Справа № 1740/2154/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

27 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5220/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Большакової О. О.
суддів -Макарика В. Я.
Ільчишин Н. В.

перевіривши апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 1740/2154/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансавто+" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансавто+" звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення комісії ДФС України №588154/40033707 від 07.02.2018 про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №82 від 28.12.2017 до податкової накладної №21 від 04.10.2017 (реєстраційний номер за квитанцією, якою повідомлено про зупинку №) та зобов`язання зареєструвати розрахунок коригування, вказавши строк реєстрації 28.12.2018.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №588154/40033707 від 07.02.2018, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Трансавто+" відмовлено у реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №82 від 28.12.2017 до податкової накладної №21 від 04.10.2017 (реєстраційний номер за квитанцією, якою повідомлено про зупинку №). Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №82 від 28.12.2017 до податкової накладної №21 від 04.10.2017 (реєстраційний номер за квитанцією, якою повідомлено про зупинку №), поданий Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансавто+". Присуджено Товариству з обмеженою відповідальністю "Трансавто+" за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1762,00 грн.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Державна фіскальна служба України подала апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з порушенням строків встановлених ч.1 ст.295 КАС України, та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № 130 копію даної ухвали вручено скаржнику 31 травня 2019 року.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено, що Європейська Конвенція Про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

У справі Мушта проти України ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року у справі Півень проти України Суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (п. 35).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

У контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення у контексті пропуску строку на таке оскарження, у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

В ухвалі судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2019 року судом наголошувалось, що апелянт є суб`єктом владних повноважень та повинен слідкувати за своєчасністю оскарження рішення суду першої інстанції та за належністю і відповідністю вимогам законодавства документів про підтвердження повноважень на представництво. Крім того, апелянт в разі незгоди із ухвалою апеляційного суду про повернення апеляційної скарги, мав можливість оскаржити її в касаційному порядку.

Так, згідно матеріалів справи, оскаржене судове рішення постановлено 30 жовтня 2018 року, повний текст якого складено 09.11.2018.

Копію зазначеного судового рішення отримано скаржником 19 листопада 2018 року згідно відстеження пересилання поштового відправлення з штриховим ідентифікатором №706 (а.с. 117-119).

Вказане рішення апелянт оскаржив 21.11.2018.

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 січня 2019 року апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору за її подання та надано десятиденний строк на усунення недоліку з дня вручення копії цієї ухвали.

Копію зазначеної ухвали апелянтом отримано 04 лютого 2019 року згідно повідомлення про вручення поштового відправлення №366 (а.с. 103).

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України повернуто апелянту на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, у зв`язку з неусуненням недоліків у строк встановлений судом.

22 березня 2018 року Державною фіскальною службою України повторно подано апеляційну скаргу на оскаржуване рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України повернуто апелянту на підставі п. 3 ч. 4 ст. 298 КАС України.

13 травня 2019 року Державною фіскальною службою України втретє подано апеляційну скаргу на оскаржуване рішення суду першої інстанції, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

На виконання вимог ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху, у встановлений судом строк, скаржником не усунуто недоліку апеляційної скарги, оскільки не подано заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням підстав для його поновлення.

Враховуючи зазначене, строк на апеляційне оскарження пропущений без поважних причин.

Відповідно до положень частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи наведене, суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 298, 299, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на Рівненського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 1740/2154/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансавто+" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач О. О. Большакова
судді В. Я. Макарик
Н. В. Ільчишин