Справа № 400/582/19
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 р. № 400/582/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В. В., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , 55150 ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , 55150 ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , 55150 ОСОБА_5 , АДРЕСА_4 , 55150 ОСОБА_6 , АДРЕСА_5
до відповідача:Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів:Фермерське господарство "ЯР", вул. Шевченко, 53, с. Бурилове, Кривоозерський район, Миколаївська область, 55150
про:визнання протиправною бездіяльності, що полягає у не розгляді по суті заяв позивачів; зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 (надалі - позивач), ОСОБА_2 (надалі - позивач), ОСОБА_3 (надалі - позивач), ОСОБА_4 (надалі - позивач), ОСОБА_5 (надалі - позивач), ОСОБА_6 (надалі - позивач) звернулись до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (надалі - Управління або відповідач), що полягає у нерозгляді по суті заяв позивачів від 17.01.2019 про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані в межах території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, та зобов`язати відповідача затвердити відповідні проекти.

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказали, що відповідач, в порушення статті 122 Земельного кодексу України, за відсутності законних підстав, не прийняв рішення за заявами позивачів.

В якості третьої особи позивачі вказали Фермерське господарство «ЯР».

У відзиві (арк. спр. 89-95) Управління зазначило, що у січні - лютому 2019 року воно повернуло позивачам надані матеріали (проекти землеустрою) на доопрацювання в зв`язку з неповнотою інформації, що містилася у пояснювальних записках до проектів, та розбіжностями в наказі Управління та у довідці Відділу у Кривоозерському районі щодо вартості земельної частки (паю). Відповідач надав пояснення щодо мотивів неприйняття ним рішення за заявами позивачів, а також вказав, що задоволення судом вимог позивачів про зобов`язання відповідача затвердити проекту буде неприпустимим втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

Правом подання відповіді на відзив позивачі не скористалися.

Третя особа пояснень щодо адміністративного позову не надала.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням від 23.07.2018 у справі № 814/1181/18 (арк. спр. 23-26) Миколаївський окружний адміністративний суд задовольнив позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Управління шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у наданні позивачам дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 4,41 умовних кадастрових га у власність для ведення фермерського господарства в межах Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області за рахунок земельної ділянки, яка надана у постійне користування голові фермерського господарства «ЯР» ОСОБА_1 , та зобов`язання надати позивачам відповідні дозволи.

На виконання рішення суду Управління 30.08.2018 видало накази, якими надало позивачам дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у постійному користуванні ОСОБА_1 на підставі державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 29.05.1997 № 100, розташованої в межах території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 4,41 умовних кадастрових га ріллі (вартістю 110 923,20 грн.), із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства (арк. спр. 27-32).

17.12.2018 ОСОБА_1 звернувся до Управління із заявою про розгляд та затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність (арк. спр. 65).

Листом від 15.01.2019 № Б-12538/0/190/20-19-СГ (арк. спр. 66) Управління повернуло надані матеріали на доопрацювання, зазначивши про необхідність доповнення пояснювальної записки певною інформацією.

14.11.2018 ОСОБА_2 звернулась до Управління із заявою про розгляд та затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність (арк. спр. 58).

Листом від 30.11.2018 № Б-11277/0/6212/0/20-18-СГ (арк. спр. 59) Управління повернуло надані матеріали на доопрацювання, зазначивши про неповноту інформації, що міститься у документах, та про те, що копії документів не засвідчені належним чином.

На повторну заяву ОСОБА_2 від 18.12.2018 (арк. спр. 61) Управління листом від 17.01.2019 № 11277/1-228/0/20-19-СГ (арк. спр. 62) повернуло надані матеріали на доопрацювання, зазначивши про необхідність доповнення пояснювальної записки певною інформацією.

17.12.2018 ОСОБА_3 звернулась до Управління із заявою про розгляд та затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність (арк. спр. 69).

Листом від 15.01.2019 № Б-12541/0-186/0/20-19-СГ (арк. спр. 70) Управління повернуло надані матеріали на доопрацювання, зазначивши про необхідність доповнення пояснювальної записки певною інформацією.

21.01.2019 ОСОБА_4 звернулась до Управління із заявою про розгляд та затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність (арк. спр. 67).

Листом від 06.02.2019 № К-538/0-559/0/20-19-СГ (арк. спр. 68) Управління повернуло надані матеріали на доопрацювання, зазначивши про розбіжності у наданих документах щодо вартості земельної частки (паю).

14.11.2018 ОСОБА_5 звернувся до Управління із заявою про розгляд та затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність (арк. спр. 58).

Листом від 30.11.2018 № М-11280/0/6219/0/20-18-СГ (арк. спр. 60) Управління повернуло надані матеріали на доопрацювання, зазначивши про неповноту інформації, що міститься у документах, та про те, що копії документів не засвідчені належним чином.

На повторну заяву ОСОБА_5 від 18.12.2018 (арк. спр. 63) Управління листом від 17.01.2019 № 11280/1-225/0/20-19-СГ (арк. спр. 64) повернуло надані матеріали на доопрацювання, зазначивши про необхідність доповнення пояснювальної записки певною інформацією.

21.01.2019 ОСОБА_6 звернулась до Управління із заявою про розгляд та затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність (арк.. спр. 71).

Листом від 06.02.2019 № П-584/0-560/0/20-19-СГ (арк. спр. 72) Управління повернуло надані матеріали на доопрацювання, зазначивши про розбіжності у наданих документах щодо вартості земельної частки (паю).

Посилань на норми Земельного кодексу України, на підставі яких надані матеріали були повернуті на доопрацювання, жодний з листів відповідача не містить.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до абзацу другого частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу (частина восьма статті 118 Земельного кодексу України).

Частиною шостою статті 186 Земельного кодексу України встановлено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 1861 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У частині дев`ятій статті 118 Земельного кодексу України вказано, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, обов`язок прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати її у власність виникає у відповідного суб`єкта владних повноважень у випадку отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У доданих до адміністративного позову висновках експертів державної експертизи про розгляд проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, замовниками яких є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 (арк. спр. 33, 34, 38 відповідно), містяться висновки про непогодження цих проектів.

З урахуванням викладеного, суд визнав безпідставними доводи ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про те, що відповідач допустив відносно них протиправну бездіяльність.

Статтею 118 Земельного кодексу України не передбачена можливість повернення на доопрацювання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У пунктах 21-23 постанови від 06.03.2019 у справі № 1640/2594/18 (провадження № К/9901/67463/18) Верховний Суд вказав:

«… рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або по відмову в його затвердженні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області.

Разом з тим, в даному випадку позивач звернувся до відповідача не із зверненнями, а із відповідними заявами, за наслідками яких суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідні управлінські рішення, в той час як останній протиправно направив … відповіді у формі листів.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про те, що відсутність належним чином оформленого рішення Головного управління Держгеокадастру … про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його затвердженні у формі наказу, свідчить про протиправну бездіяльність уповноваженого органу …».

На підставі викладеного, суд погодився з позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в тому, що відповідач, не прийнявши у двотижневий строк рішення за їх заявами, діяв не у спосіб, що визначений Земельним кодексом України, та допустив протиправну бездіяльність.

Відносно позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про зобов`язання Управління затвердити проекти суд зазначив таке.

Відповідач не надав суду доказів того, що погодження проектів не відповідало статті 1861 Земельного кодексу України.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частина десята статті 118 Земельного кодексу України).

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання судом бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частина десята статті 118 Земельного кодексу України).

У згаданій вище постанові (пункти 12-13) Верховний Суд вказав:

«… з вищенаведених норм Земельного кодексу України вбачається, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 1861 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після погодження його в порядку статті 1861 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту ...».

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частина десята статті 118 Земельного кодексу України).

З урахуванням наведеного, Верховний Суд у вищевказаній постанові (пункт 38) дійшов висновку про те, що «… належним способом захисту, необхідним для поновлення прав … є саме зобов`язання Головного управління Держгеокадастру …затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність …».

На підставі викладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову - в частині вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ..

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом стягнення сплаченого позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 судового збору з відповідача.

Керуючись статтями 9, 12, 19, 77, 139, 205, 241-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 ) ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, що полягає у неприйнятті рішення за заявою ОСОБА_2 від 18.12.2018 про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 4,2345 га, кадастровий номер НОМЕР_8 , для ведення фермерського господарства, яка розташована в межах території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, та про передачу земельної ділянки у власність.

3. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області () затвердити поданий ОСОБА_2 18.12.2018 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 4,2345 га, кадастровий номер НОМЕР_8 , для ведення фермерського господарства, яка розташована в межах території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 768,40 грн., що був сплачений платіжною квитанцією від 28.01.2019 № 0.0..1.

5. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, що полягає у неприйнятті рішення за заявою ОСОБА_4 від 21.01.2019 про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 4,1638 га, кадастровий номер НОМЕР_9 , для ведення фермерського господарства, яка розташована в межах території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, та про передачу земельної ділянки у власність.

6. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області затвердити поданий ОСОБА_4 21.01.2019 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 4,1638 га, кадастровий номер НОМЕР_9 , для ведення фермерського господарства, яка розташована в межах території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області.

7. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір в сумі 768,40 грн., що був сплачений платіжною квитанцією від 28.01.2019 № 0.0..1.

8. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, що полягає у неприйнятті рішення за заявою ОСОБА_5 від 18.12.2018 про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 4,0798 га, кадастровий номер НОМЕР_10 , для ведення фермерського господарства, яка розташована в межах території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, та про передачу земельної ділянки у власність.

9. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області затвердити поданий ОСОБА_5 18.12.2018 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 4,0798 га, кадастровий номер НОМЕР_10 , для ведення фермерського господарства, яка розташована в межах території Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області.

10. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 ) судовий збір в сумі 768,40 грн., що був сплачений платіжною квитанцією від 28.01.2019 № 0.0..1.

11. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404) відмовити.

12. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_11 ) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404) відмовити.

13. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 , РНКПП НОМЕР_7 ) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна