Справа № 480/290/19
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 червня 2019 р.Справа № 480/290/19

Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Жигилій С.П., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 року по справі № 480/290/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області

про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії.

На зазначене рішення суду Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області подано апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку. В обґрунтування клопотання зазначено, що копію рішення отримано 18.04.2019 року. Вказано, що пропущений строк щодо апеляційного оскарження виник у зв`язку із затримкою фінансування та недостатністю коштів на рахунку з якого здійснюється оплата судового збору (КЕКВ 2800), про що свідчать виписки по рахунках (до клопотання додані копії виписок по рахунку від 26.04.2019 року, 13.05.2019 року). Крім того, зазначено, враховуючи вищевказане та у зв`язку із сплатою на сьогоднішній день судового збору у сумі 1 152,60 грн., апелянт просить визнати дану обставину поважною причиною пропуску строку, оскільки, є об`єктивно непереборними, які не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та треднощями для своєчасного вчинення процесуальної дії.

Розглянувши подане клопотання, суд зазначає наступне.

Зазначена апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.04.2019 року Сумським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження ухвалено рішення по даній справі.

Отже, останнім днем для подання апеляційної скарги в силу приписів ч.1 ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України є 15.05.2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що повне рішення отримано відповідачем поштою 17.04.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи (а.с.36).

Згідно з ч.2 ст.295 КАС України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Таким чином, останнім днем для подання апеляційної скарги в силу приписів ч.2 ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України є 17.04.2019 року.

Між тим, апеляційна скарга подана 03.06.2019 року, тобто, з пропуском тридцятиденного строку для подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, встановленого ч.ч. 1,2 ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, апелянт посилається на відсутність коштів на сплату судового збору та надає копії виписок по рахунку від 26.04.2019 року, 13.05.2019 року.

Однак, вказані виписки не можуть бути визнані судом належним доказом на підтвердження відсутності коштів на рахунках органу для сплати судового збору, оскільки останні вказують лише на наявність чи відсутність коштів на дату складання такої довідки, а не на весь період з моменту постановлення рішення судом першої інстанції до моменту подання апеляційної скарги.

Крім того, необхідно зазначити, що у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів тощо. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Отже, обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють контролюючий орган від обов`язку своєчасної сплати судового збору.

Крім того, необхідно вказати, що в клопотанні про поновлення строку апелянтом зазначено про сплату судового збору, яка зазначена як підстава пропуску строку на апеляційне оскарження, проте, фактично такої сплати не відбулось, оскільки, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору та оригінал платіжного доручення про сплату судового збору в межах матеріалів апеляційної скарги відсутній.

Враховуючи вищевикладене, клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, оскільки, обставини зазначені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження як підстава для поновлення строку є неповажними.

Відповідно до ч.3 ст. 298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку з додаванням доказів в обґрунтування такої заяви.

Крім того, в апеляційній сказі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до вирішення справи по суті. В обґрунтування клопотання, з посиланням на положення ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.8 Закону України "Про судовий збір", зазначено, що Головне управління Держгеокадастру у Сумській області фінансується повністю за рахунок Державного бюджету України та вказує на затримку відповідного фінансування.

Дослідивши вказане клопотання, суд дійшов висновку про його необґрунтованість, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Разом з тим, у розумінні ст.133 КАС України єдиною підставою для відстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану особи, яка, у свою чергу, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. В іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення скаржника від законодавчо встановленого обов`язку зі сплати судового збору. Зазначена позиція також відповідає висновкам Європейського суду з прав людини у рішенні по справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18 жовтня 2005 року (заява № 70297/01).

Виходячи з наведеного, клопотання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про відстрочення сплати судового збору по справі жодним чином не обґрунтовано, жодних доказів на підтвердження незадовільного майнового стану відповідача матеріали справи не містять та доказів в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору по справі, що спричиняє неможливість сплати судового збору, не надано.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги), апелянт не віднесений до осіб, звільнених від сплати судового збору, а тому судовий збір повинен бути сплачений на загальних умовах.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 44 КАС України, учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Рівність усіх учасників справи перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

За таких обставин, в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору по справі необхідно відмовити, а належним способом захисту права відповідача на апеляційне оскарження у спірних відносинах є залишення апеляційної скарги без руху та надання строку на сплату судового збору.

Враховуючи вищевикладене, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам п.1 ч.5 ст.296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: до апеляційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються положеннями Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп.1 п.3 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір справляється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2019 року - 1 921,00 грн.

Таким чином, враховуючи дату подання адміністративного позову та дату подання апеляційної скарги, розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції становить 1 152,60 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.)*150%).

Згідно до ч. 2 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху і надати заявникові термін для виправлення вищезазначених недоліків.

Зазначені недоліки апеляційної скарги мають бути усунені шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору на реквізити: Отримувач УДКСУ в Основ`янському районі м. Харкова, код отримувача (ЄДРПОУ) 37999628, банк: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку 1004, код класифікації доходів бюджету 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), наявність відомчої ознаки - "81" Апеляційні адміністративні суди в розмірі - 1 152,60 грн.

У відповідності до приписів пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, у разі неусунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги остання буде повернута апелянту.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 1 ст. 169, п. 1 ч. 5 ст. 296, ч.ч.2,3 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Визнати наведені у клопотанні Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 року по справі № 480/290/19 підстави пропуску строку - неповажними.

В задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про відстрочення сплати судового збору до вирішення по суті справи № 480/290/19 - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 року по справі № 480/290/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати Головному управлінню Держгеокадастру у Сумській області строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснити заявнику апеляційної скарги, що вищезазначені недоліки апеляційної скарги можуть бути усунені шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку з додаванням доказів в обґрунтування такої заяви та квитанції або оригіналу іншого документу про сплату судового збору в розмірі - 1 152,60 грн.

Роз`яснити Головному управлінню Держгеокадастру у Сумській області, що у разі неусунення зазначених недоліків апеляційної скарги в частині надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, відповідно до ст.299 Кодексу адміністративного судочинства України, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено, а у разі неусунення зазначених недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору, відповідно до ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис) С.П. Жигилій