Справа № 640/19740/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 червня 2019 року № 640/19740/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдінг Комершіал"

до 1. Державної фіскальної служби України

2. Голови комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової

накладної/рахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або

відому в такій реєстрації Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейдінг Комершіал" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - Відповідач-1), Голови комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/рахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відому в такій реєстрації Головного управління ДФС у м. Києві (далі - Відповідач-2), в якому просить суд:

- визнати незаконними Рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації ГУ ДФС у м. Києві №940763/41654415 від 03.10.2018 року, №940764/41654415 від 03.10.2018 року;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДІНГ КОМЕРШІАЛ» №11 від 30.06.2018 року, №1 від 31.07.2018 року датами їх фактичного надходження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.11.2018р. відкрито спрощене позовне провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог чинного податкового законодавства України при прийнятті оскаржуваних рішень.

Державною фіскальною службою України подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого Державна фіскальна служба України вважає позовні вимоги безпідставними та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 28.05.2019р. суд зобов`язував ТОВ "ТРЕЙДІНГ КОМЕРШІАЛ" надати належним чином засвідчені:

- розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків, що підтверджують рух коштів за податковими накладними № 1 від 31.07.2018р. та № 11 від 30.06.2018р.;

- документи, що були подані при реєстрації податкових накладних № 1 від 31.07.2018р. та № 11 від 30.06.2018р., а також докази їх отримання відповідачем;

- документи, що подавались позивачем при поданні повідомлень № 1 та № 2 від 01.10.2018р., а також докази їх отримання відповідачем;

- належної якості копії скарг від 11.10.2018р., яким оскарженні рішення № 940764/41654415, № 940763/41654415 від 03.10.2018р.

11.06.2019р. позивачем були надані витребувані судом документи.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДІНГ КОМЕРШІАЛ» є юридичною особою, згідно виписки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України видами діяльності ТОВ «ТРЕЙДІНГ КОМЕРШІАЛ» за КВЕД є: надання в оренду й експлуатація власного чи орендованого нерухомого майна (основний).

25.12.2017р. між ТОВ «ТРЕЙДІНГ КОМЕРШІАЛ» (Орендар) та ТОВ «РАПІД-АВ» (Орендодавець) було укладено договір оренди нерухомого майна №1/2018.

Відповідно до умов даного Договору Орендар має право передавати об`єкт оренди в наступну суборенду.

01.06.2018 року було уклало Договір суборенди нерухомого майна № 2 з ТОВ «Східні Автовокзали» (Суборендар).

На виконання вказаного договору в червні та липні 2018р. були надані послуги з суборенди.

За результатами господарської діяльності, відповідно до приписів п.201.10. ст .201 ПКУ в червні та липні 2018 року позивачем були складені податкові накладні: №11 від 30.06.2018року та № 1 від 31.07.2018року, які направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте згідно отриманих електронних квитанцій № від 12.07.2018 року та № від 15.08.2018 року податкові накладні за № 11 від 30.06.2018р., №1 від 31.07.2018р. прийнято, але реєстрацію їх було зупинено.

Так, у квитанції зазначено: «Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК № 11 від 30.06.2018р., №1 від 31.07.2018р. в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена, ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п 1 «Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.».

Позивачем у встановленому порядку в електронному вигляді до ГУ ДФС у м. Києві було подано повідомлення № 1 та № 2 від 01.10.2018р. щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненій податковій накладній, письмове пояснення та копії документів, а саме: договір оренди нерухомого майна, акти приймання-передачі за договором оренди, додатки до договору оренди, договір суборенди нерухомого майна, акт приймання-передачі за договором суборенди нерухомого майна, додатки до договору суборенди нерухомого майна, акти здачі-приймання робіт (надання послуг), акти надання послуг та інші документи.

Однак, 03.10.2018р. комісією Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві були прийняті рішення № 940763/41654415, № 940764/41654415, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних № 11 від 30.06.2018р., №1 від 31.07.2018р. в Єдиному реєстрі податкових накладних. У рішеннях комісією вказано підставу: «ненадання платником податку копій документів:

- Розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (документи, які не надано, підкреслити)».

В подальшому вказані рішення Комісії ГУ ДФС у м. Києві були оскаржено позивачем в адміністративному порядку. Однак, Рішеннями Комісії ДФС України від 22.10.2018 року № 37925/41654415/2, № 37926/41654415/2 рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних було залишено без змін.

Не погоджуючись з такими діями відповідачів позивач і звернувся з даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до пп.пп. 16.1.2,16.1.3, п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п. 201.1 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 187.1 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.10 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 14.1.60 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

З 01.01.2017 року набули чинності зміни до Податкового кодексу України, якими запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю (Закон № 1797-VIII від 21.12.2016р.).

У свою чергу, відповідно до п. 74.2 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з положеннями п. 20.2 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 201.16 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 201.16.1 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація зазначених вище податкових накладних була зупинена оскільки «ПН/РК відповідає вимогам п.п 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

Відповідно до п.п 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку (Лист Державної фіскальної служби України № 959/99-99-07-18 від 21.03.2018р.) платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Згідно до п.7 Порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою КМ України № 117 від 21.02.2018р. (далі - Порядок № 117) у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Крім того, відповідно до п.13 зазначеного Порядку № 117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Проте, зі змісту Квитанцій №1 та № 2 вбачається, що відповідачем-2 не дотримано вимоги п. 13 зазначеного Порядку № 117 та не вказано: розрахованих показників критерію, якому на думку відповідача-1 відповідає позивач; та не вказано конкретної пропозиції щодо переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. У Квитанціях №1 та № 2 лише запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію.

Згідно з положеннями п.п. 201.16.2 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: - реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; - відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Слід зазначити, що відповідно до п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що і рішення Комісії Державної фіскальної служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.10.2018р. комісією Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві були прийняті рішення № 940763/41654415, № 940764/41654415, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних № 11 від 30.06.2018р., №1 від 31.07.2018р. в Єдиному реєстрі податкових накладних. У рішеннях комісією вказано підставу: «ненадання платником податку копій документів: Розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (документи, які не надано, підкреслити).».

Позивачем у встановленому порядку в електронному виді до ГУ ДФС у м. Києві було подано повідомлення № 1 та № 2 від 01.10.2018р. щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненій податковій накладній, письмове пояснення та копії документів, а саме: договір оренди нерухомого майна, акти приймання-передачі за договором оренди, додатки до договору оренди, договір суборенди нерухомого майна, акт приймання-передачі за договором суборенди нерухомого майна, додатки до договору суборенди нерухомого майна, акти здачі-приймання робіт (надання послуг), акти надання послуг та інші документи.

Таким чином, позивачем було надало відповідачу-2 усі необхідні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по вказаним податковим накладнім.

Проте, Комісією ГУ ДФС у м. Києві не було прийнято до уваги пояснення позивача та не взято до уваги наведені вище первинні документи.

Крім того, сукупність первинних документів, наданих до матеріалів справи, не дають підстав для сумніву щодо дійсності укладання договору, на виконання вимог якого складено спірні податкові накладні.

При цьому, в оскаржуваних рішеннях не наведено конкретних первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, які не було надано позивачем, хоча відповідна графа рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної передбачає необхідність підкреслення конкретного документа, який не надано.

За таких обставин відповідач-2 не мав обґрунтованих причин відмови в реєстрації податкових накладних, оскільки, позивачем надано усі необхідні документи.

Таким чином, рішення ГУ ДФС у м. Києві не відповідає вимогам п.п.1,3 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки винесене відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені законодавством, але не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд акцентує увагу, що в порядку виконання обов`язку, встановлено частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем-2 не спростовано фактичне виконання спірної операції та не доведено зворотнє.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення ДФС України є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про реєстрацію податкової накладної, слід зазначити, що відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, відповідно до п. 19, п. 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246 (із змінами; далі - Порядок № 1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).

Відтак, оскільки рішення Комісії ГУ ДФС у м. Києві про відмову у реєстрації податкової накладної підлягають скасуванню то, відповідно, з урахуванням положень підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, пункту 19, пункту 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2010 р. № 1246, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні датою їх фактичного надходження.

У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки фактично неправомірні дії та оскаржувані рішення вчинені Комісією Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №940763/41654415 від 03.10.2018 року, №940764/41654415 від 03.10.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

3. Зобов`язати Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, за датою її подання до реєстрації, податкові накладні № 11 від 30.06.2018р., № 1 від 31.07.2018р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдінг Комершіал" (01135, м. Київ, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 41, оф. 304; ).

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдінг Комершіал" (01135, м. Київ, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 41, оф. 304; ) судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 3 524,00 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд.33/19, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій