Справа № 160/5237/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2019 рокуСправа № 160/5237/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голобутовського Р.З., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Царичанське виробниче об`єднання житлово-комунального господарства» Царичанської районної ради про застосування заходів реагування,
06 червня 2019 року Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Комунального підприємства «Царичанське виробниче об`єднання житлово-комунального господарства» Царичанської районної ради (далі - відповідач), в якій просить:
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що при проведенні планової перевірки Комунального підприємства «Царичанське виробниче об`єднання житлово-комунального господарства» Царичанської районної ради за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, смт. Царичанка, вул. Рабоча, 20, було виявлено ряд порушень вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту. Виявлені в ході перевірки порушення зафіксовані в акті перевірки від 26.04.2019 р. №53 та створюють загрозу для життя та/або здоров`я людей і на момент звернення до суду не усунені відповідачем. Зауважень до проведеного заходу та складеного акту з боку відповідача не було. За виявлених порушень, приміщення будівлі гаражу, будівлі гаражу № 2, адмінбудинку, будівлі майстерні, будівлі котельні, будівлі прохідної Комунального підприємства «Царичанське виробниче об`єднання житлово-комунального господарства» Царичанської районної ради не можуть експлуатуватись до повного усунення порушень.
Ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 р. відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/5237/19 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
18 червня 2019 року відповідачем подано відзив на адміністративний позов. В обґрунтування своєї позиції відповідачем зазначено, що у період з 22.04.2019 по 26.04.2019 позивачем проведено перевірку. Актом перевірки від 26.04.2019 року № 53 встановлені порушення низки нормативно-правових актів. Головним інспектором Царичанського РС ГУ ДСНС у Дніпропетровській області були складені протоколи про притягнення відповідальних осіб до адміністративної відповідальності №№ 010836, 010837, 010838 від 10.05.2019 року, які оплачені згідно квитанцій від 24.05.2019 року. Відповідач просив суд врахувати, що поняття «загрози життю та здоров`ю людей» є оціночним. Існує необхідність дослідження судом доказів, якими обґрунтовується наявність реальної загрози та вважаємо, що суд не повинен обмежуватися тільки даними акту перевірки. До того ж, порушення, виявлені в ході планової перевірки, вже частково усунуті відповідачем (14 пунктів з 21). Наразі на стадії виконання перебуває порушення, зазначене в пункті 4 Акту, яке полягає в обробленні засобами вогнезахисту дерев`яних елементів горищних покриттів (крокви, лати). Також, керівництвом підприємства проведено роботу з приводу організації навчання керівного складу з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки, а саме здійснено запис працівників у групи навчання, які проходитимуть в найближчий час - в жовтні 2019 року. Відповідач також просив врахувати значимість діяльності КП «Царичанське ВОЖКГ`ЦРР для населення всього Царичанського району Дніпропетровської області. У зв`язку з наведеним, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви.
Відповідач у відзиві заявив клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
В обґрунтування заявленого клопотання відповідач зазначив, що ця справа не є справою незначної складності, швидке вирішення справи не є пріоритетним.
Розглянувши заявлене клопотання відповідача та доводи в його обґрунтування, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно з ч. 4 цієї статті за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:
1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;
2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;
4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи № 160/5237/19 за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Комунальне підприємство «Царичанське виробниче об`єднання житлово-комунального господарства» Царичанської районної ради зареєстровано юридичною особою, про що 28.07.2006 року вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про включення відомостей про державну реєстрацію юридичної особи; ідентифікаційний код 25515372.
За результатами перевірки складено акт №53від 26 квітня 2019 р.
В акті перевірки встановлено низку порушень, допущених Комунальним підприємством «Царичанське виробниче об`єднання житлово-комунального господарства» Царичанської районної ради при експлуатації будівлі гаражу, будівлі гаражу № 2, адмінбудинку, будівлі майстерні, будівлі котельні, будівлі прохідної за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, смт. Царичанка, вул. Рабоча, 20
Зокрема, було виявлено ряд порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей та зумовили необхідність звернення позивача до суду з вимогами, що заявлені.
Зміст порушень зафіксований в акті та полягає в наступному:
1. не обладнано будівлі, приміщення та споруди системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (гараж (пункт 12.1.1 таблиці А.1 додатку А), гараж №2 (пункт 12.1. таблиці А.1 додатку А), адмінбудинок (пункт 4.1 таблиці А.1 додатку А), майстерня (пункт 7.4 таблиці А.2 додатку А), котельня (пункт 1.6 таблиці А.2 додатку А), що є порушенням пункту 1.2 глави 1 розділу V ППБУ;
2. не пройдено посадовими особами та працівниками навчання з питань пожежної безпеки, що є порушенням пункту 16 розділу ІІ ППБУ;
3. не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання, що є порушенням пункту 1.20 глави 1 розділу IV ППБУ;
4. у будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності (гараж, гараж №2, адмінбудинок, майстерня, котельня, приміщення прохідної), що є порушенням абзацу першого пункту 2.5 глави 2 розділу ІІІ ППБУ;
5. не забезпечено приміщення, будівлі та споруди первинними засобами пожежогасіння в повному обсязі, а саме: вогнегасниками, що є порушенням пункту 3.6 глави 3 розділу V ППБУ;
6. не здійснено з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів в приміщенні прохідної, гаражі №2, що є порушенням пункту 1.6 глави 1 розділу IV ППБУ;
7. не встановлено електророзетки, вимикачі, перемикачі та інші подібні апарати встановлені на не горючі основи (конструкції) або з підкладанням під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата не менше ніж на 0,01 метра в приміщенні начальника, що є порушенням пункту 1.17 глави 1 розділу IV ППБУ;
8. не здійснено захист зовнішніх установок (водонапірні вежі) від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд» (пункт 12 додатку А), що є порушенням пункту 1.21 глави 1 розділу IV ППБУ;
9. не здійснюється технічне обслуговування вогнегасників, що є порушенням пункту 3.17 глави 3 розділу V ППБУ;
10.допущено до зварювальних та інших вогневих робіт осіб, які не мають кваліфікаційних посвідчень та не пройшли у встановленому порядку навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму та щорічної перевірки знань з одержанням спеціального посвідчення, що є порушенням пункту 1.1 глави 1 розділу VІІ ППБУ;
11. допущено підвішування світильників безпосередньо на струмопровідні проводи в приміщенні прохідної, що є порушенням пункту 1.18 глави 1 розділу ІV ППБУ;
12. не установлено вказівні знаки згідно з ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір», ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности» для зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння, що є порушенням пункту 3.10 глави 3 розділу V ППБУ;
13. доукомплектувати пожежні щити комплектом засобів пожежогасіння, а саме: вогнегасники - 3 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати -2 шт., сокири - 2 шт. (пункт 3.11 глави 3 розділу V ППБУ);
14. не вказано на пожежних щитах (стендах) їх порядкові номери та номер телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів, що є порушенням пункту 3.12 глави 3 розділу V ППБУ;
15. не проведено випробування на тиск та витрату води (1 раз на рік) мережі систем зовнішнього протипожежного водопроводу з оформленням акта з метою контролю працездатності мережі систем зовнішнього протипожежного водопроводу, що є порушенням підпунктів 1, 4 пункту 2.1 глави 2 розділу V ППБУ;
16. не нанесено на корпуси водонапірних башт позначення, які вказують на місце розташування пристрою для забирання води пожежно-рятувальною технікою, що є порушенням підпункту 10 пункту 2.1 глави 2 розділу V ППБУ;
17. не забезпечено територію об`єкта, а також будинки, споруди, приміщення відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ 180 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (180 6309:1987, ЮТ) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности», що є порушенням пункту 8 розділу ІІ ППБУ;
18. не здійснено оцінку ризиків виникнення надзвичайних ситуацій техногенного характеру, а саме: не проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкту відповідно до наказу МНС №98 від 23.02.2006 року «Про затвердження Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів (пункти 2, 6, 8, 9), що є порушенням абзацу другого пункту 3 розділу ІІІ ПТБ;
19. не проведено об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту, що є порушенням пункту 11 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України;
20. не здійснено навчання керівного складу з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки, що є порушенням пункту 8 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України;
21. не розміщено інформацію про заходи безпеки та відповідну поведінку населення в разі виникнення аварії, що є порушенням пункту 3 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України.
