Справа № 280/4165/18
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2019 року м. Дніпросправа № 280/4165/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року, суддя Татаринов Д. В., по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.04.2018 року № 16-5902-0808.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що дії відповідача щодо винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є такими, що грубо порушують норми податкового законодавства України. Третій поверх будинку за адресою не придатний для проживання (не зданий в експлуатацію), тому податковим органом було незаконно нараховано податок на площу цілого поверху, а саме близько 200 м.кв., не застосовано пільгу, передбачену підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового Кодексу України. Податкове повідомлення-рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що податкове повідомлення-рішення було прийнято та підписано 12.04.2018 року, а направлено на адресу позивача лише 27.04.2018 року.

За приписами Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення підлягало врученню позивачу до 1 липня 2017 року, тоді як направлено на адресу позивача лише 27.04.2018 року.

Під час розгляду справи не було досліджено за якими саме ставками було здійснено розрахунок податкового зобов`язання за ППР, натомість прийнято до уваги ставки податків, які були прийняті та затверджені у 2015 році Долинською сільською радою, в той час як станом на 2015 рік адреса оподатковуваного нерухомого майна територіально відносилась до Розумівської сільської ради.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність та

необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Зазначає, що майно позивача, а саме будинок, за приписами статті 266 Податкового кодексу України підпадає під оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік. Розрахунок розміру відповідного податку здійснено відповідно до норм чинного законодавства.

Згідно зі статтею 102 ПК України податкове зобов`язання було нараховано правомірно, не пізніше 1095 дня за податковий період 2016 року.

Базою оподаткування відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПКУ є загальна площа об`єкта житлової і нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

До житлового будинку загальною площею більше ніж 600 кв. м. пільга зі сплати податку не застосовується.

За податковою адресою фізична особа ОСОБА_1 відноситься до Долинської об`єднаної територіальної громади, яка була утворена у серпні 2016 року внаслідок об`єднання двох сільських рад: Долинської та Розумівської. ДО ОТГ ввійшло 9 населених пунктів: 7 - Долинської сільської ради і 2 - Розумівської сільської ради, у томі числі с. Нижня Хортиця.

Розрахунок податку проведено з урахуванням рішення Долинської об`єднаної територіальної громади «Про затвердження місцевих податків та зборів» від 27.01.2015 року.

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу та додаткових пояснення до апеляційної скарги позивач наголошує про допущення відповідачем порушень при прийнятті та направленні податкового повідомлення-рішення та зазначає, що відповідачем прийнято до уваги ставки податків, які були прийняті та затверджені у 2015 році Долинською сільською радою, однак станом на 2015 рік адреса оподатковуваного нерухомого майна позивача територіально відносилась до Розумівської сільської ради.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує доводи, викладені в апеляційній скарзі, наполягає на її задоволенні.

Представник відповідача заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши представників позивача та відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, відповіді на відзив на апеляційну скаргу, додаткових пояснень до апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12 квітня 2018 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення-рішення №16-5902-0808 про визначення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості» за 2016 рік у розмірі 29 275,93 грн., яке направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення 27 квітня 2018 року.

Позивач, не погодившись з рішенням податкового органу звернувся зі скаргою до Державної фіскальної служби України на податкове повідомлення-рішення №16-5902-0808 від 12 квітня 2018 року, за результатом розгляду якої 09 липня 2018 року Державною фіскальною службою України прийнято рішення №9700/Д/99-99-11-02-01-14 про те, що податкове повідомлення-рішення №16-5902-0808 від 12 квітня 2018 року залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення №16-5902-0808 від 12 квітня 2018 року передано на розгляд суду.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.(пункт 1.1.статті 1 Податкового кодексу України)

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.( підпункт 266.2.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України)

За приписами підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.( підпункт 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України)

За даними Реєстру прав власності на нерухоме майно, зазначеній в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №126124447 від 02 червня 2018 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 620,6 кв.м. (а. с. 37-45)

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що вказаний будинок є об`єктом оподаткування згідно підпункту 266.2.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості. (підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України)

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. (підпункт 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України)

Відповідно до підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.(підпункт 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України)

Таким чином, підставою для обрахунку податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб є рішення відповідної сільської ради, яким встановлено ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у розрахунку податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, ставка податку складає 0,5 %, з урахуванням рішення Долинської об`єднаної територіальної громади «Про затвердження місцевих податків та зборів» від 27.01.2015 року. (а. с. 11)

Податковий період, за який прийнято спірне податкове повідомлення-рішення охоплює 2016 рік, однак до 6 вересня 2016 року нерухоме майно, належне на праві приватної власності позивачу, перебувало на території Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що під час здійснення розрахунку податкового зобов`язання, контролюючий орган неправомірно застосував ставку податку за 2016 рік з урахуванням рішення Долинської об`єднаної територіальної громади «Про затвердження місцевих податків та зборів» від 27.01.2015 року, оскільки до 6 вересня 2016 року ставка податку, яка підлягала застосуванню при розрахунку податку на нерухоме майно у даному випадку, повинна бути встановлена рішенням Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

З огляду на викладене, та, враховуючи неправомірність розрахунку, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення, колегія суддів вважає податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області №16-5902-0808 від 12 квітня 2018 року є таким, що прийнято з порушенням чинного податкового законодавства, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини, що є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби від 12.04.2018 року № 16-5902-0808.

Постанова набирає законної сили з 20.06.2019 року та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 21.06.2019.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко