Справа № 240/4808/18
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4808/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Панкеєва Вікторія Анатоліївна

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

20 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Франовської К.С. Кузьменко Л.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача Слівінського А.О.,

представника відповідача Мазур О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року (місце ухвалення рішення м. Житомир, повний текст рішення складено 19.03.2019) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця Севастьянова Єгора Геннадійовича до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2018 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 19.09.2018 №, №, №, №, №, №, якими нараховано грошові зобов`язання в загальному розмірі 58311,00 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що позивач перебуває на обліку Житомирської ОДПІ ГУ ДФС в Житомирській області з 18.08.2009 як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, здійснює діяльність у сфері аптечних послуг. З листопада 2016 року позивач орендує у Житомирської міської ради нежитлові приміщення загальною площею 137,32 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 . З жовтня 2017 року по 01.10.2018 у вказаних приміщеннях проводились ремонтні роботи і не здійснювалась жодна підприємницька діяльність. За результатами перевірки контролюючий орган склав акт та виніс податкові повідомлення рішення.

Позивач вважав, що оскаржувані рішення контролюючого органу є протиправними, оскільки він ніколи не займався реалізацією алкогольної продукції і не перебував на системі оподаткування, що дозволяє реалізацію алкоголю, на момент проведення перевірки нежитлові приміщення перебували у стані капітального ремонту та не були місцем торгівлі.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 19.09.2018 №, №, №, №, , №.

Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що під час проведення перевірки, посадовими особами ГУ ДВС у Житомирській області здійснено контрольну розрахункову закупку, згідно п.80.4 ст. 80 ПК України. При здійсненні перевірки в торгівельному приміщенні, де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1 , посадовими особами виявлено факт реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії, зберігання алкогольних напоїв без акцизних марок, продаж підакцизних товарів без застосування касового апарату та використання праці найманих працівників без укладення трудового договору.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Судом встановлено, що наказом Головного управління ДФС у Житомирській області від 29.08.2018 № 1810 призначено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_2 Геннадійовича (а.с.152 т.1).

На підставі вказаного наказу виписано направлення на перевірку від 30.08.2018 року № 2053, № 2054 та № 2055 (а.с.153-155 т.1).

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт від 06.09.2018 №296/40/ (а.с.156-157 т.1 ).

Зі змісту акту встановлено, що посадовими особами ГУ ДФС у Житомирській області під час проведення заходу контролю встановлено факт реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії.

У зв`язку з виявленням вказаного факту 30.08.2018 було складено протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду та вилучення речей, при вчиненні адміністративного правопорушення (а.с.161-162 т.1).

Зі змісту пояснень ОСОБА_1 від 30.08.2018 року та пояснень в протоколі про адміністративне правопорушення встановлено, що позивач з виявленими порушеннями не згоден, торгівлю алкогольними напоями не провадив. Вказав, що вилучення відбулось за відсутності понятих, частина алкоголю призначалась для власного споживання, інша - знаходилась на відповідальному зберіганні.

Зі змісту пояснень до акта перевірки від 06.09.2018 року встановлено, що приміщення було передано позивачу у непридатному для використання стані, у зв`язку з чим на момент перевірки позивач проводив там ремонтні роботи. Позивач, що ніколи не займався торгівлею алкогольних напоїв з релігійних та особистих переконань (а.с.166 т.1 ).

На підставі виявлених порушень ГУ ДФС у Житомирській області винесено податкові повідомлення-рішення від 19.09.2018:

- № в сумі 17000,00 грн за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення закону у сфері виробництва і обігу алкогольних напоїв та тютюну (а.с.22 т.1);

- № в сумі 17000,00 грн за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення закону у сфері виробництва і обігу алкогольних напоїв та тютюну (а.с.23 т.1);

- № в сумі 17000,00 грн за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення закону у сфері виробництва і обігу алкогольних напоїв та тютюну (а.с.24 т.1);

- № в сумі 6800,00 грн за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення закону у сфері виробництва і обігу алкогольних напоїв та тютюну (а.с.25 т.1);

- № в сумі 510,00 грн за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції (а.с.26 т.1);

- № в сумі 1,00 грн за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів (а.с.27 т.1).

Вважаючи такі рішення контролюючого органу протиправними та прийнятими в порушення норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими та винесеним з порушенням норм податкового законодавства, а тому є такими, що підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Особливості проведення фактичної перевірки визначено ст. 80 ПК України.

Пунктом 80.1 статті 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

За правилами п.80.4 ст.80 ПК України, перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Відповідно до п.80.5 ст.80 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

За вимогами п.80.7 ПК України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

В ході розгляду даної адміністративної справи було встановлено, що фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 проводилась на підставі наказу №1810 від 29.08.2018 року та направлень на проведення перевірки від 30.08.2018 року №№ 2053, 2054, 2055. Вказані документи були отримані особисто позивачем, про що свідчить його особистий підпис (а.с.153-155).

