Справа № 642/4269/18
Суддя: Бородіна О. В.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

24.06.2019
Справа 642/4269/18
№ 2а- 642/87/19

24 червня 2019 року м. Харків
Cуддя Ленінського районного суду м. Харкова Бородіна О.В., розглянувши в приміщенні суду в місті Харкові заяву ОСОБА_1 про визнання незаконними дій та бездіяльності посадових осіб через порушення антикорупційного закону, подану в порядку статей 60, 65, 67, 68 ЗУ "Про запобігання корупції", стягнення моральної шкоди,-
ОСОБА_2 звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з вищевказаною заявою, в якій просила:
- визнати незаконними дії та бездіяльність посадових осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за її запитами на публічну інформацію згідно ст.ст. 60,65, 67, 68 Про запобігання корупції та стягнути на її користь завдану моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. з кожної посадової особи відповідно до статті 68 антикорупційного закону. Також просила накласти штраф на посадову особу ОСОБА_5 від двадцяти пяти до пятдесяти неодподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно до ст. 212-3 КупАП. Повідомити НАЗК про прийняте рішення по корупційному порушенню.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 16.08.2018 року адміністративну справу за заявою ОСОБА_6 було передано на розгляд Харківського окружного адміністративного суду на підставі п.2 ч.1 ст.29 КАС України.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2019 року ухвала Ленінського районного суду м. Харкова від 16.08.2018 року була скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.
При цьому вказано що за приписами п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
18.06.2019 року адміністративна справа за заявою ОСОБА_6 надійшла до Ленінського районного суду м. Харкова.
Відповідно до ч.2 ст.171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 , реалізуючи своє право, звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з антикорупційною заявою про визнання незаконними дій та бездіяльності посадових осіб директор ЗДО № 255 ОСОБА_8 .К ОСОБА_9 , директора Департаменту освіти і науки міста Харкова ОСОБА_3 , заступника директора департаменту науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації начальника управління освіти і науки ОСОБА_4 , за її запитами на публічну інформацію, подану в порядку статей 60, 65, 67, 68 ЗУ «Про запобігання корупції».
Позовна заява є заявою по суті справи, в якій учасник справи (позивач) викладає письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору відповідно до порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства.
Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви встановлені статтею 160 КАС України.
Так, відповідно до ч.1 ст.160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Пунктом 2 частини 5 ст.160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Пунктом 9 частини 1 статті 4 КАС України надано поняття відповідача, як обов`язкового учасника справи в адміністративному судочинстві.
Згідно вказаної норми права «відповідач» - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
В заяві ОСОБА_6 не зазначено ім`я (найменування) відповідачів, до яких звернено відповідні вимоги, як і не зазначено їх місцезнаходження або місце проживання чи перебування, поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Слід зазначити, що за правилами п.4 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві має бути зазначено зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.
У справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача (п.9 ч.5 ст.160 КАС України).
Вказаним вище вимогам заява ОСОБА_6 не відповідає, що перешкоджає відкрити провадження у справі за правилами, встановленими чинним Кодексом адміністративного судочинства.
Разом з тим, частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Заява ОСОБА_6 містить вимоги щодо накладення штрафу на посадову особу ОСОБА_5 від двадцяти пяти до пятдесяти неодподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно до ст. 212-3 КупАП.
Вказані вимоги не відносяться до підсудності місцевих загальних судів як адміністративним судам за предметною юрисдикцією, оскільки притягнення особи до адміністративної відповідальності є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У силу приписів ст.ст. 2 і 19 КАС України до юрисдикції адміністративних судів не належить вирішення питання про вчинення особами адміністративних деліктів у вигляді корупційних порушень або порушень, пов`язаних із корупцією. За приписами наведених норм процесуального закону до юрисдикції адміністративних судів не належить також і вирішення питання про вчинення особами адміністративних правопорушень.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_10 С ОСОБА_11 необхідно уточнити зміст позовних вимог.
Крім того, ОСОБА_7 заявила вимоги щодо стягнення на її користь моральну шкоду у розмірі 100000 грн. з кожної посадової особи.
Пунктом 3 Постанови Пленум Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 р. № 4 (далі - Постанова) встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Пунктами 4,5 Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.
Натомість, ОСОБА_7 не зазначила вказаних обставин та не надала доказів наявності такої шкоди, протиправності діяння її заподіювача, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні; підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні.
Крім того, згідно ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Частиною 1 ст.3 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Як встановлено пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07 грудня 2017 року №2246-VIII з 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1762 грн.
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір").
Враховуючи зазначені положення норм права, при подачі адміністративного позову належить сплатити судовий збір з урахуванням позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, в якому об`єднано дві і більше вимог - за кожну вимогу немайнового характеру у розмірі 704,80 грн.
Пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01.01.2015 року, зазначено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від такого. Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.
Таким чином, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір в розмірі, встановленому Законом.
Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Доказів сплати судового збору, у встановленому розмірі, позивачем до матеріалів справи не надано.
Також, відповідно до п.11 ч.5 ст.160 КАС України в адміністративному позові зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Слід зауважити, що відповідно до ч.ч.1, 4-7 ст.161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 122 КАСУ позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Тут йдеться не про те, коли особа зясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про ці рішення, дії чи бездіяльність.
У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи викладене, заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вищевказаних недоліків.
Керуючись ст. ст. 5, 44, 121, 132, 133, 160, 161, 167, 168, 169 КАС України, суд ,-
заяву ОСОБА_1 про визнання незаконними дій та бездіяльності посадових осіб через порушення антикорупційного закону, подану в порядку статей 60, 65, 67, 68 ЗУ "Про запобігання корупції", стягнення моральної шкоди - залишити без руху.
Надати ОСОБА_12 термін - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків заяви.
Повідомити ОСОБА_13 про необхідність виправити зазначені недоліки у визначений термін.
Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до цієї ухвали, заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається - протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Суддя О.В. Бородіна