Справа № 805/1740/16-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року справа №805/1740/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Геращенко І.В., секретар судового засідання Макаренко А.С., за участю представників позивача ОСОБА_1 .М., Смишляєвої Н ОСОБА_2 , представника відповідача Тернинко С.М., Подкуйко О.П., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "СЕМБОЛ УЛУСЛАРАРАСИ ЯТИРИМ ТАРИМ ПЕЙЗАЖ ІНШААТ ТУРІЗМ САНАЙІ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШИРКЕТІ" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 р. ( повний текст складено 25 лютого 2019 року) у справі № 805/1740/16-а (головуючий І інстанції Кониченко О.М.) за позовом Акціонерного товариства "СЕМБОЛ УЛУСЛАРАРАСИ ЯТИРИМ ТАРИМ ПЕЙЗАЖ ІНШААТ ТУРІЗМ САНАЙІ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШИРКЕТІ" до Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.06.2016 року за №, від 02.06.2016 року за №, зобов`язання вчинити певні дії-

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне Товариство Сембол Улусларараси Ятирим Тарим Пейзаж Іншаат Турізм Санайі Ве Тіджарет Анонім Ширкеті 29.06.2016 року звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.06.2016 року за №, форма В1 про завищення суми, яка підлягала бюджетному відшкодуванню на рахунок у банку по декларації за січень 2016 року, з урахуванням уточнюючого розрахунку, у сумі 21676519 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі 5419129,75 грн., від 02.06.2016 року за №, форма В4, про завищення реєстраційної суми податку на яку платник має право зареєструвати податкові накладні на суму 15680707 грн., та застосовано штрафні санкцій у сумі 1266262,90 грн., зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Маріупольською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області було проведено позапланову документальну невиїзну перевірку з питань правомірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2016 року. За результатами перевірки відповідачем складно акт від 13.05.2016 року за №715/05-81-12-01/26503626, за висновками якого були встановлені наступні порушення:

- п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187, ст. 186. п. 186.2 п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України (надалі в тексті ПК України) від 02.12.2010 року № 2755-V, із змінами та доповненнями, встановлено заниження податкових зобов`язань Представництва за квітень 2015р. на суму ПДВ 395501 грн та завищення податкових зобов`язань на загальну суму ПДВ 7846197 грн., у т.ч. за періоди: вересень 2014р. на суму ПДВ 833грн. , жовтень 2014р. на суму ПДВ 1500833 грн., листопад 2014р. на суму ПДВ 2723725 грн., грудень 2014р. на суму ПДВ 3620806 грн.;

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 , п. 201.10 ст.201 , п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187, п. 194.1 ст. 194, п.200.1 ст.200 , п.200.4 , п. 200.1, статті 200 розділу V Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ зі змінами та доповненнями встановлено завищення податкового кредиту на суму 18966601 грн , в т.ч. квітень 2014р - 16708889 грн, червень 2014- 583333 грн, липень 2014 р- 1083333 грн, серпень 2014-254961 грн, вересень 2014-1273429 грн, жовтень 2014-1950648 грн, листопад 2014-2330248 грн, грудень 2014-4359061 грн, січень 2015-364521 грн, лютий 2015-54070 грн, березень 2015-4674 гн, квітень 2015-178038 грн,т травень 2015-94221 грн.;

- п.200.4 б ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-V, із змінами та доповненнями, встановлено завищення суми, яка підлягала бюджетному відшкодуванню на рахунок у банку по декларації за січень 2016 року , з урахуванням уточнюючого розрахунку, у сумі 21 676 519 грн.;

- п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187, п. , ст.. 186. п. 186.2 п.200.1 ст.200, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 , п. 201.10 ст.201 , п. 194.1 ст. 194, п.200.1 ст.200 , п.200.4 , п. 200.1, п. 200.4 ст.200 15680707 завищення реєстраційної суми податку визначену п. 200 1. 3 ст. 200 - 1 ПКУ, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/ розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до ст. 200 - 1 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-V, із змінами та доповненнями на 15680707 грн.

- підпункту 3 пункту 34 підрозділу 2 розділу XX , п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-V, із змінами та доповненнями підприємством завищено реєстраційну суму, визначену п. 200 1.3 ст. 200 - 1 ПКУ, та на яку було збільшено від`ємного значення ПДВ, сформовану за результатами звітного (податкового) періоду за липень 2015р. та неправомірного задекларована платником на суму 1146724 грн.

За висновками акту перевірки податковим органом були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення: № від 02.06.2016 року за порушення п. 204 б ст. 200 ПК України в результаті завищення суми, яка підлягала бюджетному відшкодування на рахунок у банку по декларації за січень 2016 року, з урахуванням уточнюючого розрахунку, у сумі 21 676 519 грн., та застосування штрафних санкцій у сумі 5 419 129,75 грн.; № від 02.06.2016 року за порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 186.2 ст. 186, п. 200.1 ст. 200, п. 198.1 ст. 198, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201. 10 ст. 201, п. 194.1 ст. 194, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України в результаті чого зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 15 680 707 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 1 266 262,90 грн.

Позивач вважає висновки акту перевірки необґрунтованими, а податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі його висновків, протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

За заявою представника позивача від 24.10.2016 року, наданою до суду до прийняття судового рішення, зменшено позовні вимоги.

З урахуванням уточнень, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Маріупольскої ОДПІ від 02.06.2016 року за №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 21676519 грн. та нараховано штрафні санкції в розмірі 5419129,75 грн., визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 02.06.2016року за №.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24.10.2016 року адміністративний позов задоволений частково. Суд визнав протиправним та скасував: податкове повідомлення-рішення Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 02.06.2016 року за №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 21 676 519 грн. та нараховано штрафні санкції в розмірі 5 419 129,75 грн., податкове повідомлення-рішення Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 02.06.2016 року за №, в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 15 285 205, 75грн., та нарахування штрафних санкцій в розмірі 1 226 712,77 грн., в іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Ухвалою від 07.11.2016 року судом першої інстанції виправлена описка у вступній, описовій та резолютивній частинах постанови предмет адміністративного позову викладений в наступній редакції: про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.06.2016 року за №, від 02.06.2016 року за №.

Крім того, зазначено, що судом встановлено, що у вступній, описовій та резолютивній частинах постанови предметом розгляду справи, зокрема, є зобов`язання відповідача вчинити певні дії, яке не є предметом розгляду справи № 805/1740/16-а з огляду на надану суду заяву про зменшення позовних вимог від 24.10.2016 року.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року апеляційну скарга Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року у справі № 805/1740/16-а залишено без задоволення, а постанова Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року у справі № 805/1740/16-а залишена без змін.

Постановою Верховного суду від 07 серпня 2018 року касаційна скарга Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області задоволена частково. Постанова Донецького окружного адміністративного суду від 24.10.2016 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.05.2017 року були скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 р. у справі № 805/1740/16-а позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 02.06.2016 року за №, відповідно до якого завищено суму від`ємного значення, що враховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 1 916 666 грн. та застосована штрафна санкції в розмірі 191 666,60 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою від 13.02.2019 року закрив провадження у справі в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.06.2016 року № , форма В4, про завищення реєстраційної суму податку на яку платник має право зареєструвати податкові накладні на 395501,25 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 39550,13 гривень.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Позивач зазначив, що стосовно включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за податковими накладними після спливу 365 днів з моменту їх складення, що відповідно, на думку суду, призвело до завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що задекларовано платником на рахунок у банку на 2 369 024 грн. Однак суд, при прийнятті оскаржує мого рішення, не застосував зазначений принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Стосовно посилань суду на порушення товариством п. 200.4, п. 200.1, ст.200 ПК України що призвело до завищення податкового кредиту на суму 3018078 грн. та, відповідно, завищення Стчи від`ємного значення з ПДВ на 3018078 грн. Дійсно, відповідно до актів камеральних перевірок від 01.04.2016року встановлено зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за період лютий 2013 року, травень - серпень 2013 року, жовтень - грудень 2013 року, січень 2014 року, травень 2014 року, липень 2014 року, листопад 2014 року у сумі 3018078 грн. Податкові-повідомлення рішення, прийняті на підставі даних актів товариство не оскаржувало. На думку позивача дана сума ПДВ була зменшена відповідачем вдруге у податковому повідомлені-рішенні від 02.06.2016року за №. Таким чином позивача двічі притягнуто до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Стосовно висновків суду в частині завищення товариством податкового кредиту на загальну суму ПДВ 12853616 грн. за період з 27.09.2014 року при будівництві санаторного комплексу Мрія (Крим, м. 51лта, сел. Оползневе) та завищення податкових зобов`язань на загальну суму 7 846 197 грн. за період з вересня 2014 року по січень 2015 року:

Відповідно до Закону України від 12 серпня 2014 року № 1636-УІІ "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" (Закон № 1636) запроваджена вільна економічна зона "Крим" (ВЕЗ "Крим"), функціонування якої на період тимчасової окупації здійснюється з урахуванням особливостей, визначених розділом II "Перехідні положення" Закону 3 1636. Закон № 1636-УІІ опублікований 26.09.2014 у виданні "Голос України" № 184 (5934) та згідно з пунктом 1 розділу III "Прикінцеві положення" цього Закону набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування - з 27.09.2014року. Посилання суду на те, що даний закон був чинним на час спірних правовідносин, не визнаний Конституційним судом неконституційним, а тому повинен бути застосований до спірних правовідносин є неправомірним. Закон дійсно був чинний та не визнаний неконституційним, однак його застосування згідно до ст. 3 БК України та п. п. 4.1.9. п. 4.1 ст. 4 ПК України повинно було відбуватись із 01.01.2016 р. Крім того, усі контрагенти, із яким здійснювало господарські операції Товариством в 2014-2015 р.р. є юридичними особами, місцезнаходження яких зареєстровано на «материковій» території України. Жодної юридичної особи, яка б мала зареєстроване місцезнаходження в АР «Крим» (вільній економічній зоні «Крим»), серед контрагентів Товариства в 2014-2015 р. р. не було. Товари, які постачались Товариству, не перемішувались через адміністративний кордон ВЕЗ "Крим", як це передбачено п. 3.4 ст. З Закону N 1636, митні процедури не здійснювались, будь-які податки, збори (обов`язкові платежі), не стягувались на території ВЕЗ "Крим". Таким чином, застосування судом Закону № 1636 є також неправомірним.

Щодо рішення суду про обґрунтованість висновків відповідача, щодо порушення формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Компанія «Арстек».

Суд посилається на те, що податкові накладні, отримані від зазначеного контрагента, № 91101 від 11.09.2014 та № 82909 від 29.08.2014 було включено до складу ПК по декларації за жовтень 2014 року, тобто після набрання чинності Закону України № 1636 і як слід не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, оскільки відповідно до пункту 2 статті 9 Закону N 1636 територія вільної митної зони, створеної у межах ВЕЗ "Крим", вважається такою, що знаходиться поза межами митної території України.

Однак суд не врахував, що зазначена сума ПДВ за вересень 2014 р. складається на підставі податкових накладних ТОВ «КОМПАНІЯ «АРСТЕК», в яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить менш ніж 10000 грн. та які не потребували на той час обов`язковій реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо висновків суду про завищення товариством «реєстраційної суми, на яку він має право реєструвати податкові накладні в ЄРПН на 1146724 грн.

Судом було встановлено, що позивач самостійно виявив помилку та подав відповідний уточнюючий розрахунок, ще до перевірки податковим органом, та відповідно усунув невідповідності, однак вирішив, що податковий орган правомірно застосував штрафну санкцію на підставі пункту 41 підрозділу 2 розділу XX ПК України.

Щодо посилань суду на порушення Товариством абзацу «б» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України внаслідок чого заявлено до бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 5748473 грн., яка несплачена отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України: рядок 5 додатку 2 до декларації за січень 2016 1.п.н. продавця 00 сума від`ємного значення 3620806 грн. за січень 2015 року, рядок 30 додатку 2 до декларації за січень 2016 1.п.н. продавця 00, сума від`ємного значення 797366 грн. за вересеиь 2014; рядок 125 додатку 2 до декларації за січень 2016, і.п.н. гфодавця 00, сума від`ємного значення 797366 грн. за вересень 2014.

Судом не враховано, що згідно п. 180.2. ст. 180 розділу V Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування та сплату податку до бюджету у разі постачання послуг нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими як платники податку, якщо місце постачання послуг розташоване на митній території України, є отримувач послуг. Представництво, будучи отримувачем послуг, самостійно нараховувало податок на додану вартість у розмірі 20% в момент отримання цих послуг від Материнської Компанії відповідно до вимог п. 187.8 ст. 187 розділу V ПКУ. Представництво не мало законодавчої можливості здійснювати оплату юридичним особам-нерезидентам самостійно, без залучення Головної Компанії - AT «СЕМБОЛ».

Щодо висновків суду відносно правомірності зменшення відповідачем товариству суми, яка підлягала бюджетному відшкодування на рахунок у банку по декