Справа № 145/702/19
Суддя: Кіосак Н. О.
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

"21" червня 2019 р. Справа № 145/702/19

Провадження № 2-а/145/13/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Крикливої М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Цунаєва Олександра Михайловича про скасування постанови Серія ДПО18 № 426188 від 25.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із даною позовною заявою, в якій просить скасувати постанову ДПО 18 № 426188 від 25.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн., винесену відповідачем.

Постанова обґрунтована тим, що він, керуючи транспортним НОМЕР_1 25.04.2019 року 13 год. 30 хв. на Т-02-03 11 км керував автомобілем не маючи свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб та з не пристебнутим ременем пасивної безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП .

Притягнення його до адміністративної відповідальності вважає незаконним, оскільки на даному автомобілі він їхав перший раз і не міг одразу знайти документ, а відповідач не став чекати, а почав складати постанову, він відмовився її підписувати, так як не порушував закону.

Відповідач зазначаючи два порушення послався лише тільки п. 2.1 (б) ПДР України, але не зазначив щодо непристебнутого паска безпеки.

Відповідач не роз`яснив йому його права та не надав йому інформацію про можливість скористатися допомогою адвоката, так як ст. 268 КУпАП передбачає право на надання правової допомоги адвокатом.

Він не визнавав, що дане адміністративне порушення вчинене було ним, вказував, що буде його оскаржувати.

Відсутні докази правопорушення, а також відповідач відмовився наводити на його прохання, що доводять його вину. Відмовився зазначити свідків, які знаходились в транспортному засобі, мотивуючи тим, що вони є заінтересованими особами, не повідомивши чого вони є заінтересованими особами.

Ухвалою судді від 29.05.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження.

Цією ж ухвалою від 29.05.2019 року запропоновано відповідачу ОСОБА_2 в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати до суду відзив на позовну заяву.

У встановлений ухвалою термін відповідачем ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подано.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про слухання справи повідомлений в установленому законом порядку. Надав суду заяву, в якій просить позов розглянути у його відсутності, позов задоволити, а також письмові пояснення, за якими вказав, що транспортним засобом він керував з усіма необхідними документами. Він просив інспектора зачекати, щоб він їх йому надав. Проте відповідач склав постанову, однак його автомобіль відповідач, як того вимагає Розділ ХІІ Інструкції №1395, затриманий не був, що також свідчить про те, що вказане правопорушення він не вчиняв. Крім того, автомобілем він керував з пристебнутим ременем безпеки, відповідач рухався службовому автомобілі позаду його автомобілі і ввімкнув проблискові маячки, чим змусив його зупинитись, і після зупинення він відстебнув ремені безпеки.

Відповідач - інспектор сектору реагування патрульної поліції № 1 Тиврівського ВП Цунаєв О.М. в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку, що стверджується розпискою про вручення судової повістки. Заяв про відкладення розгляду справи не надійшло.

За вказаних обставин, суд, за правилами п.1 ч.3 ст. 206 КАС України вирішує справу за відсутності відповідача ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Постановою інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Тиврівського ВП Цунаєвим О.М. від 25.04.2019 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Зі змісту винесеної постанови вбачається, що 25.04.2019 року 13 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом номерний знак НОМЕР_1 на Т-02-03 11 км, не мав при собі свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб та з непристебнутим ременем пасивної безпеки, чим порушив п.2.1 (б) ПДР , скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ст. 55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені вони на підставі в межах і у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 та ст.284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи встановлених останнім доводів.

Статтею 9 КУпАП визначено поняття адміністративного правопорушення, а саме, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим, із матеріалів справи не вбачається, якими доказами керувався відповідач, при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ст. ст. 72 -77 КАС України).

Частиною 2 ст.77 КАС України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, відповідачем не надано суду доказів (фото- і кінозйомки, пояснення свідків тощо) на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого саме чч.1 ст. 126 КУАП, як того вимагає ст.251 КУпАП, а зазначені в постанові в справі про адміністративне правопорушення обставини не розкривають об`єктивну сторону правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду…, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідач - інспектор СРПП №1 Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Цунаєв О.М. своїм правом щодо доказування правомірності рішення не скористався, оскільки відзив на адміністративний позов та доказів, які достовірно вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП суду не надав.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не представив суду відомостей, що підтверджують винуватість позивача, а лише постанова в справі про адміністративне правопорушення не може бути прийнята судом як беззаперечний доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Таким чином, право позивача на використання своїх конституційних прав у сфері публічно - правових відносин з боку відповідачів порушено і підлягає судовому захисту.

Слід також зауважити, що порушення водіями правил користування ременем безпеки не охоплюється ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 19, 72-77, 90, 139, 242, 243, 244, 245, 286 КАС України, ст. ст. 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 № 426188 від 25 квітня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 , винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції № 1 Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Цунаєвим Олександром Михайловичем.

Стягнути на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок понесених судових витрат при сплаті судового збору з Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Тиврівський районний суд протягом 10 днів з дня його винесення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:Н. О. Кіосак