Справа № 640/7524/19
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 липня 2019 року м. Київ № 640/7524/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ГЕРМЕС"
до Міністерства екології та природних ресурсів України

про визнання недійсним наказу , зобовязання вчинити дії
ВСАТНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ГЕРМЕС" із позовом до Міністерства екології та природних ресурсів України, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 15.12. 2017 N 478 в частині державної реєстрації препарату ГУМІВІТ/HUMIVIT (реєстраційний номер препарату: 11051) в Державному реєстрі пестицидів і агрохімікатів. Визнати протиправним та скасувати реєстраційне посвідчення Б 04601 від 07.02.2018 про державну реєстрацію препарату ГУМІВІТ/HUMIVIT (реєстраційний номер препарату: 11051) в Державному реєстрі пестицидів і агрохімікатів; зобов`язати Міністерство екології та природних ресурсів України скасувати державну реєстрацію препарату ГУМІВІТ/HUMIVIT (реєстраційний номер препарату: 11051) в Державному реєстрі пестицидів і агрохімікатів.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення адміністративного позову, шляхом встановлення заборони до набрання законної сили судовим рішення у справі Міністерству екології та природних ресурсів України здійснювати внесення змін до Державного реєстру пестицидів та агрохімікатів стосовно препарату ГУМІВІТ/HUMIVIT (реєстраційний номер препарату: 11051).

Заява обґрунтована тим, що реєстрацію препарату ГУМІВІТ/HUMIVIT (реєстраційний номер препарату: 11051) було здійснено протиправно, оскільки за позивачем зареєстровано знак для товарів та послуг "ГУМИВИТ" , який має правову охорону згідно зі свідоцтвом України на знак для товарів та послуг №35261 від 15.10.2003. Позивач вважає, що у випадку внесення змін до Державного реєстру пестицидів і агрохімікатів щодо назви препарату буде фактично проведена його перереєстрація із виданням заявнику нового посвідчення, що фактично унеможливить захист порушених прав позивача.

Дослідивши подані матеріали справи, виходячи зі змісту заяви та системного аналізу положень чинного законодавства України, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти

Слід зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, з вищевказаного вбачається, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Однак, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам останнього, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому. Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення адміністративного позову, необхідність вжиття заходів забезпечення позову фактично обумовлена протиправністю оскаржуваного наказу, а заявником наведені лише припущення щодо можливих наслідків заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам.

Суд звертає увагу позивача, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Разом з тим, як вбачається з наявних матеріалів, встановити протиправність дій відповідача щодо прийняття оскаржуваного наказу можливо лише під час розгляду справи по суті, оскільки наведені у заяві докази та пояснення не свідчать про очевидну протиправність оскаржуваного акта.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 150, 151,154,241-243,248, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

УХВАЛИВ

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ГЕРМЕС" у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур