Справа № 826/5587/16
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

26 червня 2019 року
Київ
справа №826/5587/16
провадження №К/9901/24599/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Смоковича М. І.,
суддів: Білак М. В., Калашнікової О. В.
розглянув у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, за участю третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування наказу, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Генерального штабу Збройних Сил України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2016 року, прийняту у складі головуючого судді Мазур А. С., та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого Губської Л. В., суддів: Ісаєнко Ю. А., Оксененка О. М.,
І. Суть спору
1. У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом Генерального штабу Збройних Сил України, за участю третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 19 лютого 2016 року № 65 в частині накладення на полковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення позбавлення військового звання.
2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що він проходив військову службу у військовому званні полковника на посаді військового комісара Якимівського районного військового комісаріату Запорізької області оперативного командування Схід Сухопутних військ Донецької області Збройних Сил України.
2.1. Однак, за результатами проведеного службового розслідування військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 було прийнято наказ від 28 січня 2016 року № 15, відповідно до якого прийнято рішення клопотати перед вищим командуванням про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді позбавлення військового звання за порушення вимог частин першої, другої статті 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі Статут внутрішньої служби ЗСУ), щодо зобов`язання військовослужбовця неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін, на підставі підпункту ж пункту 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV.
2.2. Підстава прийняття оскаржуваного наказу зумовлена скоєнням дисциплінарного проступку, який полягає, на думку відповідача, у несвоєчасному виконанні наказу, що стосується передачі справ та посади.
2.3. Позивач стверджує, що після прибуття з лікарняного на службу він виконав наведений наказ, однак відповідачем прийнято рішення про позбавлення ОСОБА_1 військового звання.
2.4. Вважаючи наказ від 19 лютого 2016 року № 65 протиправним, оскільки прийнятий з порушенням Порядку проведення службових розслідувань стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 608 та Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 року № 82, ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про його скасування.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
3. Починаючи з 1980 року, ОСОБА_1 проходив військову службу, а з 25 грудня 1998 року обіймав посаду військового комісара Слов`янського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_2 Сухопутних військ Збройних Сил України.
4. Згідно з наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 10 листопада 2015 року № 867, у відповідності до пункту 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 позивача увільнено із займаної посади та призначено на посаду військовим комісаром Якимівського районного військового комісаріату Запорізької області оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_2 Сухопутних військ Збройних Сил України
5. На підставі наказу Донецького обласного військового комісаріату від 16 листопада 2015 року № 217 позивача звільнено від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою з 16 листопада 2015 року, а тимчасове виконання обов`язків військового комісара покладено на майора ОСОБА_2 , заступника військового комісара начальника мобілізаційного відділення Слов`янського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області.
6. 05 грудня 2015 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 видано наказ № 233, відповідно до якого полковнику ОСОБА_1 з виходом на службу після хвороби наказано передати справи та посаду заступнику військового комісара-начальнику мобілізаційного відділення цього ж військового комісаріату майору ОСОБА_2 .
7. 10 грудня 2015 року тимчасово виконуючим обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 видано припис № 6063, яким запропоновано позивачу 10 грудня 2015 року вибути до Якимівського районного військового комісаріату Запорізької області для подальшого проходження служби. Строк прибуття 11 грудня 2015 року.
8. У зв`язку з неможливістю вказаний припис вручити позивачу, 10 грудня 2015 року посадовими особами складено відповідний акт.
9. Згідно з наказом військового комісара Слов`янського об`єднаного міського військового комісаріату від 08 грудня 2015 року № 164 полковника ОСОБА_1 , військового комісара Слов`янського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_2 Сухопутних військ Збройних Сил України, виключено зі списків особового складу, знято з усіх видів матеріального забезпечення і вирішено вважати таким, що вибув 10 грудня 2015 року до нового місця служби, до Якимівського районного військового комісаріату Запорізької області військової частини НОМЕР_1 .
10. Підставою зазначено наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 10 листопада 2015 року № 867.
11. В подальшому, наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25 січня 2016 року № 10, з метою з`ясування причин та обставин невиконання наказу від 05 грудня 2015 року № 233 призначено службове розслідування, за результатами проведення якого складено акт від 12 лютого 2016 року, затверджений 12 лютого 2016 року т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прийнято рішення про направлення результатів службового розслідування до Військової частини НОМЕР_1 для прийняття рішення.
12. Згідно з наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 02 лютого 2016 року № 28 полковника ОСОБА_1 , призначеного наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 10 листопада 2015 року № 867 на посаду військового комісара Якимівського районного військового комісаріату Запорізької області оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 02 лютого 2016 року зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 та на всі види забезпечення.
13. Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 04 лютого 2016 року № 30, полковник ОСОБА_1 вважається таким, що вибув у Військову частину НОМЕР_2 міста Запоріжжя з 04 січня 2015 року для проходження військово-лікарської комісії.
14. 28 січня 2016 року за результатами проведеного службового розслідування військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 видано наказ № 15, яким прийнято рішення клопотати перед вищим командуванням про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді позбавлення військового звання за порушення вимог частин першої, другої статті 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, який зобов`язує військовослужбовця неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.
15. Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12 лютого 2016 року № 24 вищенаведений наказ скасовано та вказано доопрацювати матеріали службового розслідування відносно позивача, а також надати акт службового розслідування на затвердження.
16. Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12 лютого 2016 року № 25 у зв`язку з прийняттям справ та посади військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 полковником ОСОБА_1 результати службового розслідування направлено до Військової частини НОМЕР_1 для прийняття рішення.
17. 18 лютого 2016 року т.в.о. командувача Сухопутних військ Збройних Сил України Хомчак Р. Б. направив начальнику Генерального штабу Головнокомандувачу Збройних Сил України генералу армії України Муженку В. М. клопотання про накладення на полковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді позбавлення військового звання. В обґрунтування такого виду стягнення зазначено, що полковник ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги абз.1-4 ст. 11, 40, 257 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, який зобов`язує військовослужбовця неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.
18. За результатами проведеного службового розслідування та клопотання т.в.о. командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 18 лютого 2016 року № 116/9/2548, начальником Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України видано наказ від 19 лютого 2016 року № 65, яким за порушення Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а саме вимог: статті 11 в частині беззастережного виконання наказів командира; статті 37 в частині зобов`язання неухильного виконання відданого йому наказу у зазначений термін; статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України в частині неухильного виконання вимог військових статутів, наказів командирів, несвоєчасного виконання наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 10 листопада 2015 року № 867 (по особовому складу) на позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді позбавлення військового звання.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
19. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року, позов задоволено.
19.1. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 19 лютого 2016 року № 65 в частині накладення на полковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення позбавлення військового звання.
20. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ не відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.
21. Зазначена позиція була підтримана і Київським апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.
IV. Касаційне оскарження
22. У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та прийняти нове, яким в позові відмовити.
23. В обґрунтування касаційної скарги вказує, що судами попередніх інстанцій не взято до уваги, що ігнорування позивачем вимог наказів керівництва та свідоме ухилення від їх виконання підривають авторитет військової влади та можуть призвести до тяжких наслідків, а саме зриву чергової хвилі мобілізації в період дії особливого періоду.
24. В свою чергу, адвокат позивача у запереченні вказує на безпідставність касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
25. Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
26. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
27. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII Перехідні положення КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
28. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
29. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
30. Законом України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України, згідно з преамбулою якого цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту. Положення Статуту поширюються на громадян, звільнених з військової служби у відставку або у запас з правом носіння військової форми одягу, під час носіння ними військової форми одягу. Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, внутрішні війська Міністерства внутрішніх справ України, війська Цивільної оборони України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту.
31. Відповідно до пункту 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
24. Відповідно до пункту 7 Дисциплінарного статуту ЗСУ застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.
25. За приписами пункту 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.
26. Пунктом 68 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначені дисциплінарні стягнення, які можуть бути накладені на молодших та старших офіцерів, зокрема, найсуворіше з яких, підпункт ж позбавлення військового звання.
27. Відповідно до пункту ж частини шостої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку.
28. За змістом пункту 40 Положення про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, затвердженого Указом Президента від 07 листопада 2001 року № 1053/2001, особи офіцерського складу, прапорщики (мічмани), яких переміщують по службі, мають вибути до нового місця служби після здавання справ та посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі, а ті з них, які на цей час перебувають у відпустці чи на лікуванні, після повернення з відпустки (лікування) з урахуванням часу на здавання справ та посади.
29. Згідно з підпунктом 1.2 пункту 1 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 року № 82 (далі Інструкція № 82), службове розслідування проводиться у разі невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини.
30. Пунктами 2.2 2.3 Інструкції № 82 визначено, що особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб, проведення додаткових ревізій. У разі відмови надати пояснення військовослужбовцем, стосовно якого проводиться службове розслідування, посадовою особою, що його проводить, складається відповідна довідка. Зміст такої довідки засвідчується підписами двох свідків цього факту.
31. Відповідно до пункту 4.3 Інструкції, після підписання акт службового розслідування подається на розгляд посадовій особі, яка призначила розслідування. До акту додаються всі матеріали розслідування.
VI. Позиція Верховного Суду
32. Отже, прийняттю рішення про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення передує проведення службового розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
33. Аналіз наведених правових норм дає також підстави для висновку, що під час вирішення питання про застосування того чи іншого виду дисциплінарного стягнення, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.
34. З матеріалів справи вбачається, що фактично підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугувало неналежне виконання наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 05 грудня 2015 року № 233, яким наказано полковнику ОСОБА_1 з виходом на службу після завершення хвороби передати справи та посаду заступнику військового комісара начальнику мобілізаційного відділення цього ж військового комісаріату майору ОСОБА_2 .
35. Однак, судами попередніх інстанцій встановлено, що на час видання наказу військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 грудня 2015 року № 233 про передачу справ та посади, позивач знаходився на лікарняному до 01 лютого 2016 року включно.
36. Аналіз наведених обставин дає підстави для висновку, що у позивача не сплинув термін виконання наказу, оскільки його виконання передбачає прибуття на службу після завершення хвороби, що свідчить про хибність висновку відповідача щодо несвоєчасного виконання ОСОБА_1 наказу, та як наслідок, відсутність підстав для проведення службового розслідування і накладення на полковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.
37. Крім того слід зазначити, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року у справі № 805/141/16-а, яка набрала законної сили, визнано протиправним наказ тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_2 від 08 грудня 2015 року № 164 в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу, зняття з усіх видів матеріального забезпечення і рішення щодо вважати таким, що вибув 10 грудня 2015 року до нового місця служби, до Якимівського районного військового комісаріату Запорізької області військової частини НОМЕР_1 , та зобов`язано т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_2 змінити наказ від 08 грудня 2015 року № 164 шляхом зазначення дати виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу, зняття з усіх видів матеріального забезпечення і рішення щодо дати вважати таким, що вибув до нового місця служби, до Якимівського районного військового комісаріату Запорізької області військової частини НОМЕР_1 02 лютого 2016 року.
38. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
39. Доводи ж касаційної скарги не спростовують висновки судів і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
40. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
VII. Судові витрати
41. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Генерального штабу Збройних Сил України залишити без задоволення.
2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович
Судді М. В. Білак
О. В. Калашнікова