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне:

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено: копію договору про надання правової допомоги від 06.05.2019 року, розрахунок розміру правової допомоги, акт здавання - приймання робіт , дублікат квитанції про оплату вартості правової допомоги в розмірі 1300 грн.

В матеріалах справи наявні розрахунок та акт здавання приймання робіт в яких зазначені види послуг.

Судом такі докази не враховуються, оскільки в переліку послуг адвоката є: вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, формування правової позиції, підготовка процесуальних документів по справі.

Оскільки справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, то адвокатом здійснено лише підготовку позовної заяви. А враховуючи, що адвокатом не долучено погодинного розрахунку витрат на правничу допомогу, а суд самостійно не може визначити останню.

Крім того, до матеріалів справи не долучено копії свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю чи посвідчення адвоката.

Суд зазначає, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55).

Таким чином, враховуючи те, що наданими до суду документами обґрунтованість та фактичний обсяг витрат на правничу допомогу у конкретній адміністративній справі не підтверджено належними, достатніми та допустимими доказами у строки, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що судові витрати на правничу допомогу не підлягають стягненню з відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії - задоволити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у м. Києві (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15; ) щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 04.03.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у м. Києві (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15; ) повторно розглянути звернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 04.03.2019 року та надати письмову відповідь.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення понесених судових витрат на правову допомогу - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.07.2019 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна