Справа № 826/17288/17
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 червня 2019 року № 826/17288/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Добрівської Н.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шаповалової К.В.,

приставника позивача - Бурби К.В.,

представника відповідача - Івахненко І.В.,

представника третьої особи - Демченка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

з позовомГоловного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області
доПублічного акціонерного товариства «Укрнафта»
третя особа:Офіс великих платників податків ДФС
простягнення коштів з рахунків платника податків у банках, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (далі по тексту - ГУ ДФС у Полтавській області, позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (далі по тексту - ПАТ «Укрнафта», відповідач), третя особа: Полтавська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області про стягнення на користь Держави коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих платника податків у розмірі 109 724 871,30 грн, з них:

- суму податкового боргу з рентної плати за користування надрами для видобування нафти в розмірі 76 871 830,63 грн бюджетний рахунок - 0331, код платежу 13030700, отримувач - Управління ДКСУ у Новосанжарському районі Полтавської області, код одержувача - 37464450, МФО 831019;

- суму податкового боргу з рентної плати за користування надрами для видобування газу в розмірі 32 221 403,70 грн на бюджетний рахунок - 0331, код платежу 13030800, отримувач - Управління ДКСУ у Новосанжарському Полтавської області, код одержувача - 37464450, МФО 831019;

- суму податкового боргу з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату в розмірі 631 637,08 грн, на бюджетний рахунок - 0331, код платежу 13030900, отримувач - Управління ДКСУ у Новосанжарському районі Полтавської області, код одержувача - 37464450, МФО 831019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем обліковується податковий борг у наведеному у позові розмірі, який виник у зв`язку з несплатою останнім узгоджених сум податкових зобов`язань згідно самостійно визначених платником зобов`язань у відповідних розрахунках за період з травня 2015 року по грудень 2017 року, з урахуванням уточнюючих розрахунків, часткової сплати суми заборгованості, рішень про розстрочення податкового боргу, а також донарахованих контролюючим органом штрафних санкцій. Позивачем вживались заходи щодо стягнення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги, однак дані заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідачем.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2018 позовну заяву залишено без руху.

На виконання вимог ухвали суду 12.02.2018 позивачем подана уточнена позовна заява, в якій сума заборгованості платника (загальна складає 110 444 325,12 грн) визначена у наступних розмірах:

- з рентної плати за користування надрами для видобування нафти - 77 221 775,04 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газу - 32 530 394,13 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату - 692 155,95 грн.

20.03.2018 ухвалою суду відкрито провадження та призначено підготовче засідання у справі.

На виконання вимог ухвали суду щодо надання детального розрахунку суми боргу відповідача, що підлягає стягненню, ГУ ДФС у Полтавській області 12.04.2018 надано інформацію, відповідно до якої, загальна сума боргу ПАТ «Укрнафта» на вказану дату становить 106 684 277,52 грн, з них:

- з рентної плати за користування надрами для видобування нафти - 73 753 033,49 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газу - 32 243 688,54 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату - 685 610,42 грн.

18.04.2018 відповідачем наданий відзив на позовну заяву, в якому уповноважений представник ПАТ «Укрнафта» просить відмовити у задоволені позову повністю, посилаючись на безпідставність визначення позивачем суми боргу, наполягає на тому, що у ПАТ «Укрнафта» не існувало обов`язку декларувати у вищезазначених періодах 2015 та 2016 років відповідні суми авансових внесків з плати за користування надрами, оскільки на той час такого виду податку не існувало взагалі, а тому й авансові внески з неіснуючого податку не могли бути розраховані та задекларовані. Крім того, представник відповідача вказує, що визначені Позивачем до стягнення суми авансових внесків не є грошовим (податковим) зобов`язанням (оскільки відсутні в переліку загальнодержавних податків та зборів, наведеному у статті 9 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим їх суми не можуть формувати податковий борг. Також, представник відповідача у своєму відзиві стверджує, що за період з серпня 2015 року по березень 2018 року загалом перераховано на рахунки державного бюджету за місцезнаходженням Полтавської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області 108 155 563,02 грн рентної плати. До того ж, на переконання представника відповідача, у ГУ ДФС у Полтавській області відсутні правові підстави для стягнення самостійно нарахованої пені. Окремо представник відповідача наголошує, що ГУ ДФС у Полтавській області не може вважатись контролюючим органом, уповноваженим на стягнення будь-якого можливого податкового боргу як з плати за користування надрами так і рентної плати за користування надрами із ПАТ «Укрнафта», яке перебуває на обліку в Міжрегіональному головному управлінні ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників.

19.04.2018 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій визначено загальну суму боргу, що підлягає стягненню з відповідача (з урахуванням здійснених останнім перерахувань) у розмірі 106 682 332,40 грн, з них:

- з рентної плати за користування надрами для видобування нафти - 73 753 033,49 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газу - 32 243 688,54 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату - 685 610,42 грн.

17.05.2018 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач стверджує про правомірність нарахування суми боргу ПАТ «Укрнафта» у визначеному контролюючим органом розмірі та наявність у нього повноважень на стягнення такої суми у судовому порядку.

У підготовчому засіданні 22.05.2018 за результатами розгляду клопотання відповідача про зупинення провадження у справі - відмовлено у його задоволені.

22.05.2018 позивачем подані письмові заперечення на відповідь на відзив, в яких представник відповідача, крім іншого, наголошує на неправомірності включення позивачем до визначеної ним суми заборгованості зобов`язання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями, які, з огляду на оскарження їх у судовому порядку, в силу положень Податкового кодексу України є неузгодженими.

07.06.2018 на адресу суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, в яких, з урахуванням часткової сплати відповідачем суми заборгованості, сума боргу, що підлягає стягненню з ПАТ «Укрнафта», становить 89 215 616,40 грн, з них:

- з рентної плати за користування надрами для видобування нафти - 63 346 287,82 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газу - 25 352 693,60 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату - 516 634,98 грн.

З урахуванням поданих позивачем уточнень, відповідачем 10.07.2018 подані додаткові пояснення, в яких стверджується про відсутність підстав у контролюючого органу визначати суму боргу у заявленому останнім розмірі з огляду на сплату відповідачем частини суми зобов`язань, що підтверджується копіями платіжних доручень, наданих для приєднання до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 10.07.2018, з урахуванням позицій учасників справи, на позивача покладено обов`язок надати витяги з карток платника та детальний розрахунок заборгованості ПАТ «Укрнафта».

06.09.2018 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в яких сума заборгованості, що підлягає стягненню з ПАТ «Укрнафта» визначена позивачем у розмірі 76 547 908,33 грн, з них:

- з рентної плати за користування надрами для видобування нафти - 54 297 302,56 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газу - 21 803 585,66 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату - 447 020,11 грн.

10.09.2018 від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких представник ПАТ «Укрнафта» стверджує про перерахування відповідачем станом на 06.09.2018 за період з 01.01.2015 по 06.09.2018 по спірним зобов`язанням суму у розмірі 142 804 730,09 грн, на підтвердження чого надані копії платіжних доручень.

11.09.2018 позивачем подана заява про уточнення позовних вимог, в якій сума боргу, що підлягає стягненню з ПАТ «Укрнафта» визначена у розмірі 75 352 006,92 грн, з них:

- з рентної плати за користування надрами для видобування нафти - 54 297 302,56 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газу - 21 054 704,36 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату - 447 020,11 грн.

26.09.2018 від ПАТ «Укрнафта» надійшли додаткові пояснення (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог), в яких представник відповідача, як і в своїх попередніх поясненнях вказує на те, що при визначенні суми боргу позивачем не була врахована сума, що вже сплачена відповідачем до бюджету.

18.10.2018 позивачем подані додаткові пояснення, в яких, на спростування доводів відповідача представник ГУ ДФС у Полтавській області наголошує на тому, що податковий борг, який рахувався в інтегрованих картках платника до 01.01.2018 у зв`язку із внесенням наказом Міністерства фінансів України від 29.12.2017 за №1175 змін до Класифікації доходів бюджету було перенесено на визначені у відповідності до нової класифікації коди бюджетної класифікації.

За результатами розгляду клопотання представника відповідача про проведення експертизи в рамках спірних правовідносин ухвалою суду у підготовчому засіданні 05.11.2018 відмовлено у його задоволені.

Також у підготовчому засіданні 05.11.2018 постановлено ухвалу про закінчення підготовчого провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

03.12.2018 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, у відповідності до якої сума боргу, що підлягає стягненню з відповідача становить 70 799 027,06 грн, з них:

- з рентної плати за користування надрами для видобування нафти - 49 297 302,56 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газу - 21 054 704,36 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату - 447 020,11 грн.

За результатами заслуховування пояснень учасників справи, у судовому засіданні 11.12.2018 оголошено перерву та зобов`язано представника позивача надати детальний розрахунок боргу з поясненнями щодо підстав для нарахування пені.

На виконання вимоги суду позивачем 28.01.2019 надані письмові пояснення, в яких уповноважений представник ГУ у Полтавській області вказує на те, що контролюючим органом (якому надано повноваження, зокрема, надсилати платникові податку вимогу) є центральний орган доходів і зборів, будь-який його територіальний орган як за місцем основного обліку платника, так за місцем його неосновного обліку (у тому числі за місцем реєстрації його підрозділів, знаходженням майна тощо), який здійснює адміністрування будь-якого виду податку. Також представник позивача в своїх поясненнях наголошує, що подальша зміна назви податку, з якого виникла спірна податкова заборгованість, виключення такого податку з переліку загальнодержавних податків та зборів не впливає на обсяг податкового обов`язку платника, що виник до часу таких змін, та не звільняє його від сплати податкового боргу. Стосовно нарахованої пені, представник позивача вказує, що остання була нарахована у відповідності до вимог податкового законодавства на суму податкових зобов`язань з рентної плати, що нарахована платником рентної плати за податковий (звітний) період, але не сплачена протягом встановлено законом строку, що настають за останнім календарним днем граничного строку подання податкової декларації, а також з урахуванням рішення №264/с від 06.10.2015 про скасування розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу). При цьому, нарахування пені на суму податкового борту проводиться контролюючим органом автоматично в інтегрованій картці платника без винесення окремого рішення за наслідками такого нарахування. Представник позивача також вказує на відсутність доказів щодо оскарження ПАТ «Укрнафта» до контролюючого органу чи до суду про визнання протиправними дій (бездіяльності) щодо оперативною обліку позивача та відображення даних за результатами такого обліку в інтегрованій картці такого платника.

У зв`язку з надання представником відповідача у судовому засіданні 05.02.2019 копій платіжних доручень на підтвердження часткової сплати суми заборгованості, 27.02.2019 позивачем подана заява про уточнення вимог, в яких сума заборгованості, що підлягає стягненню з ПАТ «Укрнафта» складає 67 785 734,26 грн, з них:

- з рентної плати за користування надрами для видобування нафти - 46 297 302,56 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газу - 21 054 704,36 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату - 433 727,34 грн.

07.03.2019 від ПАТ «Укрнафта» надійшли письмові пояснення, в яких представник відповідача вкотре вказає на безпідставність вимог про стягнення з ПАТ «Укрнафта» визначеної контролюючим органом суми у зв`язку зі сплатою відповідачем заборгованості згідно наданих для приєднання до матеріалів справи копій платіжних доручень. Крім того, представник відповідача вказує на те, що сума пені - її розмір (% річних) позивачем не обґрунтована.

12.03.2019 позивачем подана заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої стягненню з ПАТ «Укрнафта» підлягає сума 57 785 734,26 грн, з них:

- з рентної плати за користування надрами для видобування нафти - 39 501 757,33 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газу - 18 101 371,10 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату - 182 605,83 грн.

За результатами заслуховування пояснень учасників процесу, в судовому засіданні 12.03.2019 постановлено ухвалу про залучення до участі у справі в якості третьої особи Офісу великих платників податків ДФС, про що останнього повідомлено ухвалою від 28.03.2019 та запропоновано надати пояснення по суті спору.

28.03.2019 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог в якій загальна сума боргу ПАТ «Укрнафта» визначена у розмірі 47 785 734,26 грн, з них:

- з рентної плати за користування надрами для видобування нафти - 35 926 481,68 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газу - 11 676 646,75 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату - 182 605,83 грн.

В своїх додаткових поясненнях від 08.04.2019 представник відповідача звертає увагу суду на тому, що позивачем підтверджується зарахування контролюючим органом в рахунок погашення податкового боргу 127 856 525,67 грн. При цьому, зважаючи на первісні вимоги позивача сума боргу становила 110 444 325,00 грн. У зв`язку з наведеним сума боргу, заявлена у позові є погашеною, а відтак, не зрозуміла позиція позивача, який в уточненій позовній заяві вказує суму боргу у розмірі 47 785 734,26 грн. Крім того, представник відповідача вказує на те, що за даними електронного кабінету станом на 09.04.2019 позивачем списана пеня у розмірі 11 086 682,36 грн, що, на переконання відповідача, свідчить про порушення контролюючим органом приписів п.131.2 Податкового кодексу України, оскільки сплачені платником податку кошти зараховані не в рахунок погашення податкового зобов`язання, а в рахунок погашення пені. Також представник відповідача зазначає, що у наданому позивачем розрахунку відсутня інформація про те, на яку суму грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами (боргу) позивачем нараховано пеню, який розмір (%річних) пені позивач застосовує при розрахунку.

В своїх письмових поясненнях, поданих до суду 18.04.2019 представник третьої особи - Офісу великих платників податків ДФС вказує, що у розглядуваних правовідносинах органом стягнення у розумінні пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України є податковий орган (позивач у справі), який на стадії виконання судового рішення враховує дійсний стан розрахунків платника з бюджетом, у тому числі й платежі, перераховані на погашення податкового боргу в процесі судового розгляду справи. Таким чином, за твердженням представника третьої особи, ГУ ДФС у Полтавській області є контролюючим органом, який є уповноваженим на стягнення податкового боргу з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин. Стосовно прийнятого Офісом великих платників податків ДФС рішення від 22.02.2017 №1 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках в рахунок погашення податкового боргу ПАТ «Укрнафта» представник третьої особи зазначає, що згідно пояснень ГУ ДФС у Полтавській області, відповідно до даних ІКП по ПАТ «Укрнафта» від виконання інкасових доручень, які виставлялися на розрахункові рахунки відповідача згідно рішення Офісу від 22.02.2017 №1, кошти в рахунок погашення податкового боргу, який обліковувався в ІКП ПАТ «Укрнафта» по Новосанжарському району Полтавської області, у період з травня 20018 року не надходили, а інкасові доручення повернуті банком без виконання на підставі пункту 2.18 Інструкції про безготівкові розрахунки в України в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 24.01.2004 №22. У зв`язку з наведеним та наявністю на час надання цих пояснень суми заборгованості відповідача у розмірі 47 785 734,26 грн, представник третьої особи просить задовольнити позов.

16.05.2019 від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких представником висловлені заперечення щодо позиції відповідача і третьої особи, аналогічні попередньо наданим поясненням.

20.05.2019 позивачем подана заява про уточнення позовних вимог, в якій загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача становить 23 774 337,17 грн, з них:

- з рентної плати за користування надрами для видобування нафти - 17 623 404,84 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газу - 5 997 967,38 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату - 152 964,95 грн.

14.06.2019 від позивача надійшла заява про уточнення вимог, відповідно до якої загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з ПАТ «Укрнафта» складає 18 644 553,06 грн, з них:

- з рентної плати за користування надрами для видобування нафти - 12 499 278,95 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газу - 5 997 967,38 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату - 147 306,73 грн.

У зв`язку зі зменшенням суми позову, позивачем заявлено клопотання про повернення частини судового збору у зв`язку.

18.06.2019 представником відповідача надані додаткові пояснення, в яких наголошується на тих самих запереченнях відповідача проти позову, однак з урахуванням останньої заяви про уточнення позовних вимог.

В судовому засіданні 19.06.2019, з урахуванням наданої позивачем інформації щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо припинення Полтавської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області ухвалено про виключення даної особи зі складу учасників справи - третіх осіб.

Представник позивача у судовому засіданні позов, з урахуванням внесених уточнень, підтримав і просив його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечила і просила відмовити у його задоволенні зважаючи на здійснені ПАТ «Укрнафта» перерахування на сплату заборгованості.

Представник третьої особи - Офісу великих платників податків ДФС підтримав позицію позивача.

Заслухавши наведені в обґрунтування позову доводи представника позивача, а також заперечення представника відповідача по суті позовних вимог і позицію третьої особи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

ПАТ «Укрнафта» є платником окремих податків в Полтавському управлінні ГУ ДФС у Полтавській області.

Заявлений у даному провадженні податковий борг виник у зв`язку з не сплатою відповідачем рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин тому числі (з урахуванням остаточних уточнень позивачем вимог):

- з рентної плати за користування надрами для видобування нафти - 12 499 278,95 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газу - 5 997 967,38 грн;

- з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату - 147 306,73 грн.

Самостійно задекларовані суми грошових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за період з листопада 2015 року (згідно заяви про уточнення позову від 07.02.2018 (т.1 а.с.303-311) по грудень 2017 року за терміном сплати своєчасно не були сплачені підприємством у встановлений строк, у зв`язку з чим, до заявленої позивачем суми заборгованості врахована і сума пені, нарахована за даними зобов`язаннями.

У зв`язку із здійсненими відповідачем виплатами в рахунок погашення податкового боргу за спірний період, на день розгляду справи по суті сума боргу відповідача, згідно уточнень позовних вимог, складає 18 644 553,06 грн.

Даючи правову оцінку встановленим у справі обставинам з урахуванням наявних у справі доказів, оцінюючи доводи учасників справи, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України.

Згідно із визначенням, наведеним у підпункті 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності

Податковий борг визначається підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, як сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно із положеннями пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку, відповідно до пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України, визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

У пункті 56.11 статті 56 цього Кодексу закріплено, що грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків оскарженню не підлягає.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно із визначенням, наведеним у підпункті 14.1.153 статті 14 Податкового кодексу України податкова вимога - це письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (пункт 59.3 статті 59 Податкового кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, Полтавською ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області 01.09.2014 була винесена податкова вимога №436-25, яку направлено на адресу платника податків засобами поштового зв`язку з повідомлення про вручення та вручена останньому 04.09.2014.

Зі змісту підпункту 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України вбачається, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Податковий кодекс України містить спеціальні правила щодо застосування певних процедур під час стягнення коштів з рахунків платників податків та продажу їх майна, що перебуває у податковій заставі. Зокрема, відповідно до пункту 95.2. статті 95 Кодексу, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

У пункті 95.4 Податкового кодексу України передбачено, що орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Таким чином, погашення податкового боргу платника податку здійснюється шляхом:

1) стягнення грошових коштів, які знаходять на його рахунках, за рішенням суду;

2) продажу його майна, що перебуває в податковій заставі, за рішенням суду про надання дозволу;

3) стягнення коштів за рахунок готівки за рішенням суду.

З огляду на це положення, звертаючись до суду, податковий орган повинен обов`язково зазначати джерело погашення податкового боргу: кошти, готівка чи майно платника податків, оскільки від цього залежить порядок реалізації повноважень, вид судового провадження та предмет доказування у справі.

Крім того, в пункті 95.3 статті 95 Податкового кодексу України зазначено, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що стягнення грошових коштів з рахунків платника податків, продаж майна такого платника, що перебуває в податковій заставі та стягнення коштів за рахунок готівки платника податків - заходи адміністрування податків та зборів, спрямовані на погашення податкового боргу, що вчиняються органами стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» перебувало на обліку як платник податків у Міжрегіональному головному управлінні Міндоходів - Центральному офісі з обслуговування великих платників.

Станом на час розгляду справи, ПАТ «Укрнафта» перебуває на обліку як платник податків в Офісі великих платників Державної фіскальної служби.

Зареєстроване місцезнаходження суб`єкта господарювання юридичної особи ПАТ «Укрнафта» є: м. Київ, пров. Несторівський, 3-5.

Разом з тим, на обліку не за основним місцем обліку в Полтавській ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, як платники плати за користування надрами перебувають відповідна філія ПАТ «Укрнафта» - НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта».

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 63.3 статті 63 Податкового кодексу України встановлено, що з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків (абзац четвертий пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 181.1 статті 181 розділу V Кодексу у разі, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Отже, місце реєстрації платника податку є тотожним місцю реєстрації юридичної особи.

У відповідності до підпункту 257.3.1 пункту 257.3 статті 257 Податкового кодексу України, платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений цією статтею, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію, яка містить додатки (з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин):

- за місцезнаходженням ділянки надр, з якої видобуті корисні копалини, у разі розміщення такої ділянки надр у межах території України;

- за місцем обліку платника рентної плати у разі розміщення ділянки надр, з якої видобуто корисні копалини, в межах континентального шельфу та/або виключної (морської) економічної зони України.

Отже, місце обліку платника плати за користування надрами не може бути місцем реєстрації, у зв`язку з тим, що така реєстрація для плати за надра не передбачена діючим законодавством.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Податковим кодексом України (зокрема стаття 41) вирізняються поняття контролюючих органів та органів стягнення та розмежовуються їх повноваження.

Так, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи (пункт 41.1 статті 41 Податкового кодексу України).

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень (пункт 41.1 статті 41 Податкового кодексу України).

Одночасно суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податкова вимога також не надсилається платнику податків незалежно від того, з якого податку збільшився податковий борг - із того, який був зазначений у податковій вимозі, чи з іншого податку.

Зі змісту зазначеної правової норми, що кореспондується з положеннями статті 95 Податкового кодексу України, вбачається, що в разі непогашення добровільно податкового боргу, зазначеного в податковій вимозі, орган стягнення має право на погашення за рахунок коштів або майна платника податків всієї суми боргу, що виникла після надіслання податкової вимоги, тобто боргу перед бюджетом юридичної особи, а не її філій по окремих податках та зборах.

Реалізація таких повноважень, в зазначеному контексті, можлива лише централізовано з юридичної особи.

Отже, контролюючим органом, уповноваженим на стягнення податкового боргу з ПАТ «Укранафта» в даному випадку є саме Офіс великих платників податків ДФС.

Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 в справі №826/19259/14 (адміністративне провадження №К/9901/8894/18), в якій колегією суддів Касаційного адміністративного суду наголошено, що сукупний аналіз положень пункту 59.5 статті 59 та статті 95 Податкового кодексу України, дозволяють здійснити висновок про те, що в разі непогашення добровільно податкового боргу, зазначеного в податковій вимозі, орган стягнення має право на погашення за рахунок коштів або майна платника податків всієї суми боргу, що виникла після надіслання податкової вимоги, тобто боргу перед бюджетом юридичної особи, а не її філій по окремих податках та зборах.

Реалізація таких повноважень, в контексті , можлива лише з юридичною особою, оскільки філія не є суб`єктом господарювання в розумінні Господарського кодексу України, а є частиною юридичної особи.

Позивач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

З огляду на наведене, ГУ ДФС у Полтавській області є неналежним органом стягнення (позивачем) за вимогами про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» податкового боргу.

Вище зазначене свідчить про неправомірність звернення податкового органу до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» податкового боргу.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.2, 3, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська