Справа № 649/861/17
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

25 червня 2019 року Справа № 649/861/17 ЗП/280/58/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Лазаренка М.С.,

за участю секретаря судового засідання Дєткова Р.О.,

за участю:

представника позивача Сасіна Г. ОСОБА_1 .

представників відповідача Лаврухіна В.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження

позовну заяву ОСОБА_2 до Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправними дій та бездіяльності

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду з Великолепетиського районного суду Херсонської області надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача у виконавчому провадженні № 54244803; стягнути з відповідача на користь позивача 1882 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням, дією та бездіяльністю відповідача.

- скасувати постанову відповідача від 07 липня 2017 року про відкриття виконавчого провадження № 54244803.

Ухвалою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2019 року дана адміністративна справи передана в порядку ст.ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України за підсудністю на розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, буд. 65-В).

Ухвалою суду від 11.05.2019 прийнято до свого провадження справу №649/861/17 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 21.05.2019.

Ухвалою суду від 21.05.2019 відкладено судове засідання на 25.06.2019.

Ухвалою суду від 25.06.2019 клопотання представника позивача про залишення позовної вимоги без розгляду - задоволено, позовну вимогу ОСОБА_2 про скасування постанови Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 07 липня 2017 року про відкриття виконавчого провадження № 54244803 залишено без розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції порушено процедуру повідомлення боржника про існування постанови про відкриття виконавчого провадження № 54244803. Крім того зазначає, що в чинному законодавстві України не передбачено строку для сплати стягнутого за рішенням суду судового збору, у зв`язку з чим позивачем він сплачений разом з штрафом накладеним постановою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 07 червня 2017 року не був.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Просив повернути позивачу сплачений судовий збір за подання до суду позову, апеляційної та касаційної скарги.

Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень зазначив, що на виконанні у Комунарському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебувало виконавче провадження № 54244803 з примусового виконання постанови № 649/357/17 від 07 червня 2017 року виданої Великолепетиським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору у розмірі 320,00 грн. 05.07.2017 року на адресу Комунарському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за заявою Великолепетиського районного суду Херсонської області надійшла постанова № 649/357/17 від 07 червня 2017 року видана Великолепетиським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору у розмірі 320,00 грн. 07.07.2017 року державним виконавцем, керуючись ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», було прийнято рішення про відкриття виконавчого провадження № 54244803 з примусового виконання зазначеної постанови суду. Таким чином при винесені постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2017 року № 54244803, державним виконавцем було розпочато примусове виконання рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 07 червня 2017 року. Відтак накладення арешту на майно боржника та вжиття заходів щодо забезпечення виконання є обов`язком державного виконавця, який був реалізований ним в ході виконання і жодних підстав для визнання незаконними його дії щодо накладення арешту на майно боржника, розшук цього майна і, тим більше, про відкриття виконавчого провадження на підставі наданого державному виконавцеві виконавчого документа - немає. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що на виконанні у відповідача перебувала постанова № 649/357/17 від 07 червня 2017 року прийнята Великолепетиським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору у розмірі 320,00 грн.

Постановою державного виконавця від 07.07.2017 року відкрито виконавче провадження.

03.08.2017 року державним виконавцем було винесено постанову № 54244803, про арешт майна боржника, та направлено сторонам виконавчого провадження - до відома, органу який здійснює реєстрацію майна - до виконання за вих. № 30633, про що свідчить пакет за 04.08.2017 року поштових відправлень простою кореспонденції 04.08.2017 року.

Позивач, не погодившись з діями та бездіяльністю відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено під час розгляду справи, підставою для прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження № 54244803 стало надходження до відповідача постанови № 649/357/17 від 07 червня 2017 року яка прийнята Великолепетиським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору у розмірі 320,00 грн.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до абзацу 1 ст.28 Закону №1404 копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Державним виконавцем, постанову про відкриття виконавчого провадження № 54244803 від 07.07.2017 року було направлено боржнику за вих. № 28031 від 07.07.2019 року, що підтверджується копією реєстру відправки рекомендованих повідомлень від 10.07.2017 року та про що свідчить чек ЗД ПАТ «Укрпошта», 69104, ВПЗ м. Запоріжжя-104 вул. Чумаченка, 34, ПН 55 від 10.07.2017 року на суму 830,64 грн., а оскільки при з`ясуванні обставин не отримання боржником, ОСОБА_3 даної постанови, було встановлено, що дану постанову про відкриття виконавчого провадження не було направлено стягувачу в особі Великолепетиського районного суду Херсонської області, таким чином копію даної постанови згідно з списку « Рекомендовані» поданих в відділення поштового зв`язку № 104 м. Запоріжжя Запорізької дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» 11.09.2017 року було направлено стягувачу та повторно продубльовано боржнику.

Таким чином посилання ОСОБА_4 , щодо несвоєчасного направлення йому постанови про відкриття виконавчого провадження № 54244803 від 07.07.2017 року, спростовується наявними в матеріалах виконавчого провадження копіями відповідних реєстрів на відправку поштової кореспонденції та судом до уваги не беруться.

Таким чином при винесені постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2017 року № 54244803, державним виконавцем було розпочато примусове виконання рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 07 червня 2017 року.

Суд зазначає, що статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004 у справі «Півень проти України» судом вказано, що право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Конвенції, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі Шмалько проти України (заява №60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь - яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду. У рішенні від 17 травня 2005 року у справі Чіжов проти України (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно Рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997р. у справі "Горнсбі проти Греції", Європейським судом наголошено, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Європейський суд також зазначив, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

Про існування Постанови Великолепетиського районного суду Херсонської області від 07 червня 2017 року позивач знав, що підтверджується поясненнями представника позивача в судовому засіданні, який зазначив, що ОСОБА_2 було своєчасно сплачено штраф у розмірі 595 гривень, у зв`язку з тим, що чинним законодавством встановлено строк для добровільної сплати, після чого сума подвоюється. На питання суду «Чому ж судовий збір ОСОБА_2 не було сплачено разом зі сплатою штрафу?», представник позивача зазначив: «У позивача не було грошей та і жодним законом України не передбачено строк для добровільної сплати стягнутої суми судового збору».

Постанова Великолепетиського районного суду Херсонської області від 07 червня 2017 року набрала законної сили 20 червня 2017 року, тому є обов`язковою до виконання.

Позивач зазначає про бездіяльність відповідача, яку просить визнати протиправною.

Протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, які були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Але у виконавчому проваджені № 54244803 були здійснені всі юридично значимі й обов`язкові дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження»:

Постановою державного виконавця від 07.07.2017 року відкрито виконавче провадження.

07.07.2017 року державним виконавцем за вих.. № 28032 було направлено запити до Головного управляння Держпродспоживслужби в Запорізькій області, Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Запорізькій області, Користувачу бази даних АІС « Автомобіль».

З метою виявлення номерів рахунків, відкритих у банківських установах та джерел отримання доходів боржника, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року державним виконавцем було направлено запити до Державної фіскальної служби України та до Пенсійного фонду України.

11.07.2017 року згідно відповіді Державної фіскальної служби України було встановлено, що за боржником відкриті рахунки не виявлено. (а.с.154)

11.07.2017 року згідно відповіді Державної фіскальної служби України було встановлено, що за боржником інформація про джерела отримання доходів відсутня. (а.с.153)

18.07.2017 року згідно відповіді Пенсійного фонду України було встановлено, що боржник пенсію не отримує. (а.с.152)

18.07.2017 року згідно відповіді Пенсійного фонду України було встановлено, що боржник за трудовими та цивільно-правовими договорами не працевлаштований, відомості про останнє місце роботи відсутнє. (а.с.151)

03.08.2017 року згідно довідки АІС « Автомобіль», було встановлено, що боржнику на праві власності належить транспортний засіб.

03.08.2017 року державним виконавцем було винесено постанову № 54244803, про арешт майна боржника, та направлено сторонам виконавчого провадження - до відома, органу який здійснює реєстрацію майна - до виконання за вих. № 30633, про що свідчить пакет за 04.08.2017 року поштових відправлень простою кореспонденції 04.08.2017 року.

03.08.2017 року державним виконавцем було винесено постанову № 54244803, про розшук майна боржника, та направлено сторонам виконавчого провадження - до відома, органу який здійснює реєстрацію майна - до виконання за вих. № 30634, про що свідчить пакет за 04.08.2017 року поштових відправлень простою кореспонденції 04.08.2017 року.

Згідно п. 1 ч. З ст. 36 Закону України « Про виконавче провадження», тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. З Інструкції про порядок взаємодії органів внутрішніх справ України та органів державної виконавчої служби при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб) (Затвердженної наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України 25.06.2002 № 607/56/5, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 червня 2002 р. за № 541/6829, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), розшук громадянина-боржника, дитини або транспортних засобів боржника здійснюється органами внутрішніх справ у порядку, встановленому чинним законодавством України.

У виконавчому провадженні розшук громадянина-боржника, дитини або транспортних засобів боржника здійснюється органами внутрішніх справ у порядку, встановленому чинним законодавством України.

У разі їх виявлення органи внутрішніх справ у триденний термін з моменту виявлення повідомляють ініціатора розшуку про місце знаходження, а транспортні засоби боржника негайно затримують та доставляють на спеціальні майданчики чи стоянки тимчасового зберігання Державтоінспекції.

12.09.2017 року на рахунок з обліку депозитних сум Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від боржника за виконавчим провадження № 54244803, ОСОБА_4 надійшли грошові кошти, що свідчило про виконання останнім постанови № 649/357/17 від 07 червня 2017 року виданої Великолепетиським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору у розмірі 320,00 грн., сплати виконавчого збору за виконавчим провадження № 54244803 та сплати витрат за користування автоматизованою системою виконавчих проваджень.

Згідно п.2 ч. З ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

У зв`язку з чим 12.09.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про припинення розшуку майна боржника.

24.10.2017 року державним виконавцем,керуючись вимогами п. 9 частини першої статті 39 Закону України « Про виконавче провадження»,( № 1404-VI11 ( у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, підстава: Фактичне повне виконання рішення суду.

Тобто, державним виконавцем було вчинено весь перелік дій, передбачених та встановлених нормами чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавста України, у зв`язку з чим вимоги позивача про визнання протиправними дії та бездіяльності відповідача у виконавчому провадженні № 54244803 задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача стягнути з відповідача на користь позивача 1882 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням, дією та бездіяльністю відповідача, суд вважає що вона є похідною від вимоги про визнання протиправними дії та бездіяльності відповідача у виконавчому провадженні № 54244803, тому задоволенню також не підлягає.

Щодо клопотання представника позивача про повернення позивачу сплаченого судового збору за подану апеляційну та касаційну скарги суд зазначає наступне.

Вирішення питання про розподіл зазначених вище судових витрат вирішується відповідно до ст..356 КАС України.

Згідно із ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність дій, здійснених у виконавчому провадженні №54244803.

З урахуванням з`ясованих на час розгляду справи обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідачем доведено правомірність своїх дій в судовому засіданні та надано на таке обґрунтування всі необхідні для цього докази.

Окрім того, згідно ст.139 КАС України, сплачений при зверненні до суду з даним позовом судовий збір не підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Комунарського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, 16) про визнання протиправними дій та бездіяльності відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 25.06.2019.

Суддя М.С. Лазаренко