Справа № 340/1213/19
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/1213/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Сагуна А.В. розглянувши за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, 25009) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (), яка полягає у невиплаті за січень 2019 року пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () виплатити пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 за січень 2019 року.

Також позивач просить суд допустити негайне виконання рішення суду в межах суми стягнення пенсії за один місяць.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що у зв`язку з окупацією частини території України та проведенням антитерористичної операції вона вимушена була покинути своє постійне місце проживання сел. Донецький м. Кіровська Луганської області та переміститись на підконтрольну територію України в смт. Новгородка Кіровоградської області. Після переміщення стала на облік в Новгородківському відділі обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області як внутрішньо переміщена особа та отримала довідку № від 06.07.2017 року. В квітні 2019 року позивач звернулася із письмовою заявою Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області про виплату заборгованості по пенсії за січень 2019 року. На що відповіді так і не отримала. Таку бездіяльність відповідача щодо не виплати недоотриманої пенсії за січень 2019 року вважає протиправною.

Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з вимогами, викладеними в адміністративному позові не погоджується, оскільки відповідно до внесених змін до п.18 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365, суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Відповідач зазначає, що на сьогодні такий Порядок Урядом не прийнято, тому сума пенсії за січень 2019 року, яка вже нарахована, буде виплачена на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Враховуючи викладене, Головне управління вважає, що діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України та правомірно припиняли виплату пенсії після усунення обставин проводили нарахування (а.с.43-44).

У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності, та згідно ст.ст.257, 263 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Клопотань позивача та представника відповідача про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (а.с.9).

В квітні 2019 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області із заявою, в якій просили виплатити їй заборгованість по пенсії за січень 2019 року (а.с.22).

Проте відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на вищевказану заяву позивач так і не отримала.

Судом вбачається, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із невиплатою позивачу суми нарахованої пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 року за №1706-VII, з наступними змінами та доповненнями, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 даної статті передбачено, що для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року за №637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", з наступними змінами та доповненнями, припинення або відновлення соціальних виплат проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад або територіальними органами Пенсійного фонду України згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року за №365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам".

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року за №365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", з наступними змінами та доповненнями, комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворені районними, районними у мм. Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад, приймають рішення про відновлення або про відмову у відновленні соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, довідки яких недійсні на дату набрання чинності цією постановою, відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого цією постановою, за умови отримання внутрішньо переміщеною особою нової довідки відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року за № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб".

Згідно з п.18 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, що затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року за № 365, з наступними змінами та доповненнями, повторне призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі у разі їх припинення відповідно до підпункту 4 пункту 12 цього Порядку можливе лише через шість місяців після такого припинення і виконання всіх процедур, необхідних для їх призначення, передбачених законодавством. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що сума пенсії за січень 2019 року нарахована та буде виплачена на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України (а.с.43-44).

З огляду на викладене, вбачається, що відповідачем здійснено нарахування позивачу пенсії за січень 2019 року, однак не проведено її виплату у зв`язку з відсутністю відповідного порядку Кабінету Міністрів України.

Проте, суд не може погодитись із вищенаведеними діями відповідача з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за №1058-IV, з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до ч.1 ст.7 даного Закону, загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами, зокрема законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом, та обов`язковості фінансування за рахунок коштів Пенсійного фонду витрат, пов`язаних з виплатою пенсій та наданням соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом.

Пунктом 9 ч.1 ст.16 цього ж Закону передбачено, що застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

З аналізу вищенаведених норм можна прийти до висновку, що порядок та умови отримання пенсійних виплат регулюються виключно Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов`язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних їй сум пенсій.

Відповідно до ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі "Суханов та Ільченко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Тому, не виплачуючи позивачу нараховану пенсію, мотивуючи це відсутністю передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є об`єктом захисту за ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Щокін проти України", питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

Отже, встановлення судом відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

Відповідно до п.3 і п.8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що бездіяльність відповідача, що полягала у не виплаті пенсії позивачу за січень 2019 року є протиправною, оскільки не відповідає зазначеним критеріям правомірності.

Проте відповідач, посилаючись у відзиві на позовну заяву на практику Верховного Суду по справі №К/9901/16758/18 від 14.02.2018 р., вказує, що в п. 26 свого рішення суд зазначив, що відсутність визначених Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій, призвела до того, що Пенсійний фонд України не має правових підстав та законного способу дій для реалізації своїх повноважень, що виключає можливість перерахунку зазначених пенсій (а.с.43-44).

Тому, як вбачається судом, відповідач зробив висновок, застосовуючи норми по аналогії права, що нараховані суми за минулий час внутрішньо переміщеним особам, можуть виплачуватися органами Пенсійного фонду тільки за наявності Порядку встановленого Кабінетом Міністрів України, так як на сьогодні такий Порядок відсутній виплати не здійснюються до його ухвалення (а.с.43-44).

Щодо вказаних вище доводів відповідача, суд зазначає, що постанова Верховного Суду, на яку посилається відповідач, регулює істотно інші спірні правовідносини, зокрема в яких, особа звернулась до суду з адміністративним позовом, яким просила визнати протиправним рішення пенсійного органу про відмову в проведенні перерахунку розміру пенсії на підставі довідки про заробітну плату, яка видана прокуратурою області та відповідно зобов`язати пенсійний орган провести перерахунок. Тому висновки Верховного Суду в постанові від 14.02.2018 р. по справі №К/9901/16758/18 до спірних правовідносин у даній справі застосуванню не підлягають.

Водночас, з урахуванням викладеного, для відновлення порушеного права позивача на отримання пенсії, відповідача слід зобов`язати здійснити позивачу виплату пенсії за вказаний вище період.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Щодо допуску до негайного виконання рішення в межах суми стягнення пенсії за один місяць, суд зазначає наступне.

Приписами ч. 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Водночас при зверненні до суду з даним адміністративним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судовий збір у вказаному вище розмірі підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7 а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (), яка полягає у невиплаті за січень 2019 року пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 ) - протиправною.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () виплатити пенсію ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 ) за січень 2019 року.

В частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць рішення суду виконується негайно.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області ().

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295-296 та пунктом 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. Сагун