Справа № В/851/10/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 липня 2019 р.Справа № В/851/10/19
Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Макаренко Я.М., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву представника заявника ОСОБА_1 про відвід суддів Другого апеляційного адміністративного суду Присяжнюк О.В., Любчич Л.В., Жигилія С.П. по справі В/851/10/19

за позовом ОСОБА_2

до Глухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.06.2018 р. задоволено позов ОСОБА_2 до Глухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

На зазначене рішення суду Глухівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області подано апеляційну скаргу.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018 р. по справі № 818/1807/18 задоволено апеляційну скаргу Глухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, скасовано рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.06.2018 р. і прийнято постанову, якою відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2

ОСОБА_2 звернувся до Другого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018 р. по справі № 818/1807/18 за виключними обставинами.

Представник заявника ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід суддів Присяжнюк О.В., Любчич Л.В., Жигилія С.П.

В обґрунтування заяви позивачем зазначено, що судді зацікавлені у винесенні негативного рішення за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, оскільки раніше застосовували процесуальні ухвали Верховного Суду, не задовольнили клопотання про направлення справи до Верховного Суду в порядку ч. 4 ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, ігнорували вимоги Конституції України і не враховували судову практику Європейського суду з прав людини.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2019 року визнано необгрунтованою заяву представника заявника ОСОБА_1 про відвід суддів Присяжнюк О.В., Любчич Л.В., Жигилія С.П.

Відповідно до частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2019 року визначено суддю Макаренко Я.М. для вирішення питання про відвід, яка не входить до складу суду, що розглядає справу.

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження з урахуванням приписів частини 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя, дослідивши матеріали справи зазначає наступне.

Згідно статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно частини 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Водночас, варто зазначити, що суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.

З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Вказане положення узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Як вбачається зі змісту заяви представника заявника ОСОБА_1 про відвід суддів, підставою для відводу є незгода заявника з вирішенням судом процесуальних питань під час розгляду справи.

Проте, суд зазначає, що наведені у заяві про відвід суддів Присяжнюк О.В., Любчич Л.В., Жигилія С.П. обставини не можуть слугувати підставами для відведення суддів як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості, оскільки за правилами частини четвертої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, незгода із процесуальними рішеннями суду під час розгляду справи є підставою для оскарження рішення суду у порядку, встановленому процесуальним законодавством.

Між тим, вказані обставини відводу суддів Присяжнюк О.В., Любчич Л.В., Жигилія С.П. є безпідставними та грунтуються на припущеннях позивача.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що викладені позивачем підстави для відводу суддів Другого апеляційного адміністративного суду Присяжнюк О.В., Любчич Л.В., Жигилія С.П. є необгрунтовані.

Наявності інших підстав, передбачених ст. 36 та ст. 37 Кодексу адміністративного судочинства України, для відводу суддів представником заявника ОСОБА_1 . не надано.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість суддів Другого апеляційного адміністративного суду Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. , Жигилія С.П. в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості при розгляді даної справи, заявником не надано.

Враховуючи вищевикладене, оскільки підстави для відводу суддів Другого апеляційного адміністративного суду Присяжнюк О.В., Любчич Л.В., Жигилія С.П. заявником не обґрунтовані та не доведені, заява про відвід суддів Другого апеляційного адміністративного суду Присяжнюк О.В., Любчич Л.В., Жигилія С.П. не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 про відвід суддів Другого апеляційного адміністративного суду Присяжнюк О.В., Любчич Л.В., Жигилія С.П. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)Макаренко Я.М.