Справа № 200/697/19-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року справа №200/697/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., Геращенка І.В., за участю секретаря судового засідання Тішевського В.В., представника відповідача Помалюк І.В., діючої за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоіллічпродукт» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року по справі № 200/697/19-а (головуючий суддя І інстанції Олішевська В.В.), складене в повному обсязі 18 березня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоіллічпродукт» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 28 грудня 2018 року на загальну суму 162 758,85 грн., -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Екоіллічпродукт» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 28 грудня 2018 року на загальну суму 162 758,85 грн. (а.с. 4-6).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року відмовлено у задоволені позовних вимог у повному обсязі (а.с. 71-74).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Екоіллічпродукт» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просило скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що до спірних правовідносин застосовуються положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII, а товариство звільнено від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань, зокрема, щодо своєчасності реєстрації податкових накладних.

Крім того, зазначило, що податкові накладні № 162 від 30 квітня 2018 року, № 258 від 31 травня 2017 року та № 1110065 від 20 вересня 2018 року сформовані та направлені до реєстру своєчасно, відтак, застосування штрафних санкцій за порушення граничних термінів їх реєстрації є незаконним.

Зазначило, що спірне податкове повідомлення рішення по накладення штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних є протиправним та таким, що підлягає скасуванню (а.с. 77-81).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, наполягала на тому, що рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Екоіллічпродукт" зареєстровано в якості юридичної особи 15 червня 2010 року за № 0007813, включено до ЄДРПОУ за № 37121709 та на час розгляду справи перебуває на обліку в Головному управлінні ДФС у Донецькій області.

14 грудня 2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних з періодом складання квітень-травень 2017 року, лютий липень 2018 року, вересень 2018 року ТОВ «Екоіллічпродукт» (), за результатами якої складено акт № 3434/08-99-46-03/37121709 (а.с. 9-13,59-62).

Вищевказаний акт направлено на адресу позивача, що підтверджується супровідним листом Головного управління ДФС у Донецькій області від 14 грудня 2018 року № 59886/10/05-99-46-03(а.с. 63) та отримано уповноваженою особою 18 грудня 2018 року (а.с. 58).

Актом перевірки встановлені наступні порушення: вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України в частині порушення термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування ЄРПН, а саме: реєстрація податкових накладних, складених у квітні 2017 року, травні 2017 року, лютому 2018 року, березні 2018 року, квітні 2018 року, травні 2018 року, червні 2018 року, липні 2018 року, вересень 2018 року на суму 1590865,45 грн. із затримкою до 15 календарних днів, липень 2018 року на суму 18361,47 грн. із затримкою від 16 до 30 календарних днів.

На підставі акту від 14 грудня 2018 року № 3434/05-99-46-03/37121709 податковим органом прийняте спірне податкове повідомлення - рішення від 28 грудня 2018 року № , яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоіллічпродукт» за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 1 590 865,45 грн. застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 159 086 грн., за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 18 361,47 грн. застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 3 672,30 грн. (а.с. 53).

Зазначене податкове повідомлення - рішення отримано уповноваженою особою позивачем 29 грудня 2018 року, що поштовим повідомленням (а.с. 52).

Не погодившись з прийнятим спірним податковим повідомленням - рішенням від 28 грудня 2018 року №, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції відмовив у задоволені позовних вимог у повному обсязі, зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно із положеннями пункту 201.10 статті 201 ПК України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Таким чином, зміст цієї норми передбачає обов`язок реєстрації податкових накладних та розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у строк визначений Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Щодо застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (далі - Закон № 1669-VII), який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції та аргументів апелянта в цій частині, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

За положеннями статті першої цього Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнано такими, що втратили чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053».

Статтею 10 Закону № 1669-VII передбачено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

В матеріалах справи наявний Сертифікат (висновком) про настання обставин непереборної сили від 19 листопада 2014 року № 1763, виданим Торгово промисловою палатою України, яким відповідно до пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 Податкового кодексу України засвідчено настання обставин непереборної сили з 14 квітня 2014 року позивачу при здійсненні господарської діяльності на території м. Маріуполя Донецької області щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння сплати податків та обов`язкових платежів. На момент видачі сертифікату (висновку) ТПП України обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо (а.с. 12-13).

За змістом пункту 102.6. статті 102 Податкового кодексу України, граничні строки для подання податкової декларації, заяв про перегляд рішень контролюючих органів, заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань, підлягають продовженню керівником (його заступником або уповноваженою особою) за письмовим запитом платника податків, якщо такий платник податків протягом зазначених строків, зокрема мав обмежену свободу пересування у зв`язку з ув`язненням чи полоном на території інших держав або внаслідок інших обставин непереборної сили, підтверджених документально.

Відтак, позивач має сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати, якими Товариству відповідно до пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 Податкового кодексу України, однак, спірні правовідносини (питання своєчасної реєстрації податкових накладних регулюються положеннями п. 102.6 статті 102 Податкового кодексу України, при цьому, сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати про настання обставин непереборної сили п. 102.6 статті 102 Податкового кодексу України у товариства відсутній.

За положеннями пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Висновуючись на аналізі положень статті 201 Податкового кодексу України, суд апеляційної інстанції зазначає, що податкова накладна є підставою для можливого отримання податкового кредиту у покупця та податкового обов`язку у продавця. Її відсутність не дає права включення до податкового кредиту будь-яких витрат щодо сплати податку.

Податкова накладна є звітним податковим документом, що підтверджує виникнення податкового обов`язку платника податків у зв`язку з продажем товарів (робіт, послуг) і одночасно підтверджує право на податковий кредит у покупця - платника податків у зв`язку з придбанням таких товарів (робіт, послуг).

Реєстрація податкових накладних є однією із складових звітності платника податків перед податковим органом.

Відтак, дія обставин непереборної сили, засвідчена наявним у позивача сертифікатом від 19 листопада 2014 року № 1763, не розповсюджується на виконання обов`язків Товариства щодо реєстрації податкових накладних, як документів податкової звітності.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач не звільняється (на час проведення антитерористичної операції) від відповідальності за неналежне виконання своїх зобов`язань, а саме за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних у зв`язку з відсутністю відповідного Сертифікату, який є обов`язковим з огляду на положення Закону № 1669-VII.

Доводи апеляційної скарги в цій частини є неприйнятними.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення підлягає частковому скасуванню з огляду на наступне.

Податкова накладна від 31 травня 2017 року № 258 на загальну суму ПДВ 81 200,00 грн. (а.с. 114) направлена товариством до Єдиного реєстру податкових накладних 15 червня 2017 року о 23:37, що підтверджується відповідним звітом про її відправлення (а.с. 115), тобто у строк визначений Податковим кодексом України.

Однак, вона була зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних 16 червня 2017 року о 01:22:12 (а.с. 116).

Податкова накладна від 30 квітня 2018 року № 162 на загальну суму ПДВ 69 800,00 грн. (а.с. 117) направлена товариством до Єдиного реєстру податкових накладних 15 травня 2018 року о 20:21, що підтверджується відповідним звітом про її відправлення (а.с. 118), тобто у строк визначений Податковим кодексом України.

Однак, вона відповідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної була зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних 16 травня 2018 року о 08:03:57 (а.с. 119).

Податкова накладна від 20 вересня 2018 року № 1110065 на загальну суму ПДВ 250 249,33 грн. (а.с. 120) направлена товариством до Єдиного реєстру податкових накладних 15 жовтня 2018 року о 21:35, що підтверджується відповідним звітом про її відправлення (а.с. 121), тобто у строк визначений Податковим кодексом України.

Однак, вона була зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних 17 жовтня 2018 року о 08:04:01 (а.с. 122).

При проведені камеральної перевірки вищевказані податкові накладні були включені до переліку накладних за якими порушено строк їх реєстрації (на 1 день) та по ним застосовані штрафні санкції у розмірі 10 % від суми ПДВ.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає такі дії податкового органу протиправними, оскільки направлення вищевказаних податкових накладних відбулось своєчасно, не своєчасне їх отримання податковим органом не з вини позивача не є підставою для застосування до платника податків штрафних санкцій.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає непідтвердженими штрафні санкції за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних у розмірі 40 124,93 грн. = 10%* (81 200,00 грн. (сума ПДВ по податковій накладній № 258) + 69 800,00 грн. (сума ПДВ по податковій накладній № 162) + 250 249,33 грн. (сума ПДВ по податковій накладній № № 1110065)), а спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню на зазначену суму (40 124,93 грн.).

Відтак, спірне податкове повідомлення-рішення є таким, що підлягає частковому скасуванню на підставі вищевикладених висновків суду.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Інших доводів щодо підстав скасування спірного податкового повідомлення-рішення апелянтом не наведено.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне частково скасувати рішення суду першої інстанції на підставі вищевказаних висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 272, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоіллічпродукт» задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року по справі № 200/697/19-а скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоіллічпродукт» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 28 грудня 2018 року на суму 40 124,93 грн. та прийняти нове рішення в цій частині.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області № від 28 грудня 2018 року на суму 40 124,93 грн.

В решті рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року по справі № 200/697/19-а залишити без змін.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено в судовому засіданні 26 червня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 липня 2019 року.

Судді Т.Г.Арабей Г.М. Міронова

І.В. Геращенко