Справа № 322/570/19
Суддя: Шиш А. Б.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 322/570/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Шиш А.Б.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 4 УПП в Запорізькій області ДПП Сизоненка Владислава Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 4 УПП в Запорізькій області ДПП Сизоненка В.І., в якому просила визнати дії поліцейського протиправними, та скасувати винесену ним постанову, серії БР № 214482 від 03 травня 2019 року, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 травня 2019 року вона рухалась на автомобілі Аudi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Запоріжжя по вулиці Південне шосе. Проїхавши перехрестя вул. Південне шосе та Північне шосе, о 12 годині 50 хвилин, вона була зупинена працівником поліції. Зупинивши транспортний засіб, інспектор повідомив про порушення нею правил дорожнього руху, а саме проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора (червоний). Вона заперечила факт порушення правил дорожнього руху та вказала на свідків, які також разом із нею перетнули перехрестя, та можуть підтвердити обставини переїзду перехрестя. Інспектор відмовився зупинити транспортні засоби, що рухалися у потоці автомобілів, сказав, що порушення зафіксовано на відеореєстраторі автомобіля патрульної поліції, проте надати такий відеозапис відмовився.

Протокол про адміністративне правопорушення, який відповідно до ст. 256 КУпАП має містити обставини, пояснення особи, клопотання, інші відомості необхідні при розгляді справи, не складався. Права особи, що притягається до відповідальності, не роз`яснював під час розгляду справи.

Вона попросила відкласти розгляд справи для скористання правовою допомогою, на що також інспектор відмовив. Інспектор самостійно склав постанову у справі про адміністративне правопорушення посеред дороги, та застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425гривень.

Інспектор не роз`яснював їй права, відмовив у наданні можливості скористатися правовою допомогою, та відмовив у її проханні допитати свідків, які рухалися у потоці автомобілів.

Уся бесіда інспектора та водія мала бути зафіксована на бодікамері інспектра Сизоненка В.І. , проте такий доказ у постанові навмисно не зазначений, адже він підтверджує грубі порушення прав особи, що притягується до відповідальності.

Саме на цьому записі буде відображено, що водій запитав про розгляд своїх клопотань та заперечень, а інспектор відповів, що вже розглянув справу та виніс постанову. Також, на цьому записі буде видно, що інспектор не зачитував права водія подавати докази, заявляти клопотання, що є порушенням ст.268 КУпАП.

В результаті, інспектор на місці виніс постанову за порушення п. 8.7.3 "е" Правил дорожнього руху, та наклав штраф у розмірі 425 гривень, за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вона вважає, що оскаржуваною постановою на неї було неправомірно накладено адміністративне стягнення, оскільки при розгляді справи не були з`ясовано і доведено обставини, які б свідчили, що в її діях є ознаки правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність. Розгляд справи відбувався із грубим порушенням прав особи, що притягується до відповідальності, що є підставою для скасування постанови. Очевидно головне, у цій справі встановлення об`єктивної сторони правопорушення.

Так, у постанові вказується на проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофору. Відповідно, інспектор в силу приписів ст. 77 КАС України, зобов`язаний довести належними доказами цей факт. Проте, до постанови такі докази не додані. Навіть не записано номер пристрою, номер відео файлу, тощо.

Інспектором не вказано вулиці, що утворюють собою перехрестя. Не вказано кількість смуг, не вказано дорожню розмітку перед світлофором, стоп лінію, кількість світлофорів.

Зазначені обставини свідчать про те, що інспектор свідомо знехтував викладенням цих обставин, що дозволять встановити дорожню обстановку та обставини, що підлягають доведенню у справі.

Більш того, інспектор невірно встановив обставини.

Позивач їхала на автомобілі по вул. Південне шосе, та перетнула перехрестя із вулицею Північне шосе. На цьому перехресті, щонайменше 4 світлофори, що регулюють рух. Інспектор, нехтуючи своїми обов`язками, навіть не вказав, який саме світлофор регулює рух транспортних засобів у певному напрямку, де він встановлений. Тобто інспектор не встановлював дорожню обстановку.

Таким чином, у справі немає жодного доказу, який би підтверджував факт перетинання перехрестя автомобілем Аudi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Запоріжжя по вул. Північне шосе, на червоний сигнал світлофора.

Оскільки інспектор встановив порушення правил проїзду перехрестя, він мав кваліфікувати дії також відповідно до розділу 16 Правил дорожнього руху, адже саме ними врегульовано проїзд перехресть. Проте, таких дій інспектор не вчинив.

Пунктом 16.1 ПДР України перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим.

Відповідно до п. 16.8 ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Отже, за усіх обставин вона діяла у відповідності до правил дорожнього руху.

Вона заперечує факт скоєння правопорушення, та вважає, що інспектор невірно встановив обставини, що підлягають доведенню у справі про адміністративне правопорушення.

Висновок інспектора може бути спростовано відео фіксацією, яку відмовився пред`явити інспектор.

Звертає увагу суду на те, що інспектор навіть прізвище не вірно написав, бо дуже поспішав, замість вірного " ОСОБА_1 " вказав " ОСОБА_1 ".

Адреса вул. Північне шосе 3-а, взагалі невідомо звідки взято, адже Північне шосе, 3 взагалі розташовано з іншої сторони, та не могло бути місцем перехрестя, яке перетинав водій.

Ухвалою судді від 16 травня 2019 року відкрито провадження по даній справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідач, будучі належним чином повідомлений про розгляд справи у суді, правом на подання відзиву не скористався, у зв`язку з чим справа розглянута та вирішена судом на підставі наявних у ній матеріалів.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 214482 від 03 травня 2019 року, винесеною інспектором 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Сизоненком В.І., ОСОБА_1. притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу, в сумі 425 гривень.

ОСОБА_1 визнано винною в тому, що вона 03 травня 2019 року, керуючи автомобілем Аudi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Запоріжжя в Дніпровському районі, по вул. Південне шосе, 3 - А, проїхала перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофора, чим порушила п. 8.7.3 "е" ПДР - проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофору.

ОСОБА_1 заперечує факт вчинення нею вказаного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем докази, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення, роз`яснення їй її прав під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, забезпечення можливості скористатися правом на захист, суду надано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене суд доходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням "Право Студія" було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 24-19 адвокатами Габуєвим Г.Ю., Валько В.С. та Мешковою І.А. Відповідно до додатку № 1 до договору розмір гонорару за надання правової допомоги, у вигляді складання позовної заяви, сторони встановили в 1000 гривень 00 копійок.

Згідно копії меморіального ордеру від 08 травня 2019 року позивачем на користь вказаного адвокатського об`єднання було сплачено гонорар за складання позовної заяви, в сумі 1000 гривень 00 копійок.

Позовна заява була складена адвокатом адвокатського об`єднання "Право Студія" Габуєвим Г.Ю

При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із правовою допомогою, суд виходив із наступного.

Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат зазначено: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Позивачем суду надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 24-19 від 08 травня 2019 року, витяг з договору про надання правової (правничої допомоги) від 08 травня 2019 року, укладеного між адвокатським об`єднанням "Право студія" та ОСОБА_1 , меморіальний ордер № 2@PL900653 від 08 травня 2019 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Габуєва Г.Ю., серії ЗП № 001068, ордер на надання правової допомоги, серії ЗП № 129409 від 13 травня 2019 року.

У зв`язку із вищевказаним витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню позивачу в повному розмірі.

Керуючись ст. 5, 9, 243, 245, 257, 286 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 4 УПП в Запорізькій області ДПП Сизоненка Владислава Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 214482 від 03 травня 2019 року, винесену інспектором 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Сизоненком Владиславом Ігоровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень 00 копійок.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 1000 гривень 00 копійок в рахунок компенсації понесених нею судових витрат.

Постанова може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Постанова в повному обсязі складена 27 червня 2019 року.

Суддя А.Б.Шиш