Справа № 266/2310/19
Суддя: Курбанова Н. М.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/2310/19
Провадженя№ 2-а/266/48/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.06.2019 року м. Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області
в складі головуючого судді Курбанової Н.М.
за участі секретаря Широкової Г.К.
розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови.
В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 14 квітня 2019 року поліцейським, рядовим поліції Віхровим С.О. було винесено постанову ЕАВ №1067441 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425,00 грн. Відповідно до змісту постанови він нібито, 14.04.2019р. о 12.18 годині у м. Маріуполі по вул. Митрополитська, 51, керуючись транспортним засобом «КІА РІСАNТО», д.н. НОМЕР_1 , під час руху транспортного засобу користувався засобами зв`язку, а саме розмовляв по мобільному телефону тримаючи у руках, чим порушив п. 2.9. «д» ПДР України. Свою провину заперечує, вини не визнає та вважає, що не порушував правил дорожнього руху, оскільки він дійсно 14.04.2019р. о 12.18 годині керував автомобілем і рухався у м. Маріуполі по вул. Митрополитська, 51, коли його зупинили працівники поліції за нібито порушення п. 2.9. «д» ПДР України. На що він повідомив, що не розмовляв по мобільному телефону, а отриманий дзвінок «скинув». Лише після зупинки транспортного засобу, при даному співробітнику поліції, він відповів на дзвінок від його дочки, що не заборонено діючим законодавством. Приблизно десь через 5 хвилин приїхав його адвокат Мастепанов О.В., який надав рядовому поліції Віхрову С.О. для огляду оригінал посвідчення адвоката. Він був позбавлений права надати свої докази, пояснення, заявити клопотання, заяви, отримати своєчасну юридичну допомогу та ознайомитись з доказами, які засвічують правомірність дій працівників поліції, оскільки не був ознайомлений з правами, визначеними у статті 268 КУпАП, а сам є юридично необізнаним з цього приводу. Розгляд справи розпочав ОСОБА_2 , який зупинив його транспортний засіб, а закінчив, прийняв оскаржувану постанову перебуваючи у службовому автомобілі, та надав йому постанову його напарник. Таким чином, розгляд справи відбувався без його фактичної участі і з урахуванням того, що він під час руху транспортного засобу не користувався телефоном він вимушений звернутися до суду і просить скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення на нього від 14 квітня 2019р. ЕАВ №1067441 у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.05.2019 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до вимог ст. 162 КАС України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.
Представник відповідача Голіков Д.С., який діє на підставі довіреності, надав до суду відзив на позовну заяву про скасування постанови, згідно якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивач належних та допустимих доказів на обґрунтування своєї позиції не надав, а винесена 14.04.2019 р. поліцейським роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Віхровим С.О. постанова серії ЕАВ №1067441 є обґрунтованою і законною.
Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що постановою серії ЕАВ №1067441 від 14 квітня 2019 року, винесеною поліцейським роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у Донецькій області Департаменту патрульної поліції Віхровим С.О., Шевердіна В.І. було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу 425 грн.
Даною постановою, зазначено, що водій ОСОБА_1 14.04.2019р. о 12.18 годині у м. Маріуполі по вул. Митрополитська, 51, керуючись транспортним засобом «КІА РІСАNТО», д.н. НОМЕР_1 , під час руху транспортного засобу користувався засобами зв`язку, а саме розмовляв по мобільному телефону тримаючи у руках, чим порушив п. 2.9. «д» ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 11).
Відповідно до змісту розділу IV «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.
У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Проводячи оцінку оскаржуваної постанови необхідно дійти висновків, що така у повній мірі відповідає змісту ст. 283 КУпАП, оскільки у ній зазначені усі дані, як того вимагає наведене положення закону.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

У той же час щодо порушення прав позивача та ким вони порушені, то суд вважає, що із змісту підстав позову вбачається, що поліцейським Віхровим С.О., як суб`єктом владних повноважень, який виніс індивідуальний акт (оскаржувану постанову) порушені права позивача.

Так, за приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог пункту 2.9 «д» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, однак відповідач жодних доказів суду не надав.

За таких підстав, постанова у справі про адміністративне правопорушення від 14.04.2019р. серії ЕАВ №1067441 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст. ст. 8-10, 241-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення від 14.04.2019р. серії ЕАВ №1067441, винесену поліцейським роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Віхровим С.О., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 425 грн., справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Курбанова Н. М.