Справа № 533/516/19
Суддя: Оксенюк М. М.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

27.06.2019 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/516/19
Провадження № 2-а/533/11/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(за правилами спрощеного позовного провадження)

27 червня 2019 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Оксенюк М. М.,

секретаря судового засідання Шуліки Л. Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавської області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 539771 від 24.03.2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

19.04.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Козельщинського районного суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Сороколат П. Ю. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 539771 від 24.03.2019 року.

Далі позивач в позові зазначив, що 24.03.2019 року інспектором роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Сороколат П. Ю. винесено постанову серія ДП18 № 539771 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Відповідно до змісту вищевказаної постанови від 24.03.2019 року вбачається, що 24.03.2019 року о 15 години 20 хвилин на 90 км автодороги М-22 «Полтава-Олександрія» громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewo Lanos днз НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.25 «обгін заборонено» та перетнув горизонтальну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 8.4в, 8.5.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також, позивач зазначив, що дана постанова не відповідає вимогам закону та обставинам справи, а тому просить визнати дії відповідача незаконними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП не вчиняв.

Ухвалою суду від 06.05.2019 року справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Згідно ухвали суду від 04.06.2019 року замінено відповідача по справі інспектора роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Сороколат Павла Юрійовича належним відповідачем - Управління патрульної поліції в Полтавської області Департаменту патрульної поліції, оскільки останній звільнений зі служби в поліції.

Позивач в судове засідання не з`явився, але направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохав задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але направив до суду відзив в якому прохав відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі так, як позивач порушив вимоги Правил дорожнього руху. Під час розгляду адміністративного правопорушення інспектором не було порушено процедуру щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення. Інспектор діяв у межах наданих законом повноважень. Позивачу було повідомлено, в чому саме полягає порушення ним правил ПДР, повідомлено про розгляд справи, а також роз`яснено йому права відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Крім цього, відповідач на підтвердження правомірності складання інспектором протоколу надав відеозапис правопорушення.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно положень ст. 258 КАС України передбачено, що даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, а тому суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність спору.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як вбачається із постанови ДП18 № 539771 по справі про адміністративне правопорушення, 24.03.2019 року вбачається, що 24.03.2019 року о 15 години 20 хвилин на 90 км автодороги М-22 «Полтава-Олександрія» громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewo Lanos днз НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.25 «обгін заборонено» та перетнув горизонтальну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 8.4в, 8.5.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 255,00 грн.

Ч.1 ст. 122 КУпАП визначено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 (далі по тексту Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п.п. 1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Суд, звертає увагу на те, що відповідач на підтвердження правомірності складення інспектором постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а також на спростування позову позивача не направив до суду жодного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі вище зазначеного суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Окрім зазнаного вище, суд звертає увагу на положення ст. 245 КУпАП, якою визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, в порушення вказаних вимог, інспектором не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, котрі б підтверджували вчинення позивачем правопорушень та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, тому суд прийшов до висновку, що постанова є не законною і підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративні правопорушення закриттю.

Крім цього, згідно ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395) передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (Пункти 4, 5 розділу I Інструкції № 1395).

Отже, наведені вище норми КУпАП та Інструкції № 1395 в їх взаємодії із нормами Закону України «Про дорожній рух» та Закону України «Про Національну поліцію» дають підстави для висновку про наявність у інспектора як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З огляду на вищезазначене, суд прийшов до висновку про відому в задоволенні вимог позивача в частині визнання дій інспектора поліції Сороколат П.Ю. незаконними.

Керуючись ст.ст. 122, 251, 268, 276, 283, 287-289 КУпАП, ст. ст. 2, 9, 229, 243-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавської області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 539771 від 24.03.2019 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову серія ДП18 № 539771 від 24.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

В іншій частині позову позивачу ОСОБА_1 щодо визнання дій інспектора роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Сороколат Павла Юрійовича незаконними - відмовити.

Оригінал постанови про накладення адміністративного стягнення серія ДП18 № 539771 від 24.03.2019 року повернути до Управління патрульної поліції в Полтавській області Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Козельщинський районний суд.

Суддя