Справа № 1.380.2019.000976
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000976
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крутько О.В.,

за участю секретар судового засідання Лізогуб В.В.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Гордєєвої О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали, визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач згідно заяви про уточнення позовних вимог просить суд:

-визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, 79006; ) „Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Стрийській (біля будинку 244) від 24.01.2019 за №4622;

-визнати дії Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, 79006; ) з відмови гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Стрийській (біля будинку 244) протиправними та зобов`язати утриматися від вчинення дій щодо відмови гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 (біля будинку АДРЕСА_3 ).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24.05.2016 р. звернувся до Львівської міської ради із заявою, в якій просив надати дозвіл на виготовлення технічної документації (проекту) із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Однак, Львівською міською радою на засіданні 10-ї сесії 7 скликання Львівської міської ради прийнято ухвалу № 2432 Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_3 . Позивач вважаючи вказане рішення відповідача незаконними та такими, що суперечать чинному законодавству України, звернувся за захистом порушеного права до Франківського районного суду м. Львова

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 06.12.2017р. з урахуванням ухвали про виправлення описки від 05.01.2018 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання ухвали Львівської міської ради незаконною та протиправною та зобов`язання до вчинення дій задоволено, а саме: визнано ухвалу Львівської міської ради Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 .Стрийській (біля будинку 244) від 14.09.2017 року за №2432, дії і бездіяльність відповідача - протиправними і незаконними. Зобов`язано Львівську міську раду вирішити питання щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , між житловими будинками номера яких НОМЕР_1 /1 та 246 (біля житлового будинку №244) згідно плану земельної ділянки.

17.05.2018 року відповідачем на засіданні 13-ї сесії 7 скликання Львівської міської ради вкотре прийнято ухвалу № 3491 Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_3 .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.08.2018 року у справі №813/2273/18 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною та скасувано ухвалу Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, 79006; ) „Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 (біля АДРЕСА_3 ) від 17.05.2018р. за № 3491. Зобов`язано Львівську міську раду (пл. Ринок, 1, м. Львів, 79006; ) вирішити питання про надання дозволу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 Стрийська між житловими будинками 236/ АДРЕСА_6 та 246 (біля житлового будинку №244) , з урахуванням його правової оцінки наданої судом у рішенні. В іншій частині позову відмовлено.

24.01.2019 року відповідачем на засіданні 17-ї сесії 7 скликання Львівської міської ради вкотре прийнято ухвалу № 4622 Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_3 ). Вважає, що у вищевказаній ухвалі відсутня належна мотивувальна частина, норми закону вказані на власний розсуд, відсутній вичерпний перелік підстав для відмови, а відтак відповідачем вимоги Земельного кодексу України не дотримано.

Ухвалою від 04.03.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

Ухвалою від 04.03.2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали, визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою від 11.03.2019 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 18.03.2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали, визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій відмовлено.

Ухвалою від 22.03.2019 року замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою від 16.04.2019 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали, визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій до вирішення питання про відвід суді.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Львівського окружного адміністративного суду Крутько О.В.

Ухвалою від 22.04.2019 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 21.05.2019 року.

21.05.2019 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 20.06.2019 року.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задоволити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила з підстав викладених у відзиві на позовну заяву від 20.06.2019 року. Зазначає, що ухвала Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, 79006; ) „Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 . Стрийській (біля будинку 244) від 24.01.2019 за №4622 прийнята відповідачем на підставі та в межах повноважень, в спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Вважає, що прийняття рішень з питань надання земельних ділянок у власність або користування, укладання договорів купівлі-продажу або оренди земельних ділянок віднесено до виключної компетенції органів місцевого самоврядування, а відтак суд не вправі підміняти функції органів місцевого самоврядування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, оцінивши докази, які мають значення для справи суд виходив з наступного.

24.05.2016 року позивач звернувся із заявою до Львівської міської ради в якій просив надати дозвіл на виготовлення технічної документації (проекту) із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і встановлення меж земельної ділянки в натурі.

14.09.2017 року на засіданні 10-ї сесії 7 скликання Львівської міської ради прийнято ухвалу № 2432 Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 (біля АДРЕСА_3 )

Позивач вважаючи вказане рішення відповідача незаконними та такими, що суперечать чинному законодавству України, звернувся за захистом порушеного права до Франківського районного суду м.Львова.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 06.12.2017р. з урахуванням ухвали про виправлення описки від 05.01.2018 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання Ухвали Львівської міської ради незаконною та протиправною та зобов`язання до вчинення дій задоволено, а саме: визнано ухвалу Львівської міської ради Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 (біля будинку АДРЕСА_3 ) від 14.09.2017 року за №2432, дії і бездіяльність відповідача - протиправними і незаконними. Зобов`язано Львівську міську раду вирішити питання щодо надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , між житловими будинками номера яких НОМЕР_1 /1 та 246 (біля житлового будинку №244) згідно плану земельної ділянки.

Відповідач, на виконання вимог постанови Франківського районного суду щодо вирішення питання про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою ухвалою від 17.05.2018р. №3491 Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Стрийській відмовив позивачеві у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Стрийській (біля будинку №244).

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням відповідача звернувся з позовом до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.08.2018 року у справі №813/2273/18 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною та скасувано ухвалу Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, 79006; ) „Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 (біля АДРЕСА_3 ) від 17.05.2018р. за № 3491. Зобов`язано Львівську міську раду (пл. Ринок, 1, м. Львів, 79006; ) вирішити питання про надання дозволу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 Стрийська між житловими будинками 236/ АДРЕСА_6 та 246 (біля житлового будинку №244), з урахуванням його правової оцінки наданої судом у рішенні. В іншій частині позову відмовлено.

24.01.2019 року відповідачем на засіданні 17-ї сесії 7 скликання Львівської міської ради прийнято ухвалу № 4622 Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_3 ) АДРЕСА_7 .

Позивач вважає, рішення відповідача протиправними та таким, що не відповідає вимогам Земельного кодексу України.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 14 Конституції України та статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР) «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що питання регулювання земельних відносин відповідно до закону вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до статті 59 Закону №280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

За приписами частини 10 вказаної статті акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

У свою чергу правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовані Земельним кодексом України від 25.01.2001 № 2768-III (далі - ЗК України).

Статтею 3 ЗК України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Пунктом «в» частини 3 статті 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара.

Частиною 1 статті 122 ЗКУ передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з частиною 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина 7 статті 118 ЗК України).

З вищевказаних правових норм ЗК України вбачається, що підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою.

Виходячи з аналізу вищевказаних законодавчих положень у системному їх зв`язку, суд дійшов висновку, що перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

При цьому про виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прямо зазначено в ухвалі Конституційного Суду України від 29.09.2015 № 44-у/2015 «Про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України» (Справа № 2-40/2015).

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду України від 19.01.2016 (справа № 824/167/15-а/21-3690а15).

Як вбачається із матеріалів справи позивач скористався своїм правом на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки подав до Львівської міської ради заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 .Стрийській (біля будинку № АДРЕСА_3 ).

Відповідач за результатами розгляду вказаної заяви відповідно до оскаржуваного рішення від 24.01.2019 року №4622 відмовив позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,1000 га на АДРЕСА_2 (біля АДРЕСА_3 ) для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Суд наголошує, що положення статей 116, 118, 121, 122, 123 Земельного кодексу України надають відповідачу повноваження на вирішення питання про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації та зобов`язують мотивувати відмову у наданні такого дозволу, а також визначають підстави, з яких така відмова, може бути прийнята.

Таким чином, законодавством України чітко визначено вирішено питання безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, зокрема розгляд заяв на сесії, а згодом у випадку надання дозволу на розробку проекту землеустрою, підготовка та подання відповідних документів.

Відповідачем в оскаржуваному рішенні не наведено жодних підстав щодо відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, а саме в ньому відсутні посилання про невідповідність місця розташування земельної ділянки:

-вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів;

-вимогам генерального плану міста Львова;

-вимогам іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель цієї ж адміністративно-територіальної одиниці;

-вимогам проектів землеустрою щодо впорядкування території цих же населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідачем вимоги Земельного кодексу України не дотримано.

Під час розгляду справи представником відповідача всупереч вимогам ст.77 КАС України не доведено правомірності оскаржуваного рішення.

З огляду на вищенаведене, суд приходить висновку, що ухвала Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, 79006; ) „Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Стрийській (біля будинку 244) від 24.01.2019 за №4622 не містить достатніх мотивів та обґрунтувань з посиланням на відповідні норми права, з яких виходив відповідач, що свідчить про наявність підстав для скасування такого рішення.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання утриматися від вчинення дій щодо відмови гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_2 (біля будинку 244), суд зазначає, що в розумінні норм КАС України кожна особа може звернутись до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів, у спорі, що розглядається, відсутній факт порушення прав позивача з боку відповідача у майбутньому, тобто, позивач передчасно звернувся з позовною заявою, яка містить вищезазначену вимогу, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Що стосується позовної вимоги позивача про визнання дій Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, 79006; ) з відмови гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Стрийській (біля будинку 244) протиправними то такі дії виражені у оскаржуваній ухвалі, яка визнана протиправною і скасована судом, тому немає підстав для повторного визнання їх протиправними.

Судом встановлено, що при вирішенні спірного питання позивачем для розгляду не було подано всіх передбачених нормативно-правовими актами документів.

Стаття 245 ч.2 п.10 КАС України наділяє суд правом у разі задоволення позову прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Львівську міську раду (пл.Ринок, 1, м.Львів, 79006; ) повторно розглянути питання про надання дозволу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 Стрийська (біля житлового АДРЕСА_8 № АДРЕСА_3 ) та прийняти обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати належить стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст.1, 2, 5, 19, 20, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, 79006; ) „Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 . Стрийській (біля будинку 244) від 24.01.2019 за №4622.

Зобов`язати Львівську міську раду (пл.Ринок, 1, м.Львів, 79006; ) повторно розглянути питання про надання дозволу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 Стрийська (біля житлового АДРЕСА_3 ) та прийняти обґрунтоване рішення.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської міської ради (пл.Ринок, 1, м.Львів, 79006; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1536,80 грн.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст.255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27.06.2019 року.

Суддя Крутько О.В.