Справа № 640/10843/19
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

27 червня 2019 року м. Київ № 640/10843/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Чудак О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій і бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до військової прокуратури Київського гарнізону про визнання бездіяльності протиправною, - та постановлення окремої ухвали,

встановив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України звернувся ОСОБА_1 до військової прокуратури Київського гарнізону, третя особа: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про:

- визнання протиправними рішень, дій і бездіяльності військової прокуратури Київського гарнізону вчинених на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2009 року у справі №2/44;

- постановлення окремої ухвали щодо неналежного виконання професійних обов`язків прокурорами військової прокуратури Київського гарнізону, яку направити органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або іншої ухвали, на розсуд суду, яка буде сприяти поновленню порушених прав позивача.

В заяві про визнання протиправними рішень, дій і бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду у справі №2/44 ОСОБА_1 зазначив, що в засіданні 12 червня 2019 року у цивільній справі №757/9503/19-ц за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі військової прокуратури Київського гарнізону, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, представник військової прокуратури Київського гарнізону стверджував про безпідставність доводів позивача про невиконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2009 року у справі №2/44, оскільки військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальних провадженнях №0000102 та №0000101.

Розглянувши подану заяву та додані до неї матеріали, суд встановив наступне.

Як вбачається з рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року у справі №826/16567/18 постановою Франківського районного суду міста Львова від 22 травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання права на забезпечення житлом та визнання нечинним рішення житлово-побутової комісії позовні вимоги задоволені. Визнано за ОСОБА_1 право на забезпечення житлом та перебування на квартирному обліку у списках осіб, які користуються правом позачергового житла з 1989 року. Визнано рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 , згідно протоколу засідання від 9 грудня 2005 року щодо перенесення підполковника ОСОБА_1 в списках черговиків з 06 липня 1999 року на 09 вересня 1994 року незаконним та скасовано.

З 2007 року позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка дислокується у місті Київ. Військова частина НОМЕР_2 визначила черговість позивача на квартирному обліку з 06 липня 1999 року на загальних підставах та з 06 липня 2010 року у списках позачерговиків, не врахувавши 10 років перебування у списках у військовій частині НОМЕР_1 .

Не погодившись з таким рішенням військової частини НОМЕР_2 позивач скаржився до військової прокуратури Київського гарнізону.

В подальшому, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Військової прокуратури Київського гарнізону, постановою якого від 04 грудня 2007 року у справі №2/44 визнано протиправною бездіяльність Військової прокуратури Київського гарнізону.

Додатковою постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2009 року у справі №2/44 зобов`язано військову прокуратуру Київського гарнізону вжити заходів для поновлення порушених прав позивача в порядку, визначеному Законом України Про прокуратуру.

Додаткова постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2009 року у справі №2/44 набрала законної сили 15 липня 2015 року.

15 жовтня 2015 року у справі видано виконавчий лист.

18 квітня 2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бочковським Тарасом Олександровичем на підставі виконавчого листа №2/44, виданого 15 жовтня 2015 року Окружним адміністративним судом міста Києва, відкрито виконавче провадження №50854982, про що винесено постанову.

За невиконання судового рішення без поважних причин державним виконавцем постановою від 24 квітня 2017 року до боржника (військової прокуратури Київського гарнізону) застосована штрафна санкція у розмірі 5100 грн.

Не погоджуючись із застосованою штрафною санкцією, відповідач оскаржив її до Окружного адміністративного суду міста Києва, рішенням якого від 26 жовтня 2017 року у справі №826/6243/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2018 року, військовій прокуратурі Київського гарнізону в задоволенні позовних вимог відмовлено.

27 березня 2018 року державним виконавцем направлено військовій прокуратурі Київського гарнізону вимогу, якою зобов`язано останню повідомити відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про стан виконання додаткового рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2015 року №2/44.

У відповідь на вимогу державного виконавця від 27 березня 2018 року боржником направлено листа від 04 квітня 2018 року №10/3959 вих.18, в якому наведено положення статті 2, частини другої статті 23 Закону України Про прокуратуру та інформацію про те, що за заявою ОСОБА_1 15 травня 2017 року щодо посадових осіб військової частини НОМЕР_2 прокуратурою гарнізону внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000102 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 357 Кримінального кодексу України та 12 вересня 2017 року за №0000186 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України. Також зазначено, що з метою поставлення ОСОБА_1 на квартирний облік та про вжиті заходи військової частини НОМЕР_2 прокуратурою гарнізону направлено лист. Згідно з відповіддю, ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку з 06 липня 1999 року на загальних підставах та в списках на позачергове отримання житла з 11 серпня 2010 року.

Згідно з частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням викладеного, про невиконання відповідачем постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2009 року у справі №2/44 та накладення штрафу за невиконання вказаного рішення суду, позивач був обізнаний при відкритті провадження у справі №826/6243/17 у травні 2017 року, оскільки був залучений до участі у даній справі третьою особою та скористався, передбаченими Кодексом адміністративного судочинства України правами учасників справи, зокрема, брати участь у судових засіданнях першої та апеляційної інстанції при розгляді справи, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду.

Відповідно до приписів частин першої, четвертої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Згідно з частиною п`ятою статті 383 цього Кодексу у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

Таким чином, положення статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України є спеціальними щодо вирішення порушеного позивачем питання, якими врегульовано особливості звернення до суду з заявами про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, в тому числі щодо строку звернення до суду з відповідною заявою.

Тобто, дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, строк у десять днів визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з заявою про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду в розумінні статей 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, що звернулася до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Проте позивачем не наведено жодних обставин неможливості звернення до суду з заявою про встановлення судового контролю відповідно до статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та статті 383 (в чинній редакції Кодексу адміністративного судочинства України).

Крім того, в заяві позивачем не наведено жодних обставин, які б свідчили про наявність істотних перешкод чи труднощів для негайного звернення до адміністративного суд після отримання наведених відомостей.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що заявником не дотримано вимог статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому заява ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій і бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду підлягає поверненню з усіма доданими до неї документами.

На підставі викладеного, керуючись статями 248, 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій і бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до військової прокуратури Київського гарнізону про визнання бездіяльності протиправною, та постановлення окремої ухвали, - повернути заявнику.

Ухвала відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295- 297 цього ж Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак