Справа № 635/2075/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 р. Справа № 635/2075/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 31.05.2019 (суддя Шинкарчук Я.А., по справі № 635/2075/19

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Шкоденка Андрія Олександровича третя особа Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції

про визнання дій неправомірними, скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати неправомірними дії поліцейського Управління ПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції Шкоденка А.О. щодо складання постанови серії НК № 484182 від 07.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; скасувати постанову серії НК № 484182 від 07.03.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.; судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,90 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 31.05.2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Скасовано постанову поліцейського патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції взводу № 2 роти № 6 батальйону № 4 молодшого лейтенанта поліції Шкоденка А.О. серії НК № 484182 від 07.03.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП стосовно ОСОБА_1

Відмовлено у задоволенні позову в частині визнання неправомірними дій поліцейського патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції взводу № 2 роти № 6 батальйону № 4 молодшого лейтенанта поліції Шкоденка А.О. щодо складання постанови серії НК № 484182 від 07.03.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

В задоволені стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,9 грн. відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким змінити рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог позивача щодо стягнення судових витрат - витрати на професійну правову правничу допомогу адвоката, а також в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП; стягнути судові витрати - витрати на професійну правову правничу допомогу в суді першої інстанції у сумі 5000,9 грн.; стягнути судові витрати - витрати на професійну правову правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 4200 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. При цьому, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взяті до уваги документи, надані на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, вказав, що такі витрати є доведеними та визначеними відповідним договором про надання правової допомоги та додатковими угодами до нього. Також, на думку позивача, суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог та закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення, чим порушив норми процесуального права.

У судовому заданні позивач вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції змінити.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 07.03.2019 року поліцейським патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Шкоденком Андрієм Олександровичем винесено постанову серії НК № 484182 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованої не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

За даними зазначеної постанови, позивач 07.03.2019 року о 21 год. 40 хв. в Харківській області на автодорозі М- 18 км 19 керував транспортним засобом SUBARU IMPREZA номерний знак НОМЕР_1 в темну пору доби, на якому не горіла лампа в режимі ближнього світла, чим порушив вимоги п. 31.4.3 В ПДР України.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вина позивача у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП є недоведеною, з огляду на що оскаржувана постанова підлягала скасуванню, у той же час суд першої інстанції вказав на непідтвердження позивачем оплати витрат на правничу допомогу на користь Адвокатського бюро «Борбунюк», окрім того зазначив про неспівмірність розміру витрат зі складністю справи щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Колегія суддів частково погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

В силу ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 стосуються висновків суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову в частині стягнення судових витрат - витрат на професійну правову правничу допомогу, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що виявилось у неправомірному виході за межі позовних вимог та закритті провадження у справі про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлені ст. 286 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, скасовуючи постанову у справі про адміністративне правопорушення суд першої інстанції зобов`язаний прийняти одне з рішень, передбачених п. 2, 3 частини 3 статті 286 КАС України.

Положення пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України кореспондується з положеннями статтті 247 КУпАП, згідно з якими провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Отже, приймаючи рішення про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, судом в обов`язковому порядку приймається рішення про закриття провадження у справі з наведених підстав незалежно від наявності чи відсутності такої позовної вимоги.

На підставі викладеного, колегія суддів підтримує висновки суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, та вважає рішення суду першої інстанції в цій частині таким, що прийняте у відповідності до чинного законодавства.

Також, колегія суддів зазначає, що позивач, обґрунтовуючи свої вимоги в цій частині, наводить зазначених вище перелік процесуальних норм, однак аналізуючи їх зміст доходить протилежного невірного висновку.

Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 року у справі № 815/4300/17, від 11.04.2018 року у справі № 814/698/16.

Так, між позивачем та Адвокатським бюро «Борбунюк», в особі адвоката Борбунюка О.О., укладено договір про надання правової допомоги № 11 від 11.03.2019 року, додаткову угоду № 1 до договору № 11 від 11.03.2019 року.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем для підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано ордер ХВ № 1106169 на надання правової допомоги адвокатом Борбунюком О.О., акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 88 від 14.03.2019 року, рахунок на оплату № 88 від 14.03.2019 року, квитанцію № 0.0..1 від 15.03.2019 року.

Колегія суддів, досліджуючи питання документального підтвердження витрат позивача на правову допомогу, не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності доказів на підтвердження надходження на рахунок Адвокатського бюро «Борбунюк» коштів у розмірі 5000,9 грн. за послуги згідно Додаткової угоди № 1 до Договору № 11 від 11.03.2019 року, оскільки матеріали справи містять копію відповідної квитанції та платіжного доручення.

У той же час, колегія суддів зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, слід виходити із обсягу фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару, співмірності послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 до Договору № 11 від 11.03.2019 року професійна правова правнича допомога, що надана позивачу, включала:

- консультація щодо оскарження у суді першої інстанції постанови серії НК № 484182 від 07.03.2019 року (30 хв.) - 700 грн.;

- вивчення судової практики з порушеного питання щодо оскарження у суді першої інстанції постанови серії НК № 484182 від 07.03.2019 року (30 хв.) - 700 грн.;

- складення адміністративного позову із доданими заявами та клопотаннями щодо оскарження у суді першої інстанції постанови серії НК № 484182 від 07.03.2019 року (155 хв.) - 2900 грн.

Колегія суддів вказує, що будь-яка робота, виконана у ході підготовки до справи (вивчення питання, аналіз чинного законодавства, судової практики) має своїм наслідком певні результати.

Натомість даний перелік не є конкретизованим, не містить детальний опис виконаних робіт, консультацій, що надавались позивачу, не зазначено яка саме судова практика вивчалась адвокатом, та яким чином така практика була використана при складанні позовної заяви.

Також, слід вказати, що предметом даної справи є оскарження постанови серії НК № 484182 від 07.03.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., що за визначенням Кодексу адміністративного судочинства України є справою незначної складності.

У той же час, розмір витрат, понесених позивачем у зв`язку із її оскарженням у судовому порядку в суді першої інстанції, склав 5000,9 грн., що є не співмірним зі складністю даної справи.

Отже, колегія суддів враховуючи викладене, вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає в цій частині підлягає скасуванню із прийняттям в цій частині нової постанови про стягнення на користь позивача судових витрат на правничу допомогу в розмірі 500 грн.

Стосовно вимог позивача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 6 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивачем на підтвердження понесених витрат позивачем надано рахунок на оплату № 109 від 12.06.2019 року, дублікат квитанції № 0.0..1 від 13.06.2019 року.

Відповідно до додаткової угоди № 2 до договору № 11 від 11.03.2019 року професійна правова правнича допомога, що надана позивачу у зв`язку із апеляційним оскарженням рішення суду першої інстанції у даній, включала:

- складення та подання апеляційної скарги на рішення Харківського районного суду Харківської області від 31.05.2019 року (180 хв.) - 4200 грн.

Беручи до уваги пропорційність задоволених вимог апеляційної скарги по відношенню до обсягу заявлених вимог, враховуючи незначну складність даної справи, часткового оскарження позивачем рішення суду першої інстанції переважно щодо розміру відшкодовуваних судових витрат, що не потребує аналізу та вивчення судової практики стосовно предмету позову, колегія суддів доходить висновку про необхідність відшкодування витрат у розмірі 200 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, прийняти в цій частині нову постанову, якою стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в суді в сумі 500 грн.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 31.05.2019 по справі № 635/2075/19 скасувати в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на професіну правничу допомогу у розмірі 500 грн.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді в сумі 500 (п`ятсот) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в Другому апеляційному адміністративному суді в сумі 200 (двісті) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

В іншій частині рішення Харківського районного суду Харківської області від 31.05.2019 року у справі № 635/2075/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов