Справа № 540/195/19
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 р. Категорія 106020000м.ОдесаСправа № 540/195/19
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

час і місце ухвалення: 13:31, м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді: Семенюка Г.В.

суддів: Потапчука В.О. , Шляхтицького О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
Представник ДФСОперчук О.О. (довіреність)
Представник Головного управління ДФС у Херсонській областіОперчук О.О. (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування рішень щодо відмови призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування рішень щодо відмови призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, мотивуючи його тим, що Херсонською міською медико-соціальною експертною комісією №2 від 04.07.2018 року позивачу встановлено третю групу інвалідності до 01.03.2019 року, причиною інвалідності є захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС, а тому Позивач вважає, що відмова щодо виплати йому одноразової грошової допомоги є протиправною.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо відмови у розгляді матеріалів про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції, відповідно до закону України "Про міліцію". Визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України про повернення матеріалів щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності колишньому працівнику податкової міліції Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим, та м. Севастополі ОСОБА_2 Дмитровичу № 28899/7/99-99-04-02-17 від 18.09.2018 року; відмову Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі № 1759/А/21-22-04-3 5 від 28.09.2018 року; висновок Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у розмірі 25150,50 грн. Зобов`язано Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим, та м. Севастополі, Державну фіскальну службу України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції, відповідно до Закону України «Про міліцію» та за результатами розгляду прийняти мотивоване рішення. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, Державна фіскальна служба України подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову в цій частині, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

Також, не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, Головного управління ДФС Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову в цій частині, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг апелянти посилаються на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що Закон України «Про міліцію» втратив чинність 07.11.2015 року, тому відсутні підстави для застосування його норм після вказаної дати.

ОСОБА_1 було надано відзиви на апеляційні скарги, в яких зазначено, що доводи, викладені в апеляційних скаргах є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 року винесено законно та обґрунтовано, а тому підстави для його скасування відсутні. Крім того, позивач вказує, що згідно ст. 353 Податкового кодексу України на осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах податкової міліції на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ третього відділу управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО Головного управління ДФС у Донецькій області.

29.12.2017 року наказом № 537-0 ОСОБА_1 звільнено з податкової міліції в запас за п. 64 "б" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України (через хворобу).

Відповідно до довідки Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії № 2 серії 12 ААА№681425 від 04.07.2018 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності строком до 01.03.2019 року, причиною інвалідності є захворювання, пов`язане з проходженням військової служби.

27.08.2018 року Позивач звернувся до начальника ГУ ДФС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі із заявою, в якій просив здійснити виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з проходженням служби в податковій міліції.

До заяви долучено: довідку Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії № 2 серії 12 ААА№681425 від 04.07.2018 року, довідку до акту огляду МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 04.07.2018 р. серії 10ААА №004142, копію паспорта; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; довідку про грошове забезпечення для виплати одноразової грошової допомоги від 08.08.2018 р. № 318/21-22-05-29.

Згідно з висновком Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономної Республіки Крим та м.Севастополі ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу відповідно до п. 1.2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707 в розмірі 25150,50 грн.

18.09.2018 року ДФС України листом № 28899/7/99-99-04-04-02-17 повідомило ГУ ДФС у Херсонській області, Автономної Республіки Крим та м.Севастополі, що 07.11.2015 року втратив чинність Закон України «Про міліцію», тому приймати заяви та готувати висновки про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності колишнім працівникам податкової міліції після вказаної дати законні підстави відсутні та повернуто матеріали на призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Згідно довідки страховика «СК «Брокбізнесбанк» та листа ПАТ НАСК «Оранта» від 17.07.2018 року № 255 позивач за страховою сумою не звертався та відповідно страхову суму не отримував.

Таку відмову позивач вважає протиправною, оскільки відноситься до категорії осіб, яким передбачена виплата одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію», а тому звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що за колишніми працівниками міліції, а також податкової міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги на умовах, передбачених Законом України «Про міліцію» № 565-ХІІ від 20.12.1990 року, а тому наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог. Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.356.1ст.356 ПК України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені ст.ст. 20-23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Згідно з ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон № 565) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Закон України "Про міліцію"втратив чинність 07.11.2015 у зв`язку з набранням чинності Закону України "Про національну поліцію" № 580-VІІІ від 02.07.2015 року.

Разом з тим, абз. 3 пункт 15 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.07.2015 року "Про Національну Поліцію"передбачає, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності законом України "Про Національну Поліцію".

Враховуючи вище викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що за колишніми працівниками міліції, а також податкової міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України на дату встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок), в п.2 якого зазначається, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Вищезазначеною постановою також встановлено, що особам, які до набрання чинності Законом України № 208-VIII від 13.02.2015 року «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку № 707.

Таким чином, призначення одноразової грошової допомоги позивачу відповідно до Порядку № 707 можливе лише за умови, що він мав право на отримання такої допомоги до 12.03.2015 року. Однак, згідно наданих позивачем документів, він набув таке право після 12.03.2015 року, тому розмір допомоги має бути визначений у відповідності із вказаним Законом, а саме у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянтів про непоширення на позивача як на колишнього працівника податкової міліції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» № 900-VIII від 23.12.2015 року та зазначає, що Закон України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII втратив чинність 07.11.2015 року у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року (далі - Закон № 580).

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» № 900-VIII від 23.12.2015 року внесено зміни, зокрема, в п.15 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580, згідно яких право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580. За колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

З аналізу наведених норм законодавства суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що за колишніми працівниками міліції, а також податкової міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги на умовах, передбачених Законом № 565.

Крім того, суд зазначає, що Державною фіскальною службою України взагалі не розглядались документи щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, так як такі документи були повернуті Головному управлінню ДФС у Херсонській області , тобто Державною фіскальною службою України допущена протиправна бездіяльність.

Відтак, рішення ДФС України, яке оформлене листом від 18.09.2018року № 28899/7/99-99-04-02-17 «Про повернення матеріалів» є протиправним і підлягає скасуванню, відмова Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі № 1759/А/21-22-04-35 від 28.09.2018 року також підлягає скасуванню, як така, що є протиправною і прийнята за наслідком винесення рішення ДФС України від 18.09.2018 року № 28899/7/99-99-04-02-17 «Про повернення матеріалів».

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 28.03.2018 р. у справі № 813/3091/16 (К/9901/30166/18).

Суб`єкт владних повноважень зобов`язаний приймати рішення, а дії - вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх, дотримуючись встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, податковими органами під час розгляду адміністративної справи не було наведено об`єктивних доказів правомірності вчинених ним дій та прийнятих рішень.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо відмови у розгляді документів про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції згідно зі ст. 23 Закону № 565, визнання протиправним та скасування рішення ДФС України від 18.09.2018 року № 28899/7/99-99-04-02-17 «Про повернення матеріалів», відмову Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі № 1759/А/21-22-04-3 5 від 28.09.2018 року; висновок Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у розмірі 25150,50 грн., а також зобов`язання Державної фіскальної служби України за заявою позивача розглянути документи про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції згідно із ст. 23 Закону 565 та прийняти за наслідками розгляду вказаного питання відповідне рішення.

В частині позову щодо зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу допомогу слід відмовити за передчасністю, так як відповідачем взагалі не розглядались документи щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із настанням інвалідності та були повернуті без розгляду у зв`язку із відсутністю на виплату правових підстав.

Доводи апеляційних скарг майже дублюють відзиви на адміністративний позов (а.с. 41) були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 року по справі № 540/195/19, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено 26 червня 2019 року.

Суддя Семенюк Г.В.
Судді Потапчук В.О. Шляхтицький О.І.