Справа № 128/3317/18
Суддя: Ганкіна І. А.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/3317/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді: Ганкіної І.А.,

за участю секретаря: Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Вінницькій області Національної поліції України, інспектора роти №3, батальйону №1, УПП у Вінницькій області Іваницького Володимира Олександровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 750019 від 23.11.2018 року ,-

У С Т А Н О В И В:

30.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Вінницькій області Національної поліції України, інспектора роти №3, батальйону №1, УПП у Вінницькій області Іваницького Володимира Олександровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 750019 від 23.11.2018 року та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 21.01.2019 року, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України (якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.)) - адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Вінницькій області Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 750019 від 23.11.2018 року, складеної інспектором роти № 3, батальйону №1 УПП у Вінницькій області Іваницьким Володимиром Олександровичем було залишено без розгляду.

Сьомим апеляційним адміністративним судом своєю постановоювід 14.03.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволив. Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 21.01.2019 року у справі у справі вказаним вище позовом скасовано. Справу направлено до Вінницького районного суду Вінницької області для продовження розгляду.

09.04.2019 року на адресу Вінницького районного суд надійшла дана справа і відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.04.2019 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Вінницькій області Національної поліції України, інспектора роти №3, батальйону №1, УПП у Вінницькій області Іваницького Володимира Олександровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 750019 від 23.11.2018 року передано для розгляду судді Ганкіній І.А..

В обґрунтування свого позову позивач ОСОБА_1 посилався на те, що 23.11.2018 року інспектором 3 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області рядовим поліції Іваницьким В.О. відносно нього, ОСОБА_1 , була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАВ № 750019 від 23.11.2018 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП за те, що він, в м. Вінниці по вул. Пирогова, близько 16 год.35 хв. , керуючи транспортним засобом марки « Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 ніби то порушив вимоги п. 5.16 Правил дорожнього руху, за що було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн..

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанова підлягає скасуванню так як постанова, складена інспектором поліції з порушенням нормативно - процесуального права та правил оформлення адміністративних матеріалів, за таких обставин, а саме :

- Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особі тлумачяться на її користь, однак, інспектором не був зафіксований факт порушення Правил дорожнього руху, жодних доказів йому, позивачу по справі не було надано. Згідно ст.251 КУпАП, доказами і справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, позивач в своїй заяві посилається на доводи Верховного Суду України, викладені у постанові від 30.05.2018 року по справі №337/3389/16-а , де зазначено, що : якщо у постанові про накладення адмінправопорушення не вказано технічний засіб, яким здійснений фото або відеозапис, то провадження підлягає закриттю на підстав ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адмінправопорушення.

Таким чином, оскільки в оскаржуваній постанові ЕАВ №750019 інспектором поліції не вказано жодних доданих доказів, та не зазначено технічний засіб на який це правопорушення фіксувалось, тому позивач по справі ОСОБА_1 вважає постанову відносно нього неправомірною та безпідставною, яка підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач по справі ОСОБА_1 не з`явився, проте напередодні через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги заяви підтримав в повному обсязі , просив їх задовольнити.

Відповідач у справі - інспектор роти № 3, батальйону №1, УПП у Вінницькій області рядовий поліції Іваницький В.О. та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення, повернуті на адресу суду з підписом уповноваженої особи про отримання судових повісток.

Проте, від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначив, що відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, інспектором, як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення Позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження, зробив висновок про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності. Розглядаючи дану справу інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, при цьому підстав у інспектора поліції для умисного спотворення обставин події не було.

Вважає, що дана постанова є правомірною, обґрунтованою, законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вивчивши відзив на адміністративний позов, прийшов наступного висновку.

Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 23.11.2018 року інспектором роти №3, батальйону №1 УПП Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Вінницькій області Іваницьким В.О., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 750019 від 23.11.2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 225 гривень.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

За змістом статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа)при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з наведеного, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Натомість, на підтвердження встановленого у постанові вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, доказів щодо порушення ОСОБА_1 п.5.16, п.33 ПДР України, передбачених ст. 251 КУпАП, зокрема, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису тощо, відповідачем не надано.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини.

Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Всупереч даним вимогам, відповідачем об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбачених ст. 251 КУпАП, не надано. А оскаржувана постанова не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення ОСОБА_1 , оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У відповідності до п. п. 4.1, 4.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності.

В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Об`єктивних доказів, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем ОСОБА_1 дорожнього руху відповідачем зібрано не було.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 243-247 , 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову від 23.11.2018 року серії EAB №1062331 про накладення адміністративного стягнення, винесену інспектором роти № 3, батальйону №1 , УПП у Вінницькій області рядовим поліції Іваницьким В.О.відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП і накладене на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. , а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.А. Ганкіна