Справа № 200/5502/19-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 р. Справа№200/5502/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі Головуючого судді Галатіної О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства Торецьквугілля (3, Донецька обл., м. Торецьк, вул. Дружби, буд. 19) до Головного управління ДФС у Донецькій області (, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, буд. 114) про скасування рішення № від 04.10.2018 року, суд -

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2019 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державного підприємства Торецьквугілля до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення № від 04.10.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управління ДФС у Донецькій області було прийнято рішення № від 04.10.2018 про застосування штрафу у розмірі 20% за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) екологічного податку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення.

Позивач не погоджується з отриманим рішенням оскільки позивач перебуває на обліку у податковому органі та здійснює свою діяльність на адміністративній території м. Торецьк - у населеному пункті, на території якого здійснювалась, період проведення антитерористичної операції триває, тому на позивача, як суб`єкта господарювання, що здійснював діяльність на території проведення антитерористичної операції, поширюються умови звільнення від виконання обов`язків сплати екологічного податку за період з квітня 2014 року до дня закінчення антитерористичної операції.

Просив суд визнати протиправним та скасувати рішення № від 04.10.2018 про застосування штрафу у розмірі 20% за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) екологічного податку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення.

Представник відповідача у судове засідання прибув, через канцелярію суду надав відзив проти позову, просив суд відмовити у задоволені позовних у повному обсязі.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, Державне підприємство «Торецьквугілля» 3, місцезнаходження: 85200, Донецька обл., м. Торецьк, вул. Дружби, буд. 19, є юридичною особою, яка пройшла передбачену законом державну реєстрацію та згідно ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідачем, на підставі пп. 191.1.1, п. 191.1 ст. 19і, пп. 20.1.4, п. 20.1 ст. 20 та п. 75.1 от. 75, ст. 76 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ (зі змінами та доповненнями) проведено камеральну перевірку своєчасності сплати Державним підприємством «Торецьквугілля» узгодженої суми грошового зобов`язання по рентній платі за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення за 2017-2018 роки, екологічного податку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення за 2018 рік, податку на землю 2016 року.

По результатам камеральної перевірки ДП «Торецьквугілля» (код ЄДРПОУ 33839013) своєчасності сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з податку на прибуток, щодо рентній платі за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення за 2017-2018 роки, екологічного податку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення за 2018 рік, податку на землю 2016 року, був складений акт від 17.09.2018 року №437/05-99-43-08-33839013, який було отримано Державним підприємством «Торецьквугілля» 20 вересня 2018 року, про результати перевірки своєчасності сплати Державним підприємством «Торецьквугілля» узгодженої суми грошового зобов`язання по рентній платі за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення за 2017-2018 роки, екологічного податку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення за 2018 рік, податку на землю 2016 року.

Податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДФС у Донецькій області від 04 жовтня 2018 року № про застосування штрафу у розмірі 20% за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) екологічного податку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, був застосований штраф до Державного підприємства «Торецьквугілля» за період 2018 року у розмірі 4 307 (чотири тисячі триста сім) гривні 29коп.

Спірним питанням даної справи є правомірність винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 04.10.2018.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Так, згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (надалі по тексту - ПК України).

Відповідно до п.100.1 ст.100 Податкового кодексу України розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податковою боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу. Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.

Згідно з п. 100.2 ст.100 Податкового кодексу України платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов`язання. Розстрочені суми грошових зобов`язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення (п. 100.6 ст.100 Податкового кодексу України).

У разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення рішення (п.116.1 ПКУ) .

Як передбачено ст. 67 Конституції України та п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Позивач не заперечує факт несвоєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов`язання від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, проте вказує на те, що сталось це через обставин непереборної сили, що унеможливило здійснення своєчасної сплати податкових зобов`язань.

Так, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції №1669-VII, який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначав тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім п. 4 ст. 11 Прикінцеві та перехідні положення цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

За положеннями статті першої цього Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На час вирішення справи період проведення АТО триває.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Пунктом 5 ст. 11 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції передбачено обов`язок Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 жовтня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14.04.2014 року № 405/2014 у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1669, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

05 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №1079-р, яким було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Пунктом 3 наведеного розпорядження визнані такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053 та від 05 листопада 2014 року №1079-р.

Так, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р м. Торецьк включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Відповідно до ст. 10 Закону № 1669-VII, протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Отже сертифікат ТПП є документом, що засвідчує настання обставин непереборної сили при вирішенні питання про звільнення від нарахування штрафних санкцій та пені з 14 квітня 2014 року з боку податкових органів.

Позивачем надано Сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати № 1914, яким товариству засвідчено настання обставин непереборної сили з 05.05.2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів.

Тобто, позивач є звільненим від відповідальності за неналежне виконання своїх зобов`язань щодо сплати узгоджених сум податкових зобов`язань тому нарахування штрафних санкцій в даних правовідносинах є неправомірним.

Позивачем надано Сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати №3483 від 10.03.2015 року, яким товариству засвідчено настання обставин непереборної сили з 14.04.2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів.

Тобто, позивач з 14 квітня 2014 року є звільненим від відповідальності за неналежне виконання своїх зобов`язань щодо сплати узгоджених сум податкових зобов`язань тому нарахування штрафних санкцій в даних правовідносинах є неправомірним.

З урахуванням викладеного вище, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, з урахуванням наданих судом висновків, суд вважає недоведеною законність дій відповідача з прийняття податкового повідомлення - рішення від 04 жовтня 2018 року № про застосування штрафу у розмірі 20% за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) екологічного податку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення у розмірі 4307,29 грн.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб захисту права, визначений позивачем.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн., наведена сума відповідно до положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 122, 132, 139, 143, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державного підприємства Торецьквугілля (3, Донецька обл., м. Торецьк, вул. Дружби, буд. 19) до Головного управління ДФС у Донецькій області (, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, буд. 114) про скасування рішення № від 04.10.2018 року - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04 жовтня 2018 року про застосування штрафу у розмірі 20% за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) екологічного податку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення до Державного підприємства «Торецьквугілля» у розмірі 4307,29 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області(, 87526, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114) на користь Державного підприємства Торецьквугілля (3, Донецька обл., м. Торецьк, вул. Дружби, буд. 19) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Галатіна