Справа № 823/457/18
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 червня 2019 року

Київ

справа №823/457/18

касаційне провадження №К/9901/16560/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2019 в адміністративній справі №823/457/18 за позовом Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання дій неправомірними та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Ватутінське комунальне виробниче підприємство «Водоканал» у лютому 2018 року звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання неправомірними дій та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.10.2017 № , яким застосовано штраф у сумі 421244,22грн. за платежем «податок на додану вартість».

Черкаський окружний адміністративний суд рішенням від 14.03.2018 позовні вимоги залишив без задоволення.

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 16.05.2019 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.03.2018 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 17.10.2017 №, яким визначено суму штрафних санкцій 111443,35грн. скасував. В цій частині позовні вимоги задовольнив. Скасував податкове повідомлення-рішення від 17.10.2017 № в частині застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 111443,35грн. В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.03.2018 залишив без змін.

Головне управління ДФС у Черкаській області 10.06.2019 звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у якій просило скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2019 та залишити в силі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.03.2018.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права та процесуального права.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що предметом позову у справі №823/457/18 є вимоги про визнання неправомірними дій та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.10.2017 №, яким застосовано штраф у сумі 421244,22грн. за платежем «податок на додану вартість».

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з наступного.

Судом встановлено, що відповідачем проведено камеральну перевірку платника податку Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань по податку на додану вартість. Перевіркою встановлено несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

За результатами проведеної камеральної перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань до бюджету складено акт №2082/23-00-12-0506/24359125 від 22.09.2017.

Відповідно до статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на його проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Згідно пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України письмове повідомлення із зазначенням дати проведення такої перевірки надається платнику податків лише у разі проведення документальної перевірки, тому повідомлення про проведення камеральної перевірки позивачу не надсилалось.

Згідно з абзацами першим та другим пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, може бути проведена камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку. Натомість камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган має право провести перевірку і самостійно визначити суму грошового зобов`язання платнику податків не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

Штрафні санкції за порушення строку сплати грошового зобов`язання нараховуються протягом 1095 днів від дня їх сплати.

Камеральна перевірка з питань своєчасності сплати грошових зобов`язань може бути проведена не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за днем сплати грошового зобов`язання.

Суд першої інстанції вказав, що спрямування податковим органом сплаченого позивачем грошового зобов`язання є фактично сплатою простроченого грошового зобов`язання, тому посилання позивача на відсутність правових підстав для застосування штрафу не є обґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 17.10.2017 № , яким визначено суму штрафних санкцій 111443,35грн. та задовольняючи позовні вимоги в цій частині, а в іншій частині залишаючи без змін виходив з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що акт камеральної перевірки датований 22.09.2017, тому 1095 - денний термін від цієї дати розпочався 24.09.2014.

Станом на вказану дату позивачем вчасно були подані всі попередні декларації, остання з яких за серпень 2014 року була подана 19.09.2014 та строк для її перевірки міг бути ініційований відповідачем вже з 21.09.2014.

Суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач мав право в межах 1095 - денного строку перевіряти своєчасність сплати податкових зобов`язань на підставі поданих декларацій, починаючи з декларації № від 20.10.2014. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку в частині правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення на суму штрафних санкцій 111443,35грн.

Дана справа, призначена та розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Разом з тим, у касаційній скарзі містяться застереження щодо застосування положень підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, утім такі доводи відповідача жодними доказами не підтверджені.

Інших випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень не міститься.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За таких обставин суд касаційної інстанції вважає касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2019, ухвалену за результатами апеляційного перегляду рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 у справі щодо визнання дій неправомірними та скасування податкового повідомлення-рішення, необґрунтованою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої, пунктом 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Головному управлінню ДФС у Черкаській області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2019 в адміністративній справі №823/457/18 за позовом Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання дій неправомірними та скасування податкового повідомлення-рішення.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В.Хохуляк