Справа № 640/7085/19
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 р.Справа № 640/7085/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Донець Л.О.,

Суддів: Гуцала М.І. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.05.2019 року (головуючий суддя І інстанції: Попрас В.О.) по справі № 640/7085/19

за позовом ОСОБА_1

до Харківської митниці ДФС Державної фіскальної служби України

про скасування постанов у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач_ звернулась до суду з позовом до Харківської митниці ДФС (далі по тексту - відповідач), в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил №2601/80700/18 від 28.03.2019, якою позивача визнано винною у вчиненні порушень митних правил за ознаками ч.3 ст.470 МК України, на накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.05.2019 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.05.2019 по справі №640/7085/19 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування своїх доводів апеляційної скарги, посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що стягнення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, накладене 28.03.2018 на позивача поза межами строку, встановлених ст. 467 МК України, що виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення. Вважає, що фактично відповідачу стало відомо про наявність в діях позивача ознак правопорушення за ч. 1 ст. 485 МК України 15.08.2018, оскільки саме з цієї дати позивач не могла закінчити митний вивіз (транзит) автомобіля, у зв`язку із викраденням документів на транспортний засіб. Зазначає, що отримавши відомості 15.08.2018 відповідачем не вжито процесуальних дій, натомість, лише 26.10.2018 складено протокол про порушення митних правил № 2601/80700/18 за ознаками ч. 3 ст. 470 МК України (тобто, майже через три місяці).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 11.08.2018 на митну територію України позивачем в зоні діяльності Харківської митниці ДФС в режимі транзит був ввезений автомобіль марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 з терміном вивезення до 21.08.2018 включно або до 16.08.2018 включно у разі переміщення в зоні діяльності одного органу доходів і зборів.

15.08.2018 позивач зазначила, що не може закінчити митний вивіз (транзит) автомобіля «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , в зв`язку із викраденням у неї документів на цей автомобіль, а саме техпаспорту та довіреності, а також зазначила, що вона зверталася з вказаного питання із заявою до правоохоронних органів та надала копію талону - повідомлення Немишлянського ВП ГУНП у Харківській області від 15.08.2018 №18217.

В талоні - повідомленні № 18217 Немишлянського ВП ГУНП у Харківській області від 15.08.2018 зазначено, що прийнято заяву у позивача про те, що 14.08.2018 у тролейбусі 13-го маршруту невідома особа скоїла крадіжку косметички з документами.

25.10.2018 до зони митного контролю МАПП «Готівка» Харківської митниці ДФС у напрямку руху з України до Російської Федерації заїхав легковий автомобіль марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 під керуванням позивача. Під час документального контролю було встановлено, що вищезазначений автомобіль «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , був ввезений в режимі транзит терміном вивезення до 21.08.2018 включно або до 16.08.2018 включно у разі переміщення в зоні діяльності одного органу доходів і зборів.

26.10.2018 головним державним інспектором МП «Щербаківка» Харківської митниці ДФС Бондаренком М.Ю. було складено протокол про порушення митних правилами №2601/80700/18 за ознаками ч.3 ст. 470 МК України.

Постановою в справі про порушення митних правил №2601/80700/18 від 28.03.2019 позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500,00 грн.

Факт ввезення позивачем транспортного засобу іноземної реєстрації марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 на територію України, рівно як і факт його не вивезення, визнається позивачем та підтверджується матеріалами справи.

Суд першої інстанції, відмовивши у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що під час провадження у справі про порушення митних правил №2601/80700/18 підтверджено наявність в діях позивачки порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та правомірно прийнято оскаржувану постанову, оскільки факт злочинних дій третіх осіб які викрали у позивача документи (технічний паспорт на автомобіль) не підтверджено належними та допустимими доказами та не доведено в ході проведеної перевірки Немишлянським ВП ГУНП у Харківській області, встановити дані, що вказують на наявність складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України, а саме крадіжки, не має можливості. Також, суд першої інстанції зазначає, що позивачем помилково відраховано п`ятнадцятиденний строк, встановлений ст.525 МК України від 26.10.2018 - дати складання протоколу про порушення митних правил №2601/80700/18, оскільки враховуючи положення ст.488 МК України з моменту складення протоколу про порушення митних правил вважається розпочатим саме провадження у справі про порушення митних правил, а не його окремий етап - розгляд справи про порушення митних правил.

Колегія суддів, розглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги погоджується з такими висновками суду першої інстанції, посилаючи на таке.

Відповідно до статті 40 Митного кодексу України, усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг таких процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до Митного Кодексу, інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Статтею 45 Митного кодексу України встановлений обов`язок осіб, які переміщують товари і транспортні засоби через митний кордон України - подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю.

Згідно п. 25 статті 4 Митного кодексу України, митний режим - комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Відповідно до ч. 1, 3 статті 381 Митного кодексу України, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом. У разі знищення чи повного зіпсування транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України з метою транзиту, внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку їх транзиту зупиняється, а внесена грошова застава повертається особі, яка внесла заставу, її спадкоємцю або уповноваженій ними особі, за умови надання такою особою органам доходів і зборів достатніх доказів знищення чи повного зіпсування транспортного засобу.

Статтею 90 МК України встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч. 1 статті 92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Згідно ч.1 статті 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно ч. 2 статті 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Також, відповідно до п.2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму (далі - Порядок), затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за N 1669/21981 надані визначення наступних понять:

аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до положень статті 102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 3 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу.

Колегія суддів зауважує, що хоча транспортний, ввезений позивачем не є транспортним засобом комерційного призначення, на нього поширюється регулювання ч. 3 статті 470 МК України, оскільки згідно п. 57 ч. 1 статті 4 МК України термін «товар» вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергію, що перемішується лініями електропередачі. Таким чином, поняття «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», ос кільки він є рухомою річчю.

Частиною 1 статті 460 МК України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Колегія суддів зазначає, що дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Позивачем, 15.08.2018 подано до установи відповідача заяву щодо неможливості ввезення (транзиту) транспортного засобу, оскільки третіми особами вчинено крадіжку документів, а саме технічного паспорта на автомобіль «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 із зазначенням, що після відновлення документів зобов`язується відразу вивести даний транспортний засіб.

Колегія суддів, вважає, що підтверджуючих доказів щодо виникнення даної обставини, позивач до установи відповідача не надала.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що позивач перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки товарів, транспортних засобів, що перебувають під митним контролем до митного органу призначення більше ніж на 10 діб, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст.470 МК України.

Пунктом 34 ч.1 ст. 4 МК України визначено, що перевізник - особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між органами доходів і зборів на території України або є відповідальною за такі перевезення.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.191 МК України перевізники зобов`язані: у строк, встановлений статтею 95 цього Кодексу, доставляти товари до органу доходів і зборів призначення, а також подавати передбачені законодавством документи на них.

Щодо посилання апеляційної скарги на вчинення відносно позивача злочинних (шахрайських) дій та звернення стосовно даного факту до правоохоронних органів, то слід вказати, що сам факт звернення у правоохоронні органи не підтверджує, що проти позивача вчинені злочинні дії, і на даний момент інформації про прийняте рішення щодо вчинення відносно неї протиправних дій третіх осіб - немає, оскільки відсутня можливість встановити дані, що вказують на наявність складу злочину, це стало підставою для внесення правоохоронними органами матеріалу до ЄДРР відсутні.

Крім того, аналіз змісту вищенаведених норм законодавства свідчить про те, що перевізник звільняється від відповідальності за статтею 470 МК України у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події.

Щодо посилання апеляційної скарги на порушення строку винесення контролюючим органом постанови по справі про порушення митних правил № 2601/80700/18 п`ятнадцятиденного строку, що визначений ст. 525 МК України, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 494 МК України встановлений порядок складання протоколу про порушення митних правил.

Дотримання переліку вимог, які встановлені ст. 494 МК України, є обов`язковим в разі складання протоколу про порушення митних правил в присутності особи.

Відповідно до ч.2 ст.486 МК України провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Статтею 522 МК України встановлено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Відповідно до статті 523 МК України від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками.

Згідно зі ст.525 МК України справа про порушення митних правил розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що твердження апеляційної скарги щодо п`ятнадцятиденного строку, встановленого ст.525 МК України, починаючи з дати складання протоколу про порушення митних правил №2601/80700/18 - 26.10.2018 є помилковим, оскільки саме з моменту складення протоколу про порушення митних правил вважається розпочатим провадження у справі, а не його окремий етап, що узгоджується з положеннями ст.488 МК України.

На момент виявлення правопорушення, обов`язок позивача щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України протягом 10 діб, встановлений п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України виконаний не був, що позивачем і не заперечується.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що порушення процесуальних строків притягнення до адміністративної відповідальності, то колегія суддів зазначає на таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 467 МК України ( у редакції, чинній на час правовідносин) якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у томі числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Колегія суддів вважає правильною позицію, що фіксація правопорушення та можливість накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил розглядається у кожному окремому випадку в залежності від конкретних обставин справи.

Так, використання транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території протягом десятиденного строку є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного суду від 04.09.2018 справа №К/9901/4494/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 241 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дослідивши матеріали справи та надавши аналіз нормам законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для скасування постанови в справі про порушення митних правил від 25.03.2019 року № 2601/80700/18, оскільки дана постанова за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено на позивача внаслідок порушення ним митних правил, в межах санкції, передбаченої ч.3 статті 470 МК України, та приймаючи оскаржувану постанову відповідач діяв обґрунтовано, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи або неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що ним дотримані норми матеріального та процесуального права, тому судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.05.2019 року по справі № 640/7085/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.О. Донець
Судді М.І. Гуцал А.П. Бенедик
Повний текст постанови складено 24.06.2019 року