Справа № 160/3481/19
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року Справа № 160/3481/19
17 квітня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови призначити та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за вислугу років незалежно від віку неправомірними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати з 11.03.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за вислугу років, врахувавши період роботи на посаді артиста жанру повітряні гімнасти в Державному підприємстві «Дирекція пересувних циркових колективів України» з 27.09.1999 року по 02.08.2000 рік; на посаді артисту цирку (еквілібрист) в Державному підприємстві «Державна циркова компанія України» з 07.08.2000 року по 16.01.2003 рік; період роботи в Державному підприємстві «Молодість» з 02.04.1997 року по 25.09.1999 рік на посаді артистки - гімнастки творчого колективу, яка виконує номери жанрів циркового мистецтва /жанр - гімнастика повітряна, з 08.02.2003 року по 28.02.2019 рік на посаді артистки гімнастки творчого колективу, яка виконує номери жанрів циркового мистецтва /жанр - гімнастика повітряна, з 01.02.1996 року по 30.03.1997 рік в Театр-Студії «Трюк» ТВП «Укртеатр спілка театральних діячів України», що дає їй право на вихід на пенсію за вислугу років незалежно від віку.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з метою призначення пільгової пенсії за вислугу років незалежно від віку, остання звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з відповідною заявою. Відповідачем був наданий лист №455/03.15/12, з тексту якого вбачалось, що позивачу було відмовлено в призначенні такої пенсії. В зазначеному листі, відповідач послався на те, що період роботи ОСОБА_1 з 01.02.1996 року по 30.03.1997 року в Театр-Студія «Трюк» ТВП «Укртеатр» спілка театральних діячів України не можливо зарахувати до пільгового, так як для підтвердження того, що Театр-Студія «Трюк» відноситься до концертної організації або цирку необхідна уточнююча довідка, статут підприємства з інформацією про види діяльності, тощо.
Позивач вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування зазначеного стажу роботи до пільгового, внаслідок чого ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пільгової пенсії за вислугу років незалежно від віку, протиправними, так як дані відомості підтверджується відповідними записами в трудовій книжці, тому таке рішення не відповідає вимогам чинного законодавства. Тому, відмова відповідача слугувала підставою для звернення до суду з даним позовом
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2019 року було відкрито провадження в адміністративній справі №160/3481/19 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч.5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з метою призначення пільгової пенсії за вислугу років незалежно від віку, відповідно до п. «ж» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідачем в листі від 15.03.2019 року №455/03.15/12 було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні такої пенсії, у зв`язку із тим, що стаж роботи останньої на посаді артистки цирку складає 21 рік 10 місяців 3 дні, замість визначеного 22 роки. При цьому, стаж роботи з 01.02.1996 року по 30.03.1997 року в Театр-Студія «Трюк» ТВП «Укртеатр» спілка театральних діячів України не зараховано до пільгового, так як неможливо встановити, що Театр-Студія «Трюк» відноситься саме до концертної організації або цирку.
Враховуючи зазначену позицію, відповідач вважає, що вказане рішення прийнято на підставі чинного законодавства.
Проаналізувавши правову позицію позивача та відповідача, повно і всебічно дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, відповідно до відомостей трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 01.02.1996 року, остання працювала за наступними посадами: з 01.02.1996 року по 30.03.1997 року працювала на посаді артистки-гімнастки спортивного жанру ТЕАТР-СТУДІЯ «ТРЮК» ТВП «Укртеатр» спілки театральних діячів; з 02.04.1997 року по 25.09.1999 року працювала на посаді артистки-гімнастки повітряного колективу, жанр гімнастка повітряна в Державному підприємстві «МОЛОДІСТЬ»; з 27.09.1999 року по 02.08.2000 року працювала за контрактом строком на 1 рік на посаді артистки 2-ї категорії з основним номером «Повітряна гімнастика в кільці», другим номером «Пластичний етюд» в Дирекції пересувних циркових колективів України; з 07.08.2000 року зарахована до Державної циркової компанії України на посаду артистки другої категорії номера «Еквілібристи на першах» (жанр-еквілібр), 01.02.2001 року переведена з артисткою першої категорії номера «Еквілібристи на першах» (жанр-еквілібр), 16.01.2003 року звільнена за власним бажанням; з 08.02.2003 року по 28.02.2019 року працювала на посаді артистки-гімнастки творчого колективу, жанр гімнастка повітряна в Державному підприємстві «Молодість».
11 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України з метою призначення пільгової пенсії за вислугу років незалежно від віку, відповідно до п. «ж» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.4 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Листом відділу з питань призначення та перерахунку пенсії №11 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.03.2019 року №455/03.15/12 позивачу було відмовлено в призначенні пільгової пенсії за віком.
Згідно до наданих документів позивача, останній встановлений стаж артистки цирку 21 рік 10 місяців 3 дні, замість визначеного законом 22 роки.
При цьому, період роботи з 01.02.1996 року по 30.03.1997 року в Театр-Студія «Трюк» ТВП «Укртеатр» спілка театральних діячів України не зараховано до пільгового, у зв`язку із тим, що з огляду на печатку підприємства з`ясовано, що підприємство відноситься до Українського республіканського відділення Всесоюзного творчо-виробничого об`єднання по пропаганді театрального мистецтва «Союзтеатр». Тому, для підтвердження того, що Театр-Студія «Трюк» відноситься саме до концертної організації або цирку необхідна уточнююча довідка, статут підприємства з інформацією про види діяльності, тощо.
Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку зазначеним доводам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Згідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно із ч.3 ст.4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.
Відповідно до змісту ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Приписами статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Згідно пункту ч. 4 ст. 114 вказаного Закону, зі змінами відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 25.12.2015 №911 VII, артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів при стажі творчої діяльності від 20 до 35 років за переліком та у порядку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, після досягнення 55 років незалежно від віку.
Спеціальний стаж, який дає на право на пенсію за вислугу років, обчислюють артистові відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 та постанови Кабінету Міністрів від 29.07.2015 №529 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», затверджено перелік посад артистів, театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку при стажі творчої діяльності на посадах, передбачених у підпункті 4 пункту 1 станом на 01.04.2015 не менше 20 років і набуті після цієї дати такого стажу на цих посадах з 01.04.2018 по 31.03.2019 не менше 22 роки на підставі записів у трудовій книжці.
Згідно ст. 48 Кодексу законів про працю України та ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Аналогічна позиція висловлена в постанові Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637), де регламентовано порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
В разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (п.2 Порядку № 637).
Згідно п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за №110, затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція №58).
Відповідно до п.2.2 Інструкції №58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Згідно п.2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Із наведених законодавчих норм слідує необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний період роботи позивача на посаді артистки-гімнастки спортивного жанру з 01.02.1996 року по 30.03.1997 року в Театр-Студія «Трюк» ТВП «Укртеатр» спілка театральних діячів України підтверджується відповідними записами в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 30 січня 1996 року, при цьому, відповідно до наказу №831/к від 01.02.1996 року остання прийнята на роботу, наказом №1298/к від 30.03.1997 року звільнена з займаної посади за власним бажанням, відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю України.
Тобто, основною причиною відмови позивачу в зарахуванні до стажу роботи період з 01.02.1996 року по 30.03.1997 року, відповідач в листі від 15.03.2019 року №455/03.15/12, вказав на ненадання додаткових відомостей щодо зазначеного стажу, а саме, уточнюючої довідки зі статутом підприємства.
Як вбачається з приписів пункту 20 Порядку №637, уточнюючі довідки надаються лише за обставинами, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.
Враховуючи викладене, у відповідача були відсутні підстави вимагати у позивача уточнюючу довідку щодо вказаного періоду роботи при розгляді питання про призначення пенсії вислугу років незалежно від віку, так як трудова книжка ОСОБА_1 містить всі необхідні відомості для зарахування даного стажу до пільгового.
Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо врахування періодів роботи на посаді артиста жанру повітряні гімнасти в Державному підприємстві «Дирекція пересувних циркових колективів України» з 27.09.1999 року по 02.08.2000 рік; на посаді артисту цирку (еквілібрист) в Державному підприємстві «Державна циркова компанія України» з 07.08.2000 року по 16.01.2003 рік; період роботи в Державному підприємстві «Молодість» з 02.04.1997 року по 25.09.1999 рік на посаді артистки - гімнастки творчого колективу, яка виконує номери жанрів циркового мистецтва /жанр - гімнастика повітряна, з 08.02.2003 року по 28.02.2019 рік на посаді артистки гімнастки творчого колективу, яка виконує номери жанрів циркового мистецтва /жанр - гімнастика повітряна для призначення та виплати пільгової пенсії, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, при обчисленні загального трудового стажу, який відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.03.2019 року №455/03.15/12 становить 21 рік 10 місяців 3 дні, вже були включені зазначені періоди роботи.
Відповідач, в своєму відзиві підтримує даний факт.
Отже, так як дані періоди відповідачем були враховані при обчисленні трудового стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії, то суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.
Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що робота позивача на посаді артистки цирку з 01.02.1996 року по 30.03.1997 року в Театр-Студія «Трюк» ТВП «Укртеатр» спілка театральних діячів підлягає зарахуванню до пільгового стажу, оскільки, такий підтверджений відповідними записами в трудовій книжці ОСОБА_1
Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст. 9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).
Відповідно до ч. 1, п. 3, п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Враховуючи викладене вище, повно і всебічно дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 384, 20 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 2, 73, 77, 90, 238, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за вислугу років незалежно від віку неправомірними.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати з 11.03.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за вислугу років, врахувавши період роботи з 01.02.1996 року по 30.03.1997 рік в Театр-Студії «Трюк» ТВП «Укртеатр» спілка театральних діячів України», що дає їй право на вихід на пенсію за вислугу років незалежно від віку.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 384, 20 грн.
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя В.В. Горбалінський