Справа № 826/16934/18
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 червня 2019 року № 826/16934/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінмакс Груп»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві;

про визнання протиправними та скасування рішень комісії від 14 та 18 вересня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінмакс Груп» (далі - ТОВ «Вінмакс Груп») звернулося до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) з вимогами про визнання протиправними та скасування таких рішень Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації (далі - Комісія):

- №916291/40835096 від 14 вересня 2018 року (податкова накладна №50 від 23 серпня 2018 року);

- №916289/40835096 від 14 вересня 2018 року (податкова накладна №52 від 27 серпня 2018 року);

- №919942/40835096 від 18 вересня 2018 року (податкова накладна №53 від 27 серпня 2018 року);

- №919940/40835096 від 18 серпня 2018 року (податкова накладна №54 від 28 серпня 2018 року);

- №916292/40835096 від 14 вересня 2018 року (податкова накладна №55 від 28 серпня 2018 року;

- №916286/40835096 від 14 вересня 2018 року (податкова накладна №59 від 30 серпня 2018 року);

- №91628/8/40835096 від 14 вересня 2018 року (податкова накладна №61 від 30 серпня 2018 року);

- №919945/40835096 від 18 вересня 2018 року (податкова накладна №65 від 31 серпня 2018 року).

Одночасно позивач просить зобов`язати відповідача зареєструвати зазначені податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання.

Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема тим, що у серпні 2018 року ТОВ «Вінмакс Груп» складені зазначені податкові накладні за господарськими операціями за договорами поставки з різними товариствами та у визначений строк направлено їх на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних. Через систему електронного документообігу на електронну адресу позивача надійшли квитанції, у яких зазначено, що для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в реєстрі необхідно надати пояснення та копії документів по здійснених господарських операціях.

Пояснення та документи були надані позивачем 12 та 14 вересня 2018 року через систему електронного документообігу, проте оскаржуваними рішеннями Комісія відмовила у реєстрації податкових накладних в реєстрі з причини «не надання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, ненадання платником податків копій документів: договори, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт,послуг) з урахуванням наявних певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки».

Такі рішення позивач вважає протиправними, стверджує, що Комісією не вказано під який критерій ризиковості підпадають операції ТОВ «Вінмакс Груп» по незареєстрованих податкових накладних, а обставини реальності здійснення господарських операцій підтверджуються документально, і такі документи відповідач отримав у своє розпорядження.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі, визначено провадити судовий розгляд суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву та наявні докази, а також роз`яснено, що позовні матеріали слід отримати безпосередньо у приміщенні суду.

Представником відповідача Павленком С.О. отримано позовні матеріали в приміщенні суду 13 листопада 2018 року під власний підпис, проте відзив на позовну заяву від відповідача у визначений строк до суду не надходив, як не надходило й інших заяв, клопотань або інших документів.

Відповідно до частини другої статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи з урахуванням наявних у справі матеріалів та ухвалює рішення за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, позивач - ТОВ «Вінмакс Груп» з 15 вересня 2016 року зареєстрований як юридична особа, основний вид економічної діяльності за Код КВЕД 46.72 - оптова торгівля металами та металевими рудами.

Позивачем 23 серпня 2018 року на виконання зобов`язань за договором поставки №61/41 від 20 квітня 2017 року, поставлений ТОВ «Дніпроважмаш» товар на загальну суму 59 964,00 грн., у тому числі ПДВ 9994,00 грн.,що підтверджується видатковою накладною від 23 серпня 2018 року №456.

За договором поставки №48 від 18 квітня 2018 року позивачем на виконання зобов`язань поставлений ТОВ «Фероекс» товар на загальну суму 13 230,00 грн., у тому числі ПДВ 2205,00 грн., що підтверджується видатковою накладною від 27 серпня 2018 року № 457.

За договором поставки №60 від 23 липня 2018 року позивачем на виконання зобов`язань поставлений ТОВ «Руслан-Комплект» товар на загальну суму 62 748,00 грн., у тому числі ПДВ 10 458,00 грн., що підтверджується видатковою накладною від 30 серпня 2018 року № 467.

28 серпня 2018 року позивачем на виконання зобов`язань поставлений ТОВ «Мелітопольський завод турбокомпресорів» товар на загальну суму 99288,00 грн., у тому числі ПДВ 16 548,00 грн., що підтверджується видатковою накладною від 28 серпня 2018 року № 461 (рахунок по оплаті на замовлення №471 від 23 серпня 2018 року).

У той же день - 28 серпня 2018 року позивачем відповідно до рахунку на оплату по замовленню №477 від 27 серпня 2018 року ТОВ «Автомашлитво» товар на загальну суму 20 640,00 грн., у тому числі ПДВ 3440,00 грн., що підтверджується видатковою накладною від 28 серпня 2018 року № 458.

За договором поставки №50 від 08 травня 2018 року позивачем на виконання зобов`язань поставлений ТОВ «Південний механо-ливарний завод» товар на загальну суму 39 450,00 грн., у тому числі ПДВ 6575,00 грн., що підтверджується видатковою накладною від 30 серпня 2018 року № 464.

31 серпня 2018 року позивачем відповідно до рахунку на оплату по замовленню №484 від 29 серпня 2018 року ТОВ «Патон-Електрод» товар на загальну суму 31 968,00 грн., у тому числі ПДВ 5328,00 грн., що підтверджується видатковою накладною від 31 серпня 2018 року № 470.

За зазначеними господарськими операціями відповідно до приписів пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України позивачем були складені податкові накладні та направлені на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних, через що через систему електронного документообігу «М.Е.Doc» на електронну адресу позивача надійшли квитанції, у яких, зокрема, зазначено, що податкові накладні прийнято, проте їх реєстрацію зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України. ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Надалі, позивач 12 вересня 2018 року через систему електронного документообігу «М.Е.Doc» подав до Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, повідомлення № 2, № 4 щодо подачі документів на підтвердження реальності здійснення операцій по ПН №50, від 23 серпня 2018 року, № 52 від 27 серпня 2018 року з письмовими поясненнями, а також документи довільного формату, що підтверджують реальність здійснення операцій з придбання реалізованого товару (товар був попередньо придбаний у ТОВ «Урал-Союз, ТОВ «Універсальне обладнання» та ТОВ «Сигма-Капітал», про що свідчить контракт №УС-ВГ/2018-Д від 20 березня 2018 року, митна декларація МД-2, платіжне доручення в іноземній валюті від 12 квітня 2018 року № 1.).

Стосовно придбання товару у ТОВ «Сигма Капітал» надано договір поставки №4 від 01 листопада 2016 року, видаткову накладну № 143 від 21 серпня 2018 року, видаткову накладну від 17 серпня 2018 року №142.

Щодо придбання товару у ТОВ «Універсальне обладнання» надано видаткову накладну №72 від 12 липня 2018 року, платіжне доручення від 23 липня 2018 року №301, товарно-транспортну накладну від 12 липня 2018 року №12/1-07, сертифікат якості від 28 липня 2017 року.

14 вересня 2018 року позивачем в електронному вигляді надано Комісії повідомлення № 10 щодо подачі документів на підтвердження реальності здійснення операцій по ПН №53 від 27 серпня 2018 року, № 54 від 28 серпня 2018 року з письмовими поясненнями, а також документи довільного формату, що підтверджують реальність здійснення операцій з придбання реалізованого товару (товар був попередньо придбаний у ТОВ «Урал-Союз, та ТОВ «Сигма-Капітал», про що свідчить контракт №УС-ВГ/2018-Д від 20 березня 2018 року, митна декларація МД-2, платіжне доручення в іноземній валюті від 12 квітня 2018 року № 1.).

Стосовно придбання товару у ТОВ «Сигма Капітал» надано видаткову накладну від 21 серпня 2018 року №143, платіжне доручення від 06 вересня 2018 року №419, договір поставки від 01 листопада 2018 року №4.

Придбаний ТОВ «Мелітопольський завод турбокомпресорів» товар був перевезений ТОВ «Нова пошта», на підтвердження чого надано експрес-накладну №100 2984 3713.

Окрім того, 12 вересня 2018 року позивачем в електронному вигляді надано Комісії повідомлення № 3 щодо подачі документів на підтвердження реальності здійснення операцій по ПН №55 від 28 серпня 2018 року з письмовими поясненнями, а також документи довільного формату, що підтверджують реальність здійснення операцій з придбання реалізованого товару (товар був попередньо придбаний у ТОВ «Сигма-Капітал», про що свідчить договір поставки №4 від 01 листопада 2016 року, видаткова накладна №143 від 21 серпня 2018 року, платіжне доручення від 06 вересня 2018 року №419, сертифікат якості №7291 від 12 травня 2015 року).

Того ж дня позивачем в електронному вигляді надано Комісії повідомлення № 6 на підтвердження реальності здійснення операцій по ПН №59 від 30 серпня 2018 року з письмовими поясненнями по поставках ТОВ «Руслан-Комплект» алюмінію АК9М2 на загальну суму 62 748,00 грн., у тому числі ПДВ 10 458,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №467 від 30 серпня 2018 року, а також документи довільного формату, що підтверджують реальність здійснення операцій з придбання реалізованого товару (товар був попередньо придбаний у ТОВ «Сигма-Капітал», про що свідчить договір поставки №4 від 01 листопада 2016 року, видаткова накладна №147 від 28 серпня 2018 року, платіжне доручення від 11 вересня 2018 року №433, платіжне доручення від 11 вересня 2018 року №432).

Товар був перевезений транспортом ТОВ «Руслан-Комплект», на підтвердження чого надано товарно-транспортну накладну від 30 серпня 2018 року №Р467.

11 вересня 2018 року позивачем в електронному вигляді надано Комісії повідомлення № 1 щодо подачі документів на підтвердження реальності здійснення операцій по ПН №61 від 30 серпня 2018 року з ТОВ «Південний механо-ливарний завод» з письмовими поясненнями, а також документи довільного формату, що підтверджують реальність здійснення операцій з придбання реалізованого товару (товар був попередньо придбаний у ТОВ «Сигма-Капітал», про що свідчить договір поставки №4 від 01 листопада 2016 року, видаткова накладна №147 від 28 серпня 2018 року, №145 від 27 серпня 2018 року, платіжне доручення від 10 вересня 2018 року №431, платіжне доручення від 11 вересня 2018 року №432, від 11 вересня 2018 року №433).

Товар був перевезений транспортом компанією «SAT», на підтвердження чого надано товарно-транспортну накладну від 30 серпня 2018 року №995112678.

14 вересня 2018 року позивачем в електронному вигляді надано Комісії повідомлення №13 щодо подачі документів на підтвердження реальності здійснення операцій по ПН №65 від 31 серпня 2018 року з ТОВ «Патон-Електрод» з письмовими поясненнями, а також документи довільного формату, що підтверджують реальність здійснення операцій з придбання реалізованого товару (товар був попередньо придбаний у ТОВ «Сигма-Капітал», про що свідчить договір поставки №4 від 01 листопада 2016 року, видаткова накладна №145 від 27 серпня 2018 року, платіжне доручення від 10 вересня 2018 року №431 на суму 224 600,00 грн., від 10 вересня 2018 року №431 на суму 50 000,00 грн.).

Додатково позивачем пояснено, що складські приміщення ТОВ «Вінмакс Груп», ТОВ «Сигма Капітал», ТОВ «Універсальне обладнання», ТОВ «Мелітопольський завод турбокомпресорів» знаходяться за однією адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, 1, тому товарно-транспортні накладні не складалися, а придбаний товар зберігався в складських приміщеннях по вул. Макаренка,1 у м. Запоріжжя, про що надано копію договору оренди приміщень №01/11/16 від 01 листопада 2016 року.

Пояснення щодо діяльності підприємства у довільній формі також надавалися позивачем листом №11/09 від 11 вересня 2018 року.

За результатами розгляду поданих документів Комісією прийняті оскаржувані рішення від 14 та 18 вересня 2018 року, відповідно до яких відмовлено в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, причиною зазначено не надання платником податків копій документів.

Розглядаючи спірні правовідносини, суд виходить з того, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України.

Згідно з підпунктами а) та б) пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (тут та надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є операції платників податків, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню;

б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до пункту 201.16 статті 206 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 затверджено порядки зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, серед яких:

- Порядок зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації;

- Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такі реєстрації.

Згідно з пунктом 5 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних ПН/РК, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних у разі, коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено ПН/РК, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких ПН/РК зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу ПН/РК відповідають критеріям ризиковості здійснення операцій, крім ПН/РК, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких ПН/РК зупиняється (пункт 7 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних).

Відповідно до пункту 13 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних у квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК, серед іншого зазначається:

- порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з ДКПП, зазначені у ПН/РК, реєстрація яких зупинена;

- критерій ризиковості платника податку та/або критерії ризиковості здійснення операцій, на підставі яких зупинено реєстрацію ПН/РК в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

У квитанціях за інформацією позивача міститься лише посилання на підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, за яким визначено сім підстав, за наявності яких комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та ОВПП ДФСУ можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків. При цьому, під який саме з семи критеріїв ризиковості підпадає позивач та здійснені господарські операції, з квитанції не вбачається, та створює умови не визначеності контролюючим органом конкретних та зрозумілих підстав для зупинення реєстрації податкової накладної.

Окрім того, підставами для відмови у реєстрації податкових накладних стали неподання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, актів прийому-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, розрахункових документів, банківських відписок з особових рахунків.

Водночас, як вже досліджувалося судом раніше, позивачем подано первинні документи по господарських операціях з постачання товарів в рамках укладеного договорів поставки від 01 листопада 2016 року №4, від 08 травня 2018 року №50, а також на підставі рахунків на оплату , видаткових накладних, платіжних доручень з ПАТ «Дніпроважмаш», ТОВ «Фероекс», ТОВ «Мелітопольський завод турбокомпресорів», ТОВ «Автомашлитво», ТОВ «Руслан-Комплект», ТОВ «Південний механо-ливарний завод», ТОВ «Патон-Електрод».

Отже, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які підтверджують проведення господарських операцій між позивачем та зазначеними товариствами, а також на те, що такі документи були надані для дослідження відповідачу, суд не вбачає обґрунтованих та достатніх підстав для відмови у реєстрації податкових накладних.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з положеннями пункту 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236 центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи є Державна фіскальна служба України.

Отже, ДФСУ є органом, який забезпечує ведення Єдиного реєстру податкових накладних та забезпечує реєстрацію податкових накладних.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність та необхідність скасування рішень Комісії від 14 та 18 вересня 2018 року, то для відновлення порушених прав позивача суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені позивачем податкові накладні від 23, 27, 28, 30 та 31 серпня 2018 року.

Окрім іншого, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії», «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»).

Як зазначено у параграфі 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» ‹…Суд підкреслює особливу важливість принципу «добросовісної влади». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належній і якомога послідовніший спосіб…?. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок… і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси… Принцип «добросовісної влади» як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення «Москаль проти Польщі»)… Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення «Лелас проти Хорватії»). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються…›

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення Комісії від 14 та 18 вересня 2018 року не відповідають вищезазначеним вимогам статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, щодо вимог про прийняття рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Суд зазначає також, відповідач у встановлений строк не скористався своїм правом та не надав відзиву на позовну заяву, а також наявні докази, які б достатньо та переконливо спростовували твердження позивача. Причин не подання відзиву та доказів відповідач суду не повідомив.

Водночас, згідно з положеннями частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

За таких обставин, з урахуванням наведеного вище суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх доведеність достатніми та переконливими доказами, у зв`язку з чим адміністративний позов підлягає задоволенню.

Стосовно тверджень позивача щодо необхідності зазначення у судовому рішенні строку і способу виконання рішення суду та зобов`язання відповідача подати в установлений судом строк звіт про виконання рішення суду, то у даному випадку суд не вбачає належних обґрунтувань та достатніх підстав для їх урахування та прийняття до уваги.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких судові витрати підлягають відшкодуванню лише при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Оскільки позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінмакс Груп» не є суб`єктом владних повноважень та позиваючись до суду сплатило 14 096,00 грн. судового збору згідно з платіжним дорученням №443 від 11 жовтня 2018 року, зазначена сума підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь товариства.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 243-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінмакс Груп» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень комісії від 14 та 18 вересня 2018 року, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати такі рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:

- №916291/40835096 від 14 вересня 2018 року (за податковою накладною №50 від 23 серпня 2018 року);

- №916289/40835096 від 14 вересня 2018 року (за податковою накладною №52 від 27 серпня 2018 року);

- №919942/40835096 від 18 вересня 2018 року (за податковою накладною №53 від 27 серпня 2018 року);

- №919940/40835096 від 18 серпня 2018 року (за податковою накладною №54 від 28 серпня 2018 року);

- №916292/40835096 від 14 вересня 2018 року (за податковою накладною №55 від 28 серпня 2018 року;

- №916286/40835096 від 14 вересня 2018 року (за податковою накладною №59 від 30 серпня 2018 року);

- №91628/8/40835096 від 14 вересня 2018 року (за податковою накладною №61 від 30 серпня 2018 року);

- №919945/40835096 від 18 вересня 2018 року (за податковою накладною №65 від 31 серпня 2018 року).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінмакс Груп» судові витрати у розмірі 14 096,00 грн. (чотирнадцять тисяч дев`яносто шість грн. 00 коп.)

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінмакс Груп», адреса: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15-А, , тел: НОМЕР_2, р/р НОМЕР_1 , МФО 313399 в АТ КБ «Приватбанк» у м. Запоріжжя.

Відповідач: Головне управління Державної фіскальної служби в м. Києві, адреса: 04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, , тел. +05, електронна пошта: .

Суддя В.І. Келеберда