Справа № 640/11113/19
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

25 червня 2019 року м. Київ №640/11113/19

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Донця В.А., розглянувши, до відкриття провадження у справі, заяву про забезпечення позову в справі за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до Державної регуляторної служби України, Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг звернулось до суду з позовом про:

- визнання протиправним та скасування рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування від 04.06.2019 №5.1 (протокол №07-19) у частині що стосується апеляції ПАТ "Вінницягаз" від 02.04.2019 №210007-Сл-2908-0419;

- визнання протиправним та скасуванрня розпорядження Держаної регуляторної служби України від 07.06.2019 № 52 про задоволення апеляції ПАТ "Вінницягаз".

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову питання щодо відкриття провадження не вирішено.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі шляхом зупинення дії рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування від 04.06.2019 №5.1 (протокол № 07-19) в частині що стосується апеляції ПАТ "Вінницягаз" від 02.04.2019 №210007-Сл-2908-0419 та розпорядження Держаної регуляторної служби України від 07.06.2019 №52 про задоволення апеляції ПАТ "Вінницягаз".

Вирішуючи клопотання про забезпечення адміністративного позову, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (частина перша). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (пункти 1, 2 частини другої).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представником позивача зазначено, що існують очевидні підстави вважати, що до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили захист прав та інтересів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятор) стане неможливим, крім того для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Зі змісту заяви вбачається, що рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування в частині що стосуються апелянта ПАТ "Вінницягаз" та розпорядження Державної регуляторної служби України, що оскаржуються позивачем, тягнуть за собою зобов`язання для Регулятора здійснити дії, водночас їх невиконання призведе до порушення прав та інтересів посадових осіб Регулятора (накладення штрафів).

Суд вважає, що представником позивача не обґрунтовано, які саме права та інтереси Регулятора, його посадових осіб порушено рішенням Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування від 04.06.2019 №5.1 (протокол № 07-19) в частині що стосується апеляції ПАТ "Вінницягаз" від 02.04.2019 №210007-Сл-2908-0419 та розпорядженням Держаної регуляторної служби України від 07.06.2019 №52 про задоволення апеляції ПАТ "Вінницягаз" у публічно-правовому спорі, які суд повинен захистити.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" від 22.09.2016 №1540-VIII Регулятор є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг (частина перша, чинна до 31.12.2019); регулятор є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, що є державною власністю, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням (частина друга).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зміст заяви про забезпечення позову дає підстави дійти висновку, що оскаржувані рішення є обов`язковими для посадових осіб Регулятора. На думку суду, небажання посадових осіб державного органу виконувати рішення іншого державного органу, незгода з такими рішеннями, які прийняті в межах компетенції, не свідчить про порушення прав, інтересів Регулятора, які підлягають захисту в адміністративному судочинстві.

Зокрема, статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Водночас, відповідно до пункту 3 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

В даному випадку Регулятор звертається до суб`єкта владних повноважень з позовом про скасування рішень, просить зупинити оскаржувані рішення, які стосуються інтересів юридичної особи щодо здійснення нею ліцензійної діяльності.

У заяві про забезпечення позову не зазначено про наявність компетенційного спору, також зміст заяви не дає суду підстав дійти висновку про звернення Регулятора не як суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України. Крім того, заява про не містить обґрунтування на підставі якої норми закону Регулятором подано таку заяву та позов.

З огляду на такі доводи суду, слід дійти висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову в частині неможливості ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя В.А. Донець