Справа № 560/4380/18
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4380/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

24 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Держпраці у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року (суддя Петричкович А.І.) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправою та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Хмельницькій області від 11.12.2018 року № 22/651 про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі 111690,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідачем було накладено штраф у зв`язку із допуском ОСОБА_2 до роботи без оформлення трудових відносин. Під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 жодного факту порушення трудового законодавства не встановлено, а акт №22-05/3452-ІВ базується лише на поясненні та заяві ОСОБА_2 , в яких він упереджено та безпідставно звинуватив ОСОБА_1 в неофіційному працевлаштуванні, що не відповідає дійсності. ОСОБА_2 , працюючи водієм у закордонній фірмі, проходив медичний контроль та інструктаж у ФОП ОСОБА_1 , а також залишав автобус на польській реєстрації для стоянки.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову управління Держпраці у Хмельницькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №22/651 від 11.12.2018, винесену відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Управління Держпраці у Хмельницькій області звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі зазначає, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснив допуск ОСОБА_2 до роботи без укладення трудового договору та з метою приховання неоформлених трудових відносин.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначає, що відповідачем не було надано доказів, які б давали можливість встановити факт перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з позивачем та фактичного його допуску до роботи без оформлення трудового договору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судом встановлено, що 23.11.2018 посадовими особами відповідача стосовно ФОП ОСОБА_1. складено Акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №22-05/3452-ІВ. Актом встановлено, що до управління Держпраці у Хмельницькій області надійшла заява від ОСОБА_2 (вхідний номер 9658) від 30.10.2018, щодо порушення відносно нього норм законодавства про працю. У своїй заяві ОСОБА_2 повідомив, що працював у ФОП ОСОБА_1 з 01.11.2016 на посаді водія міжнародника. ОСОБА_2 вказав, що його було в усному порядку звільнено з роботи, без поважних причин, та при звільненні не провели з ним повний розрахунок за період з 01.11.2016 по 20.10.2018. Посадовими особами Управління Держпраці у Хмельницькій області 14 листопада 2018 року був здійснений виїзд за адресою АДРЕСА_1 , (територія автопідприємства), для проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 , яка надала письмові пояснення, що громадянин ОСОБА_2 ніколи не перебував з нею в трудових відносинах, договорів з ним ніколи не заключала. Також повідомила, що ОСОБА_2 працював у польській фірмі «PAS TRAS». 22 листопада 2018 року у приміщенні Управління Держпраці у Хмельницькій області ОСОБА_2. були надані письмові пояснення про те, що він дійсно перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 та письмово підтвердив факт своєї роботи саме у ФОП ОСОБА_1 , вказав графік роботи, порядок виплати заробітної плати.

Враховуючи надане письмове пояснення ОСОБА_2 та копії документів, доданих ним до свого звернення, на яких наявний відтиск печатки ФОП ОСОБА_1 (дорожній лист №004861, дорожній лист № 004856 та документ на російській мові - «Бланк подтверждения деятельности», датований 1.09.2018 та аналогічний документ, датований 09.08.2018) відповідачем встановлено, що в період з 1.11.2016 по 20.10.2018 трудові відносини із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 належним чином не оформлені. Трудовий договір у письмовій формі належним чином із вищевказаною особою як найманим працівником відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 24 КЗпП України не укладений, до початку допуску працівниці до роботи своєчасно не подано відповідного повідомлення до органів ДФС, згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу».

При цьому, на підтвердження встановленого, відповідачем до справи надані наступні докази: заява ОСОБА_2 від 30.10.2018, згідно якої він працює на підприємстві "ФОП ОСОБА_1." (Pal-Tour) з 01.11.2016 на посаді водія міжнародника; письмове пояснення, надане ОСОБА_2 22.11.2018, згідно якого, зокрема, він працював з 01.11.2016 на посаді водія міжнародника у ФОП ОСОБА_1 по 10.10.2018, заробітну плату отримував на руки від ОСОБА_1 ; дорожні листи № 004861 та № НОМЕР_1 , складені у липні 2018 року (згідно яких ОСОБА_6 є одним з водіїв автобуса Setra 315 LV 972 FK, на місці для штампу підприємства міститься відбиток печатки ФОП ОСОБА_1 ); «Бланк подтверждения деятельности» від 01.09.2018 та аналогічний документ від 09.08.2018 (згідно яких ФОП ОСОБА_1 є директором, а ОСОБА_6 - водієм, на документах міститься підпис та печатка ФОП ОСОБА_1 ).

11 грудня 2018 року управлінням Держпраці у Хмельницькій області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №22/651, згідно якої накладено штраф на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 111690,00 грн. відповідно до вимог ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів наявність трудових правовідносин між позивачем та фізичною особою, і, відповідно, законність винесення оскаржуваної постанови, що підтверджено доказами, перевіреними в суді. Зокрема суд прийшов до висновку, що відповідачем не зібрано доказів, які б давали можливість об`єктивно встановити факт перебування саме ФОП ОСОБА_1 з ОСОБА_2 в трудових відносинах, та фактичного допуску його до роботи без оформлення трудового договору.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та оскаржуваному рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно ст. 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1. Положення про територіальні органи Державної служби України з питань праці, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України 27.03.2015 № 340, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 20.04.2015 за №438/26883, Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області (далі - Управління Держпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Пунктом 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі - Порядок №295) визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Приписами частини 1 статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до ч. 4-5 ст.2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон №877-V), заходи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення проводяться у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону №877-V підставою для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

При цьому, спеціальним нормативно-правовим актом, що регламентує особливості процедури здійснення контрольних функцій органами Держпраці, є Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295 (далі - Порядок №295). Вказаним Порядком не передбачено таких форм здійснення державного контролю як планові та позапланові перевірки, а ч.5 ст.2 Закону 877-V не зобов`язує забезпечувати відповідача дотримання ч.1 ст.6 вказаного Закону, тому доводи позивача щодо відсутності погодження центрального органу виконавчої влади на проведення позапланового заходу державного нагляду є помилковими, оскільки така вимога не поширюється на органи Держпраці.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з ч.1,3 ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1-2 ст.265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, визначальним для вирішення даної справи є встановлення наявності існування трудових відносин між позивачем та ОСОБА_2 , адже за умови відсутності існування таких відносин відсутня й передумова для притягнення позивача до відповідальності згідно абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Водночас позивач заперечує факт наявності перебування у трудових відносинах із ОСОБА_2 , надавши до матеріалів справи наступні докази:

- пояснення від 14.11.2018, згідно яких ОСОБА_2 ніколи не перебував з нею у трудових відносинах, а працював у польській фірмі PAS TRAS;

- договір №003/01/18 від 01.01.2018 між ФОП ОСОБА_1. (виконавець) та Pas Trans (замовник), згідно якого виконавець надає послуги по забезпеченню замовника медичним контролем та інструктажем водіїв автобусів, а також стоянки, щоденного контролю технічного стану, технічного обслуговування та ремонту автобусів за адресою: 30423, Хмельницька область, м. АДРЕСА_1 20;

- дозвіл №015934 від 10.07.2017 (дійсний до 10.07.2019), на маршрут Хмельницький-Варшава, дата початку руху - 2016, транспортний засіб - автобус, перевізник- Pas-Trans Sp. z o o., адреса - Республіка Польща, договір перевезень - ФОП ОСОБА_1 , Україна;

- відомість від 19.12.2018 за №341 про працевлаштованих працівників транспортно-туристичної агенції "Pal Tour" фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ;

- договір №002/5/17 між ФОП ОСОБА_1 (замовник) та Pas Trans (виконавець) на виконання послуг в частині адміністративно-офісного обслуговування, зокрема, на управління транспортним маршрутом замовника (продаж квитків, контроль продажу квитків, встановлення лімітів на продаж квитків);

- письмові пояснення ФОП ОСОБА_1 від 26.02.2019, згідно яких ФОП ОСОБА_1 не є власницею автобуса Setra 315 LU НОМЕР_2 , який зареєстрований в Республіці Польща і належить фірмі Pas-Trans, а згідно дозволу №015934 від 10.07.2017 позивач може здійснювати пасажирські перевезення за вказаним маршрутом лише автобусами, що зареєстровані в Україні.

