Справа № 240/5365/18
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/5365/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова О.Г.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

25 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Кузьменко Л.В. Іваненко Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірними та скасування дій, зобов`язання врахувати періоди проживання (роботи) в зоні відселення та призначити пенсію зі зменшенням пенсійного віку,

В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- визнати дії Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неврахування періодів з 01.07.1987 по 31.08.1987, з 01.07.1988 по 31.08.1988, з 04.12.1988 по 28.02.1989 з 12.11.1991 по 22.04.1994 до періодів проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії від 02.05.2018 № 20 протиправними та скасувати.

- зобов`язати Бердичівське об`єднане правління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 періоди з 01.07.1987 по 31.08.1987, з 01.07.1988 по 31.08.1988 з 04.12.1988 по 28.02.1989 з 12.11.1991 по 22.04.1994 до періодів проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення;

- зобов`язати Бердичівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 06.04.2018 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до частини 2 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплатити дану пенсію.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 02 травня 2018 року №20.

Зобов`язано Бердичівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку у відповідності до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII та за результатами розгляду прийняти рішення із врахуванням висновків суду та встановлених обставин справи.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 352,40 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи та віднесений до 3-ої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 12 січня 2016 року, виданого Житомирською обласною державною адміністрацією (а.с. 49).

Встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 зверталась до Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII.

Позивачем до вказаної заяви було надано відповідні підтверджуючі документи.

Бердичівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом вих. №4085/03 від 08 травня 2018 року повідомило позивачу, що рішенням №20 від 02 травня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII. Вказано, що у наданій позивачем довідці відомості про період проживання в зоні безумовного (обов`язкового) відселення складає 3 роки о місяців 15 днів (а.с. 46 та зворот).

Не погоджуючись із наданою відмовою та вважаючи її протиправною, наголошуючи, що має право на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку у відповідності до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII, позивач звернулась із вказаним позовом до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність дій Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII.

Колегія суддів погоджується із даним висновком суду з огляду на наступне.

У відповідності до статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 796-XII).

Приписами ст.15 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення встановлено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до абзацу восьмого п.3 ч.1 ст.14 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон України № 796-ХІІ) для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

Статтею 55 Закону України № 796-ХІІ визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Так, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Зокрема, відповідно до абзацу четвертого п.2 ч.1 ст.55 Закону України № 796-ХІІ особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 2 років та додатково 1 рік за кожний рік проживання, роботи, але не більше 9 років.

При цьому, згідно з частиною третьою статті 55 Закону № 796-ХІІ призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV право на призначення пенсії за віком після досягнення пенсійного віку мають особи, які мають страховий стаж не менше 15 років до 01 січня 2018 року.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи:

- документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення;

- для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення);

- документи про місце проживання (реєстрації) особи;

- документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

У відповідності до пункту 2.23 Порядку №22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

З матеріалів справи слідує, що позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України № 796-ХІІ. До заяви позивачем були додані наступні документи:

- трудова книжка НОМЕР_2 та копія трудової книжки;

- копія паспорта серія № НОМЕР_3 , виданий 24.04.2014 Бердичівським РС УДМС України в Житомирської області;

- копія картки платника податків № НОМЕР_4 про присвоєння ідентифікаційного номеру;

- диплом про навчання НОМЕР_5 ;

- свідоцтво про народження НОМЕР_6 ;

- свідоцтво про народження НОМЕР_7 ;

- свідоцтво про одруження НОМЕР_8 ;

- копія посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи у 1986 році серія

НОМЕР_1 (категорія 3), виданого 12.01.2016 Житомирською облдержадміністрацією (дублікат);

- довідка № 476 від 29.12.2015, яка видана Народицькою селищною радою, з якої встановлено, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживала з 21.09.1990 по 11.11.1991 в селі Старне Шарно Народицького району Житомирської області (а.с.60);

- довідка №617 від 16.11.2015, яка видана Мотійківською сільською радою, з якої встановлено, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживала з 26.04.1986 по 01.09.1986 та з 01.03.1989 по 21.09.1990 в селі Христинівка Народицького району Житомирської області (а.с. 58);

- довідка №576 від 13.10.2015, яка видана Мотійківською сільською радою, з якої встановлено, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживала з 01.03.1989 по 21.09.1990 в селі Христинівка Народицького району Житомирської області (а.с.59);

- довідка №06-03/17 від 21.07.2017, яка видана Трудовим архівом;

- довідка №№166, 167 від 01.08.2017, яка видана Трудовим архівом.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991 с.Христинівка та с.Старне Шарно відносяться до зони безумовного (обов`язкового) відселення.

Відповідач як підставу для відмови у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку посилається на те, що відповідно до наданих довідок період проживання в зоні безумовного (обов`язкового) відселення складає 3 роки 0 місяців 15 днів.

Колегія суддів вважає дане твердження відповідача помилковим, оскільки воно спростовується наявними доказами.

Пунктом 2.9 Порядку № 22-1 передбачено, що за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації), та вік.

З матеріалів справи слідує, що з 01.09.1986 по 01.03.1989 позивач навчалась в Житомирському сільськогосподарську технікумі Держагропрому УРСР про що свідчить диплом НОМЕР_5 .

В період з 01.07.1988 по 31.08.1988 та з 01.07.1989 по 31.08.1989 перебувала на літніх канікулах у селі Христинівка Народицького району Житомирської області, про що також засвідчили свідки у своїх показах під час судового засідання.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_6 в ОСОБА_1 народилась дочка ОСОБА_2 в с.Ст.Шарно Народицького району Житомирської області (а.с.51).

В судовому засіданні позивач пояснила, що період виховання дитини, зокрема в період з 04.12.1988 по 28.02.1989, перебувала у селі Христинівка Народицького району Житомирської області.

Крім того, наголосила, що у період з 12.11.1991 по 22.04.1994 фактично проживала та виховувала двох дітей в с.Ст.Шарно Народицького району Житомирської області, про що також свідчить копія свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІІІ- НОМЕР_9 (а.с.52).

Вказані обставини підтверджуються наданими під час судового засідання показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Також, у період з 03.03.1989 по 22.04.1994 позивач працювала в колгоспі ім.Петровського Народицького району Житомирської області, що підтверджує копія трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 (а.с.54-57).

Таким чином, належними доказами у матеріалах справи підтверджується строк проживання позивача у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії на Чорнобильській АЕС - з 26.04.1986 по 01.09.1986, з 01.07.1988 по 31.08.1988, з 01.07.1989 по 31.08.1989, з 04.12.1988 по 28.02.1989 та з 12.11.1991 по 22.04.1994.

Відповідно до змісту листа Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом вих. №4085/03 від 08 травня 2018 року, відзиву на позовну заяву та наданих у судовому засіданні представником відповідача пояснень, оскаржувана відмова вмотивована тим, що відповідно до наданих позивачем доказів разом із заявою про призначення пенсії було встановлено, що первинних документів для підтвердження інформації у наданих позивачем довідках немає, а тому територіальний орган Пенсійного фонду України правомірно не може взяти їх до уваги.

Колегія суддів погоджується із тим, що єдиним документом, який підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція суду була висловлена Верховним Судом України в постановах від 21 листопада 2006 року № 21-1048во06, від 04 вересня 2015 року № 690/23/15-а.

Позиція суду також узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 27 лютого 2018 року у справі №344/9789/17, які відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, статті 13 Закону №1402-VIII є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З урахуванням зазначених обставин колегія суддів вважає, що позивачем до Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області було надано сукупність належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження права ОСОБА_1 на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до статті 55 Закону №796-XII.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 червня 2019 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Кузьменко Л.В. Іваненко Т.В.