Справа № 493/410/15-а
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2019 року

Київ

справа №493/410/15-а

адміністративне провадження №К/9901/14051/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Желєзного І.В., судді Чиркіна С.М., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу №493/410/15-а

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до Коритненської сільської ради Балтського району Одеської області, Балтської райдержадміністрації Одеської області, відділу Держземагенства у Балтському районі Одеської області

про встановлення розміру майнового та земельного паїв, інших відомостей, про законність та правильність розпаювання КСП і видачі відповідних документів, про визнання бездіяльності і дій відповідачів незаконними, протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2016 року (у складі колегії: головуючого судді Домусчі С.Д., суддів Коваля М.П., Кравця О.О.),

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

01 березня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Коритненської сільської ради Балтського району Одеської області, Балтської районної державної адміністрації Одеської області, Відділу Держземагенства у Балтському районі Одеської області про встановлення розміру майнового та земельного паїв, інших відомостей, про законність та правильність розпаювання КСП і видачі відповідних документів, про визнання бездіяльності і дій відповідачів незаконними, протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

30 березня 2016 року до Одеського апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2016 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року залишено без задоволення.

Постановляючи зазначене рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що обставини, на які посилаються заявники у своїй заяві, до нововиявлених обставин не відносяться.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

Не погоджуючись з рішеннями суду апеляційної інстанції, вважаючи його прийнятими з порушенням норм процесуального права, позивачі звернулися із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Касаційна скарга надійшла до суду 25 серпня 2016 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 жовтня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі №493/410/15-а, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати заперечення на касаційну скаргу, однак розгляд справи цим судом не був закінчений.

У зв`язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпункту 4 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, далі - КАС України) матеріали цієї справи передано до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 лютого 2018 року для розгляду цієї справи визначено новий склад колегії суддів: суддя-доповідач Берназюк Я.О., судді Гриців М.І. та Коваленко Н.В.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 червня 2019 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів, а саме: суддю-доповідача Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Чиркіна С.М.

Верховний Суд ухвалою від 25 травня 2019 року прийняв до провадження адміністративну справу №493/410/15-а та призначив її до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 26 червня 2019 року.

При розгляді цієї справи в касаційному порядку учасниками справи клопотань заявлено не було.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Касаційну скаргу позивачі обґрунтовують тим, що судом апеляційної інстанції з порушенням норм процесуального права прийнято рішення про відмову у задоволенні заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами. Зокрема, зазначають, що при винесенні Котовським міськрайонним судом Одеської області постанови від 06 жовтня 2015 року та Одеським апеляційним адміністративним судом ухвали від 10 лютого 2016 року, суди не повно з`ясували обставини справи, не надали належної оцінки доказам у справі, порушили права позивачів в процесі судового розгляду та принцип рівності учасників адміністративного процесу перед законом та судом, не застосували норми матеріального права, які регулюють спірні відносини.

Від інших учасників справи заперечень на касаційну скаргу не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій у касаційному порядку.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням частини третьої статті 211 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частини четвертої статті 328 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2016 року відповідає, а викладені в касаційній скарзі доводи скаржника є не прийнятні з огляду на наступне.

Стаття 245 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 245 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

З аналізу наведеної статті вбачається, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 06 лютого 2018 року № 816/4947/14 та від 13 лютого 2018 року № 815/756/14.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 06 березня 2018 року у справі № 2а-23903/09/1270 та від 03 квітня 2018 року у справі № 477/1012/14-а.

Колегія суддів також враховує, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена, зокрема, у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 552/137/15-ц.

Як вбачається із матеріалів справи, в поданій заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не вказали на наявність жодної, з визначених частиною другою статті 245 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року), обставини, які могли б бути підставою для перегляду ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року та яка відповідає таким критеріям визначення обставин як нововиявлених.

Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, що фактично зміст поданої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заяви становить аналіз постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 жовтня 2015 року та ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року, прийнятих за результатами розгляду поданого ними позову, в яких останні зазначають про порушенням судами норм матеріального та процесуального права, що, на думку заявників, у відповідності до статті 211 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року), є підставою для оскарження в касаційному порядку вказаних рішень, а не є підставою для їх перегляду в порядку статті 245 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року).

Суд зазначає, що не можуть бути визнані нововиявленими обставинами обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або ті, які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону щодо всебічного і повного дослідження обставин справи.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що оскільки подана заява не містить нововиявлених обставин, які стали відомі позивачам після прийняття судом рішення по вказаній справі та мали місце на час розгляду такої справи, та враховуючи, що заявники не зазначають про наявність жодної з підстав, визначених частиною другою статті 245 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року), для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, тому суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог поданої заяви щодо перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. На думку суду, обставини, на які посилаються заявники у своїй заяві, до нововиявлених обставин не відносяться.

Відповідно до частини першої статті 253 КАС України суд, за наслідками провадження за нововиявленими обставинами, може залишити заяву про перегляд судового рішення без задоволення.

У зв`язку із чим, колегія суддів Верховного Суду погоджується із судом апеляційної інстанції про відсутність підстав для перегляду справи №493/410/15-а за нововиявленими обставинами.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Зокрема, як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та рішення у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

У пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 43).

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

У відповідності до частини першої статті 350 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цього судового рішення) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд апеляційної інстанції ухвалив судове рішення, не допустивши порушень норм процесуального права, тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанцій - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: І.В. Желєзний

С.М. Чиркін