Справа № 520/595/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 р. Справа № 520/595/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (представник за довіреністю - Острицький Андрій Олегович) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2019, суддя Бідонько А.В., майдан Свободи 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 11.03.19 по справі № 520/595/19

за позовом ОСОБА_1

до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (далі відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба яка полягає у не виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.10.2018 та компенсації за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.10.2018;

- зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені І. Кожедуба нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.10.2018 та компенсацію за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.10.2018 та подати протягом п`ятнадцяті днів, з дня набрання судовим рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 частково задоволено вищезазначені позовні вимоги.

Зобов`язано Харківський національний університет Повітряних Сил імені І. Кожедуба розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.01.2019 щодо виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.10.2018 та компенсації за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.10.2018, з урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з даним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, в яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач послався на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та порушення прав позивача, як людини, які передбачені ч. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Також зазначив, що приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції не надав позивачу ефективний засіб юридичного захисту і не визначив належну поведінку органу владних повноважень. Так, враховуючи позицію відповідача, яка викладена у відзиві на позов, питання щодо нарахування та виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.01.2016 по 05.10.2018 буде вирішено негативно, що матиме наслідком повторне звернення позивача до суду. Також, суд першої інстанції не надав обґрунтованої відповіді з приводу встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2019 призначено до розгляду клопотання позивача про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в порядку письмового провадження та ухвалою суду від 08.05.2019 задоволено вищезазначене клопотання. Строк на апеляційне оскарження судового рішення поновлено.

08.05.2019 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2019 закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні.

22.05.2019 на адресу суду від відповідача по справі надійшов відзив, в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що індексація не належить до видів грошового забезпечення і не має щомісячного характеру виплат.

24.05.2019 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні.

Сторони в судове засідання не з`явилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до положень ч.2 ст.313 КАС України справа розглянута без участі сторін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які позивач посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

Позивач проходив дійсну військову службу в Харківському національному університеті Повітряних Сил імені І. Кожедуба на посаді помічника начальника навчальної частини льотного факультету.

В період проходження військової служби в Харківському національному університеті Повітряних Сил імені І. Кожедуба позивач перебував на фінансовому забезпеченні в університеті та отримував грошове забезпечення.

Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 21.09.2018 № 537 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас.

До дня виключення позивача зі списку особового складу університету, Харківський національний університет Повітряних Сил імені І. Кожедуба ХНУПС не здійснив з о розрахунок за усіма видами забезпечення, зокрема з фінансового забезпечення.

Наказом начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба (по стройовій частині) від 05.10.2018 № 255 позивача виключено зі списків особового складу університету та з усіх видів забезпечення з 05.10.2018.

17.01.2019 позивач звернувся Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба із заявою про виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.10.2018 та компенсації за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.10.2018.

Харківський національний університет Повітряних Сил імені І. Кожедуба, під час особистого прийому 18.01.2019, повідомив позивача про відмову у виплаті індексації грошового забезпечення.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог в цій частині.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком погоджується, з огляду на наступне.

Згідно ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Абзацом 2 частини 1 статті 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 03 липня 1991 року № 1282-XII (далі - Закон № 1282) визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону №1282 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, а саме пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), <…>.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 1282 передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення регулюються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок №1078).

Абзацом 4 пункту 1-1 Порядку №1078 визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

Абзацом 1 пункту 4 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

З урахуванням вище зазначених правових норм, колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції, що на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію оплати праці (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідачем не проводилась виплата індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 01.01.2016 по 05.10.2018

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, визначеному цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законі інтереси <…>.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як слідує із матеріалів справи позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.10.2018 та виплати компенсації за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за зазначений період 17.01.2019 ( а.с. 14).

Відповідно до абзацу 3 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.02.2008 №1153/2008 особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Враховуючи те, що позивач погодився із виключенням його із списків особового складу університету, не оскарживши наказ № 255 від 05.10.2018, а із заявою про виплату невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.10.2018 ОСОБА_1 звернувся 17.01.2019, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправної бездіяльності Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба , щодо не виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.10.2018 та компенсації за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.10.2018 та зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.10.2018 та компенсацію за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за зазначений період, оскільки на час звернення з позовом до суду ( 22.01.2019) відповідачем належним чином відповідь на заяву від 17.01.2019 надана не була.

Тобто, висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для виходу за межі позовних вимог та зобов`язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.01.2019 з урахуванням висновків суду колегія суддів вважає правомірними, оскільки вони узгоджуються з положеннями ч.2 ст. 9 та абз.2 ч.4 ст. 245 КАС України.

Стосовно вимоги позивача про встановлення судового контролю, суд зазначає, що відповідно до ст. 382 КАС України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов`язком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади. Застосування наведеної норми це прерогатива суду.

Мета здійснення судового контролю полягає у необхідності пересвідчитись, що суб`єктом владних повноважень рішення буде виконане.

В даному випадку не встановлено підстав вважати, що відповідачем судове рішення не буде виконуватися, а тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням цього рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежного захисту порушених прав позивача колегія суддів вважає необґрунтованими з вищезазначених підстав.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення справі ( п.58 рішення по справі «Серявін та інші проти України»).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в апеляційній скарзі аргументи позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 (представник за довіреністю - Острицький Андрій Олегович) - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року по справі № 520/595/19 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Любчич
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Постанова складена в повному обсязі 01.07.19.