Справа № 822/1791/18
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 822/1791/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

20 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М. ,

секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,

за участю:

представника відповідача: Хропуна Вадима Віталійовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року (ухвалена в м.Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
в травні 2018 року позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року, адміністративний позов було задоволено частково та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання судового рішення на протязі місяця з часу набрання рішенням законної сили.

19.12.2018 року військова частина НОМЕР_1 подала до Хмельницького окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2018 року по справі № 822/1791/18 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії.

В даному звіті відповідач зазначив, що ним в повному обсязі виконано рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2018 року по справі № 822/1791/18, а тому просить суд прийняти вказаний звіт.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року прийнято звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2018 року по справі № 822/1791/18 в частині виконання військовою частиною НОМЕР_1 даного судового рішення про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути звернення сержанта ОСОБА_1 , стрільця - командира мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу, мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_2 .

Встановлено новий строк для подання військовою частиною НОМЕР_1 звіту про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2018 року по справі № 822/1791/18 на протязі 30 календарних днів з дати набрання даною ухвалою законної сили, в частині виконання судового рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2018 року по справі № 822/1791/18, яким зобов`язано військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення щодо виплати винагороди ОСОБА_1 за безпосередню участь в умовах особливого періоду, здійсненні заходів забезпечення правопорядку на державному кордоні в районі антитерористочної операції за періоди з 25 вересня 2014 року по 02 березня 2015 року, з 02 квітня по 21 травня 2015 року.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині встановлення нового строку для подання військовою частиною НОМЕР_1 звіту про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2018 року по справі № 822/1791/18.

Позивач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявка суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 382 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що докази і доказування - один із найважливіших інститутів адміністративного права. Адже саме з допомогою доказів суд з`ясовує дійсні правовідносини сторін, обставини, що мають значення для справи.

Доказом є не факт, не обставина, а фактичні дані.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Достатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.

Так, відповідач у звіті зазначив, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2018 року по справі № 822/1791/18 у військовій частині НОМЕР_1 в межах компетенції повторно розглянуто звернення сержанта ОСОБА_1 щодо виплати винагороди за безпосередню участь в умовах особливого періоду здійсненні заходів забезпечення правопорядку на державному кордоні в районі антитерористочної операції за періоди з 25 вересня 2014 року по 02 березня 2015 року, з 02 квітня по 21 травня 2015 року, та вирішено відмовити у виплаті винагороди за безпосередню участь в умовах особливого періоду, здійсненні заходів забезпечення правопорядку на державному кордоні в районі антитерористочної операції за періоди з 25 вересня 2014 року по 02 березня 2015 року, з 02 квітня по 21 травня 2015 року, про що позивача повідомлено листом від 18.12.2018 року № 42/2/4154, копія якого долучена до звіту про виконання судового рішення.

В даному випадку, на виконання судового рішення Хмельницького окружного адміністративного суду, яке набуло законної сили апелянт, як доказ надав копію протоколу №5 засідання членів комісії щодо вирішення питання по виконанню рішення суду від 10 липня 2018 року по справі № 822/1791/18 та копію листа від 18 грудня 2018 року № 42/2/4154, в якому зазначено про відсутність правових підстав виплачувати винагороду ОСОБА_1 за безпосередню участь в умовах особливого періоду та вважає, що вказане є належним доказом виконання вищевказаного рішення суду.

Проте, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги докази надані відповідачем в підтвердження виконання судового рішення, оскільки, як вбачається зі змісту мотивувальної частини рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2018 року, висновки суду ґрунтувались на тому, що позивач має право на отримання винагороди за безпосередню участь в умовах особливого періоду. Разом з тим, резулятивна частина вказаного судового рішення не наділяє альтернативного вирішення спору, а ніж прийняття рішення щодо виплати ОСОБА_1 спірної винагороди.

Таким чином, на переконання суду апеляційної інстанції відмова відповідача, яка викладена листом не може слугувати належним виконанням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року. Будь яких інших доказів реальності виконання судового рішення відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано.

З урахуванням встановлених обставин, та наданих доказів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що суб`єкт владних повноважень виконав свій обов`язок щодо подання звіту про виконання судового рішення частково, так як ним повторно розглянуто звернення позивача, але не прийнято рішення щодо виплати ОСОБА_1 винагороди за безпосередню участь в умовах особливого періоду, здійсненні заходів забезпечення правопорядку на державному кордоні в районі антитерористочної операції за періоди з 25 вересня 2014 року по 02 березня 2015 року, з 02 квітня по 21 травня 2015 року.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009р. №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

У справі Soering vs UK (judgement of 7 July 1989) Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Крім того, будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої забезпечення і розвиток ідеалів та цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Колегія суддів враховує ту обставину, що матеріали справи не містять доказів виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року в повному об`ємі, а тому суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про встановлення нового строку для подання військовою частиною НОМЕР_1 звіту про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2018 року по справі № 822/1791/18 на протязі 30 календарних днів з дати набрання даною ухвалою законної сили.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 червня 2019 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.