Справа № 748/815/19
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 748/815/19 Головуючий у І інстанції - Олещенко В.І.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Суркової Д.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0317/20500/19 від 20 березня 2019 року, винесену заступником начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України Германом В.М. про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що законодавством передбачена адміністративна відповідальність за подання недостовірних відомостей при декларуванні товару для проходження митного контролю, а також регламентовано чіткий і послідовний порядок притягнення особи до відповідальності, який, зокрема, передбачає обов`язок контролюючого органу встановити особу правопорушника, забезпечити повне і всебічне дотримання процесуальних прав підконтрольного суб`єкта та належне оформлення відповідної документальної бази. Таким чином, на думку позивача, митним органом порушено процедуру притягнення особи до відповідальності та принцип належного урядування, з огляду на відсутність жодних доказів на підтвердження подання ОСОБА_1 недостовірних відомостей при декларуванні транспортного засобу в розумінні статті 485 Митного кодексу України

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2019 року адміністративний позов задоволено, при цьому, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні докази вчинення саме позивачем порушення митних правил при оформленні автомобіля.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції проігноровано відомості, наведені в експортній митній декларації MRN № 18LTKC0100EK0D9DD1, рахунку-фактурі серії BLA № 460349 від 21.08.2018, касовому ордері серії BLC № 1033770 від 21.08.2018 та декларації ІМ40ДЕ № UA205100/2018/013680, поданій до митного оформлення, зі змісту яких вбачається, що особою відповідальною за фінансове врегулювання є ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що 22 серпня 2018 року посадовою особою митного поста «Луцьк» Волинської митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205100/2018/013680 проведено митне оформлення товару «легковий автомобіль марки - RENAULT, модель MEGANE SCENIC» ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_3 .

До митного оформлення зазначеного товару подано рахунок-фактуру від 21 серпня 2018 року серії BLA № 460349, відповідно до якого вартість товару складає 2300 Євро.

За митне оформлення транспортного засобу при його митній вартості у 116 012, 03 грн. було сплачено митних платежів в загальній сумі 42 879, 18 грн.

18 грудня 2018 року до Волинської митниці ДФС з Державної фіскальної служби України листом від 11 грудня 2018 року № 38476/7/99-99-20-02-01-17 надійшло звернення митних органів Литовської Республіки щодо підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення легкового автомобіля марки «RENAULT», модель «MEGANE SCENIC», номер кузова - НОМЕР_3 , за експортною митною декларацією MRN № 18LTKC0100EK0D9DD1, рахунком-фактурою серії BLA № 460349 від 21 серпня 2018 року та касовим ордером від 21 серпня 2018 року серії BLC № 1033770 щодо купівлі-продажу даного транспортного засобу. За результатами проведеного опрацювання зазначеного звернення митних органів Литовської республіки, відповідачем було встановлено, що автомобіль був проданий компанією «UAB «EDGAZAS» ОСОБА_3 за ціною 5600 Євро.

Тобто, при митній вартості товару у 178 480, 05 грн. належним розміром митних платежів є 62 868, 95 грн.

Таким чином, різниця між сплаченими митними платежами та митними платежами, які необхідно сплатити за вказаною митною декларацією становить 19 989, 77 грн.

25 січня 2019 року посадовою особою Волинської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил № 0317/20500/19 за ст. 485 МК України, на підставі якого розглянуто справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і винесено постанову від 20 березня 2019 року № 0317/20500/19, якою ОСОБА_1 визнано винною в порушенні митних правил, передбачених ст. 485 МК України та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі триста відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 59 969, 31 грн.

Позивач вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення протиправною, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявними доказами не підтверджено вчинення порушення митних правил саме позивачем, проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Вказаною нормою передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Тобто, для притягнення до відповідальності, згідно зі статтею 485 МК України, у даному випадку необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

За змістом статті 10 Кодексу про адміністративні правопорушення України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною першою статті 266 МК України визначені обов`язки декларанта та уповноваженої ним особи, серед яких, зокрема, здійснення декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 30 листопада 2018 року в справі № 607/1869/17.

Статтею 352 Митного кодексу України визначено, перелік матеріалів, які можуть бути використані для підготовки висновків за результатами перевірок: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що згідно приписів ст. 352 Митного кодексу України, отримане звернення щодо підтвердження факту ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «RENAULT», модель «MEGANE SCENIC», яке отримано з Литовської Республіки, може бути використано митним органом для підготовки висновків за результатами перевірок, щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.

Крім цього, слід зазначити, що у відповідності до ст. 495 Митного кодексу України, належними доказами у справі про порушення митних правил є експортна митна декларації MRN № 18LTKC0100EK0D9DD1 від 21.08.2018, згідно якої вантажовідправником автомобіля «RENAULT», модель «MEGANE SCENIC» є UAB «EDGAZAS», вантажоодержувачем ОСОБА_4 , а також, рахунок-фактура серії BLA № 460349 від 21.08.2018 та касовий ордер серії BLC № 1033770 від 21.08.2018, відповідно до яких покупцем є ОСОБА_4 , а вартість товару складає 5600 Євро.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 Митного кодексу України, разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про: документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію; зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами; транспортні (перевізні) документи; комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію; у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень); у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару; у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму; у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.

Слід зауважити, що в матеріалах справи наявні два екземпляри рахунку-фактури серії BLA № 460349 від 21.08.2018 із різними зазначенням ціни товару, 2300 Євро та 5600 Євро відповідно.

Листом від 16.02.2017 № 31-11410-06-5/4339 Міністерством фінансів України надано роз`яснення, що оформлений належним чином рахунок-фактура (інвойс) може бути підставою для відображення в бухгалтерському обліку господарської операції з постачання товарів, робіт (послуг) без складання акта приймання-передачі тільки у разі його оплати, що підтверджується відповідними документами. Документами, що підтверджують оплату, можуть бути платіжне доручення, розрахунковий чек, касовий чек, розрахункова квитанція, виписка з карткового рахунку, квитанція до прибуткового касового ордера тощо.

Беручи до уваги те, що відповідно до касового ордера серії BLC № 1033770 від 21.08.2018 позивачем сплачено 5600 Євро, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність дій відповідача щодо встановлення факту порушення митного законодавства.

Щодо суб`єкта вказано правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до довіреності від 18.08.2018 серії ННК № 612266, ОСОБА_1 уповноважила громадянина України ОСОБА_5 або ОСОБА_6 на укладення на її ім`я договору купівлі-продажу автомобіля і здійснити його транспортування (доставку) та супроводження до митних органів України.

За приписами ч. 1 ст. 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Водночас, згідно статті 239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

За таких обставин порушення митних правил було допущено третьою особою, яка діяла в інтересах позивача, що має наслідком застосування адміністративного стягнення саме до особи яка є власником майна.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2019 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

А.Г. Степанюк