Копію акту вручено в.о. директора Комунального підприємства «Царичанське виробниче об`єднання житлово-комунального господарства» Царичанської районної ради Палюх Г.А. 26 квітня 2019 року.
Згідно з відміткою в акті в розділі «Пояснення, зауваження або заперечення» зазначено, що пояснення, зауваження та заперечення відсутні.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на момент звернення до суду відповідачем не усунуто виявлених в ході перевірки порушень.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Згідно зі ст. 1, ч. 5, ч.11 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.
Статтею 5 наведеного Закону встановлено, що планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому.
Плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року.
Протягом планового періоду здійснення більш як одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо одного суб`єкта господарювання одним і тим самим органом державного нагляду (контролю) не допускається.
Залежно від ступеня ризику органом державного нагляду (контролю) визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю).
Планові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органом державного нагляду (контролю) за діяльністю суб`єктів господарювання, яка віднесена:
до високого ступеня ризику - не частіше одного разу на два роки;
до середнього ступеня ризику - не частіше одного разу на три роки;
до незначного ступеня ризику - не частіше одного разу на п`ять років.
Частиною ч. 4 ст. 5 Закону визначено, що органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.
Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.
Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону строк здійснення планового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів мікро-, малого підприємництва - п`яти робочих днів.
Продовження строку здійснення планового заходу не допускається.
Згідно із ч. 1, ч. 2 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Частиною 6 ст. 7 Закону визначено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Частиною 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Відповідно до статті 1 Кодексу цивільного захисту України, Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.
Статтею 64 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять:органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду;органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.
Згідно з ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Частиною 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст.ст.73-76 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінюючи усі докази, надані суду у їх сукупності, суд доходить таких висновків.
Відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Згідно до ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Частиною 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Згідно з п.п. 27, 35 п. 4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04.02.2013 №3, Головне управління, відповідно до покладених на нього завдань організовує і здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання; складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.
Як видно з проаналізованих положень чинного законодавства, позивач наділений повноваженнями на звернення до адміністративного суду з позовом про застосування заходів реагування.
Повідомлення про проведення планового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) №113 від 05.04.2019 р. надіслане відповідачу завчасно, рекомендованим поштовим відправленням. Акт перевірки вручений відповідачу 26.04.2019 р.
За результатами перевірки встановлено низку порушень вимог законодавства у сфері техногенної безпеки та цивільного захисту, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, працюючого персоналу, відвідувачів, інших громадян, а також осіб, які будуть здійснювати ліквідацію надзвичайної ситуації (пожежі), в разі її виникнення.
Так, відсутність автоматичної системи пожежної сигналізації та системи оповіщення призведе до пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей, які перебувають у будівлі, в зв`язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть неефективними, продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію людей з будівлі та призведуть до отруєння людей що перебуватимуть у ній, гасіння пожежі здійсниться лише після прибуття пожежних підрозділів з необхідними засобами гасіння.
Відсутність або невідповідність вогнезахисної обробки конструктивних елементів будівлі або невідповідність стану вогнезахисної обробки, під впливом небезпечних факторів пожежі, призводить до її руйнування, поширення пожежі зі збільшенням продуктів горіння, чадного газу та впливу підвищених температур та їх розповсюдження до шляхів евакуації, що унеможливить евакуацію людей з будівлі.
При відсутності або невідповідність захисту будівлі від прямих ударів блискавки та захисту від вторинних дій блискавки у випадку удару блискавки в будівельні конструкції виникає небезпечне іскріння, полум`я та електричний струм, що виник у результаті виносу високої напруги на струмопровідні частини конструкцій, апаратів, агрегатів, сприяє виникненню пожежі з її небезпечними факторами та розповсюдженням їх до шляхів евакуації та місць перебування людей, та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
При не проведенні замірів опору ізоляції силової та освітлювальної електромережі унеможливлюється визначення можливості застосування освітлювальної та силової електромережі для безаварійної роботи або роботи в режимі короткого замкнення, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур), що створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відсутність первинних засобів пожежогасіння та невідповідність їх технічного стану унеможливить гасіння пожежі на ранній стадії розвитку, сприяє беззахисності людини перед факторами пожежі та призводить до безперешкодного розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, що в свою чергу створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
У разі монтажу електророзеток та вимикачів на горючу основу без підкладання під них основи з негорючого матеріалу, яка виступає за габарити апарата не менше ніж на 0,01м, призведе до аварійної експлуатації електровиробів, нагрівання горючого матеріалу, що може привести до займання та виникнення пожежі з подальшим впливом небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) на людей та створить загрозу життю та/або здоров`ю людей.
При підвішуванні світильників з лампою розжарювання безпосередньо на струмопровідних проводах, призводить до аварійної експлуатації освітлювальної та силової електромережі та зниження її технічних характеристик, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) на людей та створить загрозу життю та/або здоров`ю людей.
При порушенні виконання монтажу проводів і кабелів, тобто не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (гвинтових, болтових тощо), призводить до аварійної експлуатації освітлювальної та силової електромережі та зниження її технічних характеристик, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Не відповідність технічного стану пожежних кранів та гідрантів, водойм призводить до унеможливлення гасіння пожежі, допускає розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, та збільшення продуктів горіння, чадного газу та впливу підвищених температур, що в свою чергу створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей унеможливлюючи евакуацію людей з будівлі.
Відсутність навчання по програмі пожежно-технічного мінімуму призведе до паніки та невірним діям персоналу при виникненні пожежі, що в свою чергу сприяє розвитку пожежі, перешкоджає евакуації людей в окремих випадках при незнанні небезпечних чинників у технологічному процесі та його порушення може призвести до виникнення пожежі або вибуху.
Відсутність відповідних знаків безпеки може призвести до перешкоджання знаходження шляхів евакуації та місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння.
Не проведення ідентифікації об`єкта господарської діяльності для встановлення наявності або відсутності джерел небезпеки, які можуть ініціювати виникнення надзвичайних ситуацій, унеможливлює визначення рівнів можливих надзвичайних ситуацій.
Відсутність об`єктових тренувань з питань цивільного захисту призведе до невірним діям персоналу при виникненні надзвичайної ситуації, що в свою чергу сприяє розвитку надзвичайної ситуації, перешкоджає евакуації людей та перешкоджає ліквідації надзвичайної ситуації, а в окремих випадках при незнанні небезпечних чинників у технологічному процесі та його порушення може призвести до виникнення надзвичайної ситуації або вибуху.
Відсутність навчання з питань цивільного захисту призведе до паніки та невірним діям персоналу при виникненні надзвичайної ситуації, що в свою чергу сприяє розвитку надзвичайної ситуації, перешкоджає евакуації людей в окремих випадках при незнанні небезпечних чинників у технологічному процесі та його порушення може призвести до виникнення надзвичайної ситуації.
Відповідачем у відзиві зазначено про усунення порушень, виявлених в ході планової перевірки, а саме: забезпечено приміщення, будівлі та споруди первинними засобами пожежогасіння в повному обсязі, а саме: вогнегасниками; пройдено посадовими особами та працівниками навчання з питань пожежної безпеки; проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання; здійснено з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів в приміщенні прохідної, гаражі №2; встановлено електророзетки, вимикачі, перемикачі та інші подібні апарати встановлені на не горючі основи (конструкції) або з підкладанням під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата не менше ніж на 0,01 метра в приміщенні начальника; замість технічного обслуговування вогнегасників, їх замінено новими; працівником, який виконує зварювальні та інші вогневі роботи, пройдено у встановленому порядку навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму та щорічної перевірки знань з одержанням кваліфікаційного посвідчення; усунено підвішування світильників безпосередньо на струмопровідні проводи в приміщенні прохідної; установлено вказівні знаки згідно з ДСТУ 180 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір», ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальне и знаки безопасности» для зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння; доукомплектовано пожежні щити комплектом засобів пожежогасіння, а саме: вогнегасники -3 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лапати - 2 шт., сокири - 2 шт.; вказано на пожежних щитах (стендах) їх порядкові номери та номер телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів; нанесено на корпуси водонапірних башт позначення, які вказують на місце розташування пристрою для забирання води пожежно-рятувальною технікою; забезпечено територію об`єкта, а також будинки, споруди приміщення відповідними знаками безпеки; розміщено інформацію про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії.
Суд зазначає, часткове усунення виявлених у ході планової перевірки порушень не є доказом усунення всіх порушень.
Відповідачем не обладнано будівлі, приміщення та споруди системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (гараж (пункт 12.1.1 таблиці А.1 додатку А), гараж №2 (пункт 12.1. таблиці А.1 додатку А), адмінбудинок (пункт 4.1 таблиці А.1 додатку А), майстерня (пункт 7.4 таблиці А.2 додатку А), котельня (пункт 1.6 таблиці А.2 додатку А), що є порушенням пункту 1.2 глави 1 розділу V ППБУ; у будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності (гараж, гараж №2, адмінбудинок, майстерня, котельня, приміщення прохідної), що є порушенням абзацу першого пункту 2.5 глави 2 розділу ІІІ ППБУ; не проведено випробування на тиск та витрату води (1 раз на рік) мережі систем зовнішнього протипожежного водопроводу з оформленням акта з метою контролю працездатності мережі систем зовнішнього протипожежного водопроводу, що є порушенням підпунктів 1, 4 пункту 2.1 глави 2 розділу V ППБУ; не здійснено захист зовнішніх установок (водонапірні вежі) від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд» (пункт 12 додатку А), що є порушенням пункту 1.21 глави 1 розділу IV ППБУ.
Порушення, які наразі залишені не усуненими, є суттєвими, ризик настання негативних наслідків - пожежа.
За таких обставин, суд погоджується з позивачем, що порушення, які були виявлені під час планової перевірки відповідача та які залишаються не усунутими на час розгляду справи, є такими, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, що є неприпустимим.
Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження доводів відповідача щодо стану усунених порушень.
Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
У зв`язку з наведеним, держава, через наділені повноваженнями органи, вживає заходи для забезпечення безпеки людей. До таких заходів належать, у тому числі і встановлення на законодавчому рівні вимог до будівель та споруд у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту. Такі вимоги є обов`язковими для встановленого законодавством кола суб`єктів, зокрема, підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, які є власниками будівель та споруд, де постійно перебуває велика кількість людей. Недотримання цих вимог робить неможливим експлуатацію будівель та споруд як таких, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Відповідно до п. п. 24, 33 частини 1 статті 1 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.
Надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.
Пожежі належать до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише за наявності порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, а й за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі.
З урахуванням викладеного, враховуючи той факт, що порушення, виявлені під час планової перевірки об`єктів відповідача, створюють загрозу життю та здоров`ю людей (відвідувачів, працюючого персоналу тощо), і на цей час у суду відсутні докази повного усунення виявлених порушень, суд вважає позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.72-77, 242-246, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський