Справа № 714/170/19
Суддя: Єфтемій С. М.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/714/5/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2019 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі :

головуючого-судді Єфтемій С.М.
за участі: секретаря судових засіданьГаїна А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ВБДР УПП у Чернівецькій області Грицюка Івана Миколайовича, управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 20 лютого 2019 року старшим інспектором ВБДР УПП у Чернівецькій області Грицюком І.М. було винесено постанову серії НК № 408573 за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КпАП України та накладено штраф у розмірі 1020 грн.

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що згідно з оскаржуваною постановою він, як начальник філії «Герцаївський райавтодор» порушив правила, норми, стандарти щодо забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги Т-26-06, зокрема аварійною ділянкою дороги наявності ямковості, вибоїни.

Зазначає, що відповідач при винесені оскаржуваної постанови не врахував, що підприємство філія, в якій він працює, є суб`єктом господарської діяльності по ремонту, утриманню та експлуатації автомобільних доріг загального користування. Будь-які роботи пов`язані з господарською діяльністю проводяться на підставі річних та щомісячних планів робіт затверджених службою автомобільних доріг у Чернівецькій області, яка є балансоутримувачем автомобільних доріг загального користування на території області. Філія яку очолює позивач проводить роботи по ремонту та експлуатації автомобільних доріг в межах фінансування і на підставі договорів підряду на виконання робіт. В межах складеного щодо нього адміністративного протоколу замовлення на ліквідацію перешкод на ділянці дороги Т-26-06 від балансоутримувача не надходило, в планах виконання робіт ці роботи не передбачені та фінансування на проведення цих робіт не проводилось.

Також, позивач вважає, що він не є суб`єктом адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КпАП України, оскільки відповідно до приписів Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про автомобільні дороги» відповідні обов`язки покладено саме на власника автодороги або відповідний орган.

З оглядну на вказане, позивач просив скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Старший інспектор ВБДР УПП у Чернівецькій області Грицюк І.М. в будучі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Представник управління патрульної поліції в Чернівецькій області Єрмоленко В.В. у судове засідання не з`явилася, однак від останньої надійшов відзив, за яким у задоволені позову просила відмовити з підстав того, що позивач є начальником філії «Герцаївський автодор» та як керівник дорожньо-експлуатаційної організації відповідає за вказану у постанові вулично-шляхову мережу, та в силу ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» несе відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах Відтак позивач є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП.

Дослідивши письмові докази,суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою інспектора ВГДР УПП в Чернівецькій області Грицюка І.М. серії НК №408573 від 20 лютого 2019 р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 1020,00 грн.

Згідно вказаної постанови, підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слугувало те, що останній, займаючи посаду начальника філії «Герцаївський райавтодор, порушив правила, вимоги, стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, а саме на автодорозі Т-26-06 виявлена ямковість, вибоїни, аварійна ділянка дороги, через що порушив п.1.5 ПДР України.

Відповідно до статті 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.10, 11 КУпАП).

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 ст. 140 КУпАП визначено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Нормою ст. 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За запитом Герцаївського районного суду Чернівецької області від 23 травня 2019 року управління патрульної поліції в Чернівецькій області було зобов`язано надати суду докази на підтвердження обставин, які у свою чергу стали підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності .

Однак, відповідачем вказані вимоги суду виконанні не в повному обсязі та не надано доказів щодо: наявності повноважень у відповідача ОСОБА_2 на прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача; що позивач є суб`єктом адміністративної відповідальності за ст.140 КупАП; повноважень у філії «Герцаївський райавтодор» здійснювати нагляд за частиною шляхової мережі Т-26-06; наявності замовлення позивачу філії «Герцаївський райавтодор» на виконання ремонтних робіт автодороги Т-26-06 та докази його невиконання останнім; укладення договору про закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення; підтвердження статусу шляхової мережі Т-26-06.

Відсутність вище означених доказів, позбавляє суд повно та всебічно з`ясувати обставини справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, через що розгляд адміністративного позову ОСОБА_1 проведено на підставі наявних у справі доказів.

Так, відповідно до ст.ст. 8, 10 Закону України «Про автомобільні дороги» власником автомобільних доріг загального користування є держава в особі уповноваженого органу державного управління автомобільними дорогами Державної служби автомобільних доріг України.

Пунктом 1 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року № 198, (далі Єдині правила) встановлено, що Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони поширюються на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці і дороги загального користування, залізничні переїзди (далі - дорожні об`єкти) в межах смуги їх відчуження та червоних ліній і є обов`язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об`єктів (далі дорожньо-експлуатаційні організації) і користувачів.

Згідно п. 2 Єдиних правил визначено, що ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що обов`язки з утримання автомобільних доріг загального користування у Чернівецькій області, в тому числі забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів, в контексті Закону України «Про автомобільні дороги» покладено на власника автомобільної дороги Службу автомобільних доріг у Чернівецькій області, а тому у даному випадку начальник філії «Герцаївський райавтодор» не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення за ст. 140 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 при прийнятті оскаржуваної постанови порушив зазначені вище норми Кодексу України про адміністративні правопорушення, а доказів винуватості позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 140 КУпАП та правомірності свого рішення суду не надав.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 247 КУпАП зазначає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, скасовуючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 5-11, 77, 211, 217, 241-246, 250, 255, 257-263, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову інспектора ВБДР УПП у Чернівецькій області Грицюка Івана Миколайовича серії НК № 408573 від 20 лютого 2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.140 КпАП України скасувати та закрити провадження по адміністративній справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Герцаївський районний суд протягом 30-и днів з дня його проголошення, а у разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 26 червня 2019 року.

Суддя