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що посадовими особами контролюючого органу було проведено фактичну перевірку, тому позивач, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що така здійснюється з порушеннями законодавства, мав право не допускати їх до її проведення, а оскільки допуск до проведення перевірки відбувся, тому відповідно предметом розгляду в цій справі є саме суть виявлених порушень вимог чинного законодавства.

З приводу проведення відповідачем контрольної розрахункової операції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 80.4. ст. 80 ПК України, перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

За правилами підпункту 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право: здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Відповідно до п. 20.1.11 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів;

З аналізу вищенаведених норм, суд приходить до висновку, що контролюючий орган наділений повноваженнями проводити контрольні розрахункові операції перед початком фактичної перевірки. Проте, порядок проведення контрольної розрахункової операції має свої особливості та має відбуватися у порядку та у спосіб, визначені законодавством. Ініціюючи та проводячи контрольну розрахункову операцію певна посадова особа ДФС діє від імені держави в особі державного органу, що у свою чергу зумовлює використання для проведення такої операції державних коштів.

Відповідно ст. 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V від 05.04.2007 р. (далі - Закон №877-V) дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного контролю, митного контролю на кордоні, державного експортного контролю, контролю за дотриманням бюджетного законодавства, банківського нагляду, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення.

Заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Згідно ст. 3 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв.

Відповідно ст. 13 Закону №877-V відбір зразків продукції здійснюється на підставі письмового вмотивованого рішення керівника органу державного нагляду (контролю) (голови державного колегіального органу) або його заступника (члена державного колегіального органу) згідно із законом.

У рішенні про необхідність відбору зразків продукції зазначаються кількість зразків для кожного виду або типу продукції, необхідних для експертизи, а також місце здійснення цієї експертизи.

Відбір зразків продукції здійснюється в кількості не менш як два екземпляри, один (контрольний) з яких залишається у суб`єкта господарювання.

Згідно ст. 14 Закону №877-V відбір зразків продукції здійснюється посадовою особою органу державного нагляду (контролю) у присутності керівника суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженої ним особи (фізичної особи - підприємця або уповноваженої ним особи) і засвідчується актом відбору зразків продукції.

До початку відбору зразків продукції посадова особа органу державного нагляду (контролю) зобов`язана пред`явити рішення про відбір зразків продукції та роз`яснити суб`єкту господарювання порядок відбору зразків продукції.

Суб`єкт господарювання має право бути присутнім при всіх діях посадової особи органу державного нагляду (контролю) під час відбору зразків продукції і заявляти клопотання з приводу цих дій, про що вноситься запис до акта відбору зразків продукції.

Правила відбору зразків продукції затверджуються Кабінетом Міністрів України. Кількість зразків продукції, що відбираються, має відповідати кількості, зазначеній у рішенні органу державного нагляду (контролю) про відбір зразків продукції.

Контрольні зразки повинні зберігатися в умовах, що забезпечують збереження їх якості та цілісності.

Відібрані зразки продукції повинні бути укомплектовані, упаковані та опломбовані (опечатані).

Умови зберігання і транспортування відібраних зразків продукції не повинні змінювати параметри, за якими буде проводитися експертиза (випробування) цих зразків.

Посадова особа, яка відбирає зразки продукції для експертизи (випробування), забезпечує їх збереження і своєчасність доставки до місця здійснення експертизи (випробування).

Відповідно ст. 15 Закону №877-V за наслідками відбору зразків продукції посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт відбору зразків.

Акт відбору зразків продукції складається у трьох примірниках. Всі примірники акта підписуються посадовою особою, яка відібрала зразки продукції, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою.

Один примірник акта відбору зразків додається до опломбованих (опечатаних) зразків продукції та передається разом із зразками до уповноваженої та/або акредитованої організації, що призначена для проведення експертизи (випробування) та зазначена в рішенні про відбір зразків продукції, другий - залишається у суб`єкта господарювання, третій - в особи, яка здійснила відбір зразків продукції.

В акті відбору зразків продукції зазначаються: місце і дата складення акта; номер і дата рішення керівника органу державного нагляду (контролю) (голови державного колегіального органу) або його заступника (члена державного колегіального органу), на підставі якого здійснюється відбір зразків продукції, посади, прізвища, імена та по батькові посадових осіб, які здійснюють їх відбір; найменування та місцезнаходження юридичної особи та/або її відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, в яких здійснюється відбір зразків продукції; посада та прізвище, ім`я і по батькові уповноваженої особи суб`єкта господарювання; перелік та кількість відібраних зразків продукції із зазначенням виробника, дати виробництва, серії (номера) партії, загальної вартості зразків.

Форма акта відбору зразків затверджується Кабінетом Міністрів України (постанова від 31.10.2007 р. із змінами та доповненнями).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність відповідачем належними та допустимими доказами проведення контрольної розрахункової операції.

Вказане підтверджується тим, що відповідачем не надано суду доказів здійснення контрольної розрахункової операції, зокрема:

- складення акту за результатами проведення контрольної розрахункової операції під час проведення фактичної перевірки діяльності позивача;

- відомості про посадову особу фіскального органу, яка здійснила контрольну розрахункову операцію, у кого та коли;

- складення акту про повернення товару позивачу, за результатами такої контрольної розрахункової закупки;

- акту отримання та повернення грошових коштів для здійснення контрольної розрахункової операції у позивача.

Під час проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , як стверджує відповідач, виявлено порушення закону у сфері виробництва і обігу алкогольних напоїв та тютюну.

Закон України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481/95-ВР) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

В силу приписів частини 14 статті 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензія (спеціальний дозвіл), згідно зі абз.25 ст.1 Закону № 481/95-ВР, це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Частиною двадцятою статті 15 Закону № 481/95-ВР установлено, що ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (ч.22 ст.15 Закону № 481/95-ВР).

У відповідності до ч.1 ст.17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з абз.5 ч.2 ст.17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що обов`язковою умовою для застосування контролюючим органом штрафної санкції передбаченої абз.5 ч. 2 ст.17 Закону № 481/95-ВР є продаж, зокрема, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії.

Як встановлено судом, 30.08.2018 у зв`язку з встановленням факту реалізації алкогольних напоїв в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 .Житомир, вул.Корольова,46, на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с.162 т.1).

19.09.2018 було складено протокол про адміністративне правопорушення №372 у зв`язку з реалізацією алкогольних напоїв ОСОБА_1 (а.с.18 т.1).

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 08.11.2018 у справі №296/9420/18, яка набрала законної сили 20.11.2018, провадження про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст.164-5, 164 ч.1 КпАП України закрито за відсутністю події та складу зазначеного правопорушення. Суд дійшов таких висновків, у зв`язку з тим, що у складених матеріалах відносно ОСОБА_1 відсутній факт документації щодо реалізації або збереження алкогольних напоїв з метою реалізації, а також належність алкогольних напоїв без марки акцизного збору у торговому приміщенні; відсутні свідки щодо реалізації вказаних алкогольних напоїв. Крім того, кафе (торгове приміщення) не розпочало своєї діяльності (т.1 а.с.191).

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 20.11.2018 по справі № 296/10369/18, яка набрала законної сили 03.12.2018, провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.155-1 ч.1 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи дійшов висновку, що акт про результати фактичної перевірки №296/40/ від 06.09.2018, письмові пояснення ОСОБА_1 та додатки до них не містять доказів допущення ОСОБА_1 порушень п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (а.с.192 т.1).

Так, норми статті 78 КАС України визначають підстави звільнення від доказування, серед яких вказано, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, обставини, встановлені постановами Корольовського районного суду м.Житомира від 08.11.2018 та від 20.11.2018 не потребують доказування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надана представником відповідача копія видаткової накладної № У-000025423 від 30.08.2018 про поставку позивачу пива "Жигулівського", в кількості 50 л, не може бути прийнята судом до уваги, оскільки дана видаткова накладна складена з порушенням вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а саме не містить назви підприємства, від імені якого складено документ; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; відсутній особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу покупця, який брав участь у здійсненні господарської операції (а.с.168 т.1).

Факт перебування у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , пляшок з алкогольними напоями не може бути доказом реалізації такого алкоголю.

Щодо тверджень відповідача про використання ФОП ОСОБА_3 Г. праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки відповідачем достеменно не встановлено належним чином особу, яка була присутня на робочому місці, не надано до суду належних та допустимих доказів того, що позивач виплачував громадянці Тетяні заробітну плату і забезпечував умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції, позивачем з метою приватизації об`єкту було сформовано робочий проект капітального ремонту орендованих приміщень за адресою: м.Житомир, вул.Корольова,46 ( а.с. 57-63 т.1).

З наданих фотоматеріалів видно незадовільний стан вказаного приміщення, актом від 22 листопада 2016 року зафіксовано у якому стані прийнято приміщення (а.с.29-39 т.1).

З метою покращення стану приміщення, ОСОБА_1 30.11.2016 та 06.12.2016 отримав дозволи на проведення ремонтних робіт у комунального підприємства "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради (а.с.40-41 т.1).

На підтвердження проведення ремонтних робіт позивачем надано пояснювальні записки, кошторисні акти, відомості трудомісткості і заробітної плати, дефектні акти, акти приймання виконаних будівельних робіт та акт огляду приміщення (а.с.64-128 т.1).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими та винесеним з порушенням норм податкового законодавства, а отже такими, що підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 19.09.2018 №, №, №, №, , № є протиправними та підлягають скасуванню, тому обґрунтовано задовольнив вимоги позивача.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, тож відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 червня 2019 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Франовська К.С. Кузьменко Л.В.