Крім цього, позивач наголошує на тому, що печатки на дорожніх листах ФОП ОСОБА_1 , свідчать про виконання договору з польською фірмою, а саме про огляд водіїв фірми PAS - TRANS лікарем та транспортних засобів цієї фірми її механіком.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 кермував автобусом, як водій польської фірми PAS - TRANS Sp.z.o.o., з якою у позивача укладено 01.01.2018 договір №003/01/18 про надання послуг.

Згідно предмету вказаного договору ФОП ОСОБА_1 , як «Виконавець» надає послуги по забезпеченню «Замовника» медичним контролем та інструктажем водіїв автобусів, а також стоянки, щоденного контролю технічного стану, технічного обслуговування та ремонту автобусів за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином встановлено, що на підставі вказаного договору, ОСОБА_2 , працюючи водієм у закордонній фірмі, проходив медичний контроль та інструктаж у ФОП ОСОБА_1 , а також залишав автобус на польській реєстрації для стоянки за вищевказаною адресою.

Зазначене підтверджується також дорожніми листами №004856 за 21-23 липня 2018 року та №004861 за 25-27 липня 2018 року на автобус Setra 315 LV972FK за маршрутом «Хмельницький-Варшава». На даних листах є печатка ФОП ОСОБА_1 та відмітка про проведення інструктажів згідно договору. Вказаний автобус зареєстрований у Республіці Польща.

При цьому колегія суддів враховує, що згідно дозволу №015934 від 10.07.2017, виданого Міністерством інфраструктури України перевізнику PAS - TRANS Sp.z.o.o. на міжнародні регулярні перевезення пасажирів за маршрутом Хмельницький-Варшава, ФОП ОСОБА_1 є паритетним перевізником, що відповідає вимогам п.2.7. щодо паритетного виконання перевезень українськими та іноземними перевізниками згідно «Порядку організації регулярних, нерегулярних і маятникових перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні», затвердженого Наказом Міністерства транспорту України 09.02.2004 № 75, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 червня 2004 року № 759/9358.

Відтак, в ході проведення перевірки відповідачем не зібрано доказів, які б давали можливість об`єктивно встановити факт перебування саме ФОП ОСОБА_1 з ОСОБА_2 в трудових відносинах, та фактичного допуску його до роботи без оформлення трудового договору. При цьому, позивач надав суду відповідні докази, які перевірені в суді, і спростовують доводи позивача, що стали підставою для винесення постанови, яка оскаржується.

За таких обставин колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що під час здійснення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 будь-яких належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів вини позивача у порушенні законодавства про працю, зокрема допущення до роботи ОСОБА_2 без укладання трудового договору, не має. При цьому, висновок про порущення закону зроблений лише на поясненнях заявника ОСОБА_2 та іншими доказами не підтверджується.

Разом з тим, працівниками управління Держпраці в області не спростовано тверджень позивача про дотримання вимог трудового законодавства та не враховано, що відповідно до абзацу 15 ст.З Закону №877-У щодо суб`єкта господарювання діє принцип презумпції правомірності його діяльності.

Таким чином, оскільки висновки щодо порушень фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 законодавства про працю, суд апеляційної інстанції вважає такими, що побудовані на припущеннях та не підтверджені належними й допустимими доказами, а тому оскаржувана постанова про накладення штрафу не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, а тому доводи апелянта слід відхилити.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Залімський І. Г.