Справа № 826/12686/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України, у якому позивач просила суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашової А. М., від 23 травня 2018 року про закінчення виконавчого провадження №55389332 з примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі №57684/16 "Ірина Георгіївна Бубенець проти України та 6 інших заяв" від 19 жовтня 2017 року;

- зобов`язати відповідача продовжити виконавче провадження вчинити дії, спрямовані на повне виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі №57684/16 "Ірина Георгіївна Бубенець проти України та 6 інших заяв" від 19 жовтня 2017 року;

- зобов`язати відповідача оформити платіжні доручення про перерахування на користь позивача в особі представника Кучеренка Дениса Сергійовича доплати різниці конвертації в національну валюту присудженої суми, виходячи з курсу гривні на 25 січня 2018 року, за винятком раніше виплаченої суми;

- зобов`язати відповідача розрахувати та сплатити на користь позивача в особі представника Кучеренка Дениса Сергійовича заборгованість (пеню) за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі №57684/16 "Ірина Георгіївна Бубенець проти України та 6 інших заяв" від 19 жовтня 2017 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Відповідно до Європейського суду з прав людини (далі також - ЄСПЛ) від 19.10.2017 у справі №57684/16 "Ірина Георгіївна Бубенець проти України та 6 інших заяв", ЄСПЛ отримав декларації щодо дружнього врегулювання спору, відповідно до яких заявники погодились відмовитись від будь-яких подальших скарг проти України щодо фактів, викладених у цих заявах, в обмін на зобов`язання Уряду України сплатити їм відшкодування, вказані в таблиці, що додається. Ці суми мають бути конвертовані в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу та виплачені протягом тримісячного строку від дати отримання повідомлення про ухвалення рішення Судом. У випадку несплати цих сум упродовж зазначеного тримісячного строку Уряд зобов`язався сплатити пеню у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, до якої має бути додано три відсоткові пункти, що нараховуватиметься з часу закінчення тримісячного строку і до моменту повного розрахунку.

З додатку до вказаного рішення вбачається, що заявнику ОСОБА_2 у якості відшкодування моральної та матеріальної шкоди і судових та інших витрат присуджено суму 3600 євро.

Листом від 30.11.2017 №46750/10490-0-30-17/5 Міністерство юстиції України у зв`язку з надходженням 20.11.2017 з ЄСПЛ повідомлення про ухвалення вищевказаного рішення повідомило представника позивача ОСОБА_3 про необхідність надіслання поштою чи подання нарочно заяви про виплату відшкодування, у якій мають бути зазначені реквізити банківського рахунку для перерахування коштів.

14.12 2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - державний виконавець) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55389332 з виконання рішення ЄСПЛ №57684/16 від 19.10.2017, стягувачем за яким є ОСОБА_1 , боржником - держава.

Листом від 15.12.2017 №55389332/20.1/22 державний виконавець вищевказану постанову направив Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства юстиції України та представнику позивача ОСОБА_3 до відома. У вказаному листі міститься пропозиція стягувачу у триденний строк з моменту отримання відповідної постанови направити до відділу у вигляді заяви повні банківські реквізити в національній валюті.

19.12.2017 до Міністерства юстиції України надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 від 12.12.2017 про виплату відшкодування, до якої зокрема було додано копію довідки банку з реквізитами рахунку ОСОБА_3 та копію довіреності ОСОБА_1 на ім`я вказаного представника.

Платіжним дорученням Міністерства юстиції України від 22.12.2017 №4543 кошти в сумі 118 923,67 грн. були перераховані на спеціальний реєстраційний рахунок Міністерства юстиції України. 3600 євро були конвертовані зазначеним органом по курсу Національного банку України (далі - НБУ) на 22.12.2017.

Листом від 28.12.2017 №55389332/20.1/22 державний виконавець повідомив представника позивача ОСОБА_3 про те, що 26.12.2017 на спеціальний реєстраційний рахунок Міністерства юстиції України перераховані кошти в сумі 118 923,67 грн. (еквівалент 3600 євро), призначені для виплати на користь ОСОБА_1 Вказаним листом, з огляду на те, що копія довіреності, надана ОСОБА_3 разом із заявою від 12.12.2017 не уповноважує його на отримання коштів, присуджених ОСОБА_1 , запропоновано надати до відділу повні банківські реквізити стягувача в національній валюті.

05.01.2018 відповідачем отримано заяву представника позивача ОСОБА_3 від 29.01.2018 про виплату відшкодування, до якої додано довіреність від 29.12.2017 №4290, відповідно до якої ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_3 , зокрема, на отримання присудженого майна або грошей, в т.ч. за рішенням ЄСПЛ.

Платіжним дорученням від 19.01.2018 №276, на якому міститься відмітка про оплату Державною казначейською службою України 25.01.2018, кошти в сумі 118 923,67 грн. перераховані на рахунок представника позивача ОСОБА_3 .

З копії довідки ПАТ КБ "Приватбанк" від 29.01.2018 вбачається, що 25.01.2018 на рахунок ОСОБА_3 Міністерством юстиції України перераховано 118 923,67 грн., на картку зараховано 118 329,05 грн., сума комісій - 594,62 грн.

23.05.2018 державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №55389332 у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення ЄСПЛ.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Вважаючи протиправною постанову про закінчення виконавчого провадження щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі №57684/16 "Ірина Георгіївна Бубенець проти України та 6 інших заяв" від 19.10.2017, ОСОБА_1 звернуласт з позовом до суду.

