Справа № 682/1041/19
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 682/1041/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Зеленська В.І.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

24 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2019 року (ухвала постановлена у м. Славута Хмельницької області, дату складання повного тексту ухвали та час її постановлення не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Славутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про зобов`язання призначити пільгову пенсію за вислугу років,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся у Славутський міськрайонний суд Хмельницької області з позовом до Славутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про зобов`язання призначити пільгову пенсію за вислугу років.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.04.2019 позовну заяву позивача передано до Хмельницького окружного адміністративного суду.

3. Суд першої інстанції, передаючи справу окружному адміністративному суду, виходив з того, що відповідно до вимог ст. 20 КАС України дана справа за предметом спору не підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Скаржник вважає оскаржуване судове рішення незаконним, у зв`язку з чим, просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

5. Апелянт зазначив, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що дана справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Славутському міськрайонному суду Хмельницької області, оскільки сторони у справі знаходяться найближче саме до цього суду, що дає змогу надати максимально всі докази та дослідити всі обставини під час судового засідання.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН

6. У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся у Славутський міськрайонний суд Хмельницької області з позовом до Славутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про зобов`язання призначити пільгову пенсію за вислугу років.

7. Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.04.2019 позовну заяву позивача передано до Хмельницького окружного адміністративного суду у зв`язку з тим, дана справа предметно підсудна окружному адміністративному суду.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

8. Позивач зазначив, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що дана справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Славутському міськрайонному суду Хмельницької області, оскільки сторони у справі знаходяться найближче саме до цього суду, що дає змогу надати максимально всі докази та дослідити всі обставини під час судового засідання.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

9. Конституція України.

10. Кодекс адміністративного судочинства України.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

11. Як слідує з матеріалів справи, позивач звернувся до місцевого загального суду із позовною заявою, в якій просив, зокрема, зобов`язати Славутське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області призначити пільгову пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення".

12. Із змісту наведеного позову слідує, що останній стосується оскарження фізичною особою рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо призначення пенсійних виплат.

13. Відповідно до вимог ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або)забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму1917-1991років». Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

14. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

15. Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав: фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

16. За вивченням матеріалів справи встановлено, що дана адміністративна справа не підпадає під вичерпний перелік справ, визначений у ч.1 ст. 20 КАС України, та не підсудна місцевому загальному суду як адміністративному.

17. За суб`єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду окружним адміністративним судом.

18. Наведена обставина виявлена судом до відкриття провадження у справі.

19. Згідно з п.2 ч.1 ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду

20. Таким чином, за приписами процесуального закону і за наявності фактичних обставин справи остання підлягала в порядку п.2 ч.1 ст.29 КАС України передачі на розгляд окружного адміністративного суду.

21. Колегія суддів наголошує, що статтею 20 (у редакції КАС України, що набрала чинності з 15 грудня 2017 року) змінено юрисдикцію адміністративних судів, зокрема, звужено предметну юрисдикцію загальних місцевих судів, як адміністративних судів.

22. Правила предметної підсудності, передбачені статтею 20 КАС України, разом з правилами територіальної та інстанційної підсудності складають алгоритм визначення компетентного суду для розгляду і вирішення окремих категорій адміністративних справ. Таким чином, в розумінні ч.2 ст.20 КАС України предметна підсудність даного спору визначає віднесення його до компетенції та підсудності саме окружного адміністративного суду, що виключає можливість його вирішення місцевим загальним судом як адміністративним з визначенням загальної підсудності за місцем реєстрації позивача.

23. Відповідно до п.2 ч.1 ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

24. Стосовно предметної підсудності чинний КАС України аналогічної норми не містить.

25. Проте, згідно з ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

26. Таким чином, чинним КАС України не заборонено застосовувати аналогію закону щодо прогалин у процесуальному законодавстві.

27. Крім того, відповідно до частини 1 статті 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо, рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), зокрема визначених статтею 20 КАСУ, тобто у разі порушення правил предметної підсудності. В даному випадку судом першої інстанції з метою уникнення підстав для можливого скасування судового рішення направлено справу за предметною підсудністю, яка визначена у статті 20 КАСУ, що відповідає приписам процесуального законодавства, а також статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо необхідності розгляду справи судом, встановленим законом. У цій справі таким судом є окружний адміністративний суд, а не місцевий загальний суд як адміністративний.

28. На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновоком суду першої інстанції про передачу позовної заяви ОСОБА_1 до Славутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області до Хмельницького окружного адміністративного суду.

29. Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

30. Згідно зі ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

31. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

32. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

33. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

34. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

35. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 червня 2019 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Охрімчук І.Г. Капустинський М.М.