Позов мотивовано тим, що безпідставно закінчено виконавче провадження щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі №57684/16 "Ірина Георгіївна Бубенець проти України та 6 інших заяв" від 19.10.2017, оскільки зазначене рішення не виконано фактично у повному обсязі, а саме: 1) на день фактичного перерахування представнику позивача грошових коштів сума виплачена у розмірі 118 923,67 грн. за офіційним курсом Національного банку України станом на 25.01.2018 не еквівалентна 3600 євро; 2) витрати, пов`язані з наданням банківських послуг у розмірі 594,62 грн. були вирахувані із суми платежу118 923,67 грн., а не оплачені за рахунок бюджетних коштів; 3) не сплачені відсотки (пеня) за порушення строків виплати присудженої суми.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що рішення ЄСПЛ від 19.10.2017№57684/16 було виконано, відсутні підстави для визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №55389332 та зобов`язання відповідача продовжити виконавче провадження і вчинити дії, спрямовані на повне виконання зазначеного рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України, регулює Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Статтею 8 Закону № 3477-IV передбачено, що виплата Стягувачеві відшкодування має бути здійснена у тримісячний строк з моменту набуття Рішенням статусу остаточного або у строк, передбачений у Рішенні.

У разі порушення строку, зазначеного в частині першій цієї статті, на суму відшкодування нараховується пеня відповідно до Рішення.

Протягом одного місяця від дня відкриття виконавчого провадження за Рішенням Орган представництва надсилає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, постанову про відкриття виконавчого провадження та документи, передбачені у пункті "б" частини першої статті 7 цього Закону.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом 10 днів від дня надходження зазначених у частині третій цієї статті документів здійснює списання на вказаний Стягувачем банківський рахунок, а в разі його відсутності - на депозитний рахунок державної виконавчої служби коштів з відповідної бюджетної програми Державного бюджету України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів зауважує, що конвертація у національну валюту присудженої позивачу суми відбувається на день зарахування коштів на банківський рахунок позивача.

Відповідно практики Комітету Міністрів Ради Європи, виплата вважається здійсненою належним чином як тільки справедливу сатисфакцію було надано в розпорядження отримувача, тобто під його контроль.

До того ж, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. ст. 8 Закону № 3477-IV в разі відсутності банківського рахунку стягувача списання коштів здійснюється на депозитний рахунок державної виконавчої служби коштів з відповідної бюджетної програми Державного бюджету України.

Статтею 1 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що відшкодування - а) сума справедливої сатисфакції, визначена рішенням Європейського суду з прав людини відповідно до статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; б) визначена у рішенні Європейського суду з прав людини щодо дружнього врегулювання або у рішенні Європейського суду з прав людини про схвалення умов односторонньої декларації сума грошової виплати на користь Стягувача; виконання Рішення - а) виплата Стягувачеві відшкодування.

Згідно із ч.1 ст. з цього Закону, якою визначено фінансування витрат на виконання Рішення, однозначно встановлено, що виконання Рішення здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ч.5 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» витрати у зв`язку з валютообмінними фінансовими операціями та інші витрати, пов`язані з перерахуванням коштів, покладаються на боржника.

Тобто, весь процес виконання Рішення Європейського суду з прав людини здійснюється виключно за рахунок Державного бюджету України.

У підпункті 1 пункту 2, абзаці З підпункту З пункту 2 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення платежів, пов`язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 березня 2007 року № 408 визначено, що бюджетні кошти спрямовуються на виплату грошових сум за рішеннями закордонних юрисдикційних органів - міжнародного судового, в тому числі Європейського суду з прав людини та витрати, пов`язані з конвертацією валюти.

Таким чином, ні Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ні Рішенням Європейського суду з прав людини у справі № 57684/16 «Ірина Георгіївна Бубенець проти України та 6 інших заяв» від 19.10.2017 року не передбачено вирахування витрат на оплату банківських послуг із суми, передбаченої відповідним судовим рішенням, тобто не передбачено зменшення суми відшкодування 3600 євро присудженої позивачу.

Аналогічний правовий висновок наведено в постанові Верховного Суду від 31 січня 2018 року по справі № 826/5012/15.

Суд першої інстанції вищенаведене не врахував та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, що в повній мірі підтверджує доводи апелянта стосовно порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 лютого 2019 року - скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашової А. М., від 23 травня 2018 року про закінчення виконавчого провадження №55389332 з примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі №57684/16 "Ірина Георгіївна Бубенець проти України та 6 інших заяв" від 19 жовтня 2017 року;

Зобов`язати Міністерство юстиції України продовжити виконавче провадження вчинити дії, спрямовані на повне виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі №57684/16 "Ірина Георгіївна Бубенець проти України та 6 інших заяв" від 19 жовтня 2017 року;

Зобов`язати Міністерство юстиції України оформити платіжні доручення про перерахування на користь позивача в особі представника Кучеренка Дениса Сергійовича доплати різниці конвертації в національну валюту присудженої суми, виходячи з курсу гривні на 25 січня 2018 року, за винятком раніше виплаченої суми;

Зобов`язати Міністерство юстиції України розрахувати та сплатити на користь позивача в особі представника Кучеренка Дениса Сергійовича заборгованість (пеню) за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі №57684/16 "Ірина Георгіївна Бубенець проти України та 6 інших заяв" від 19 жовтня 2017 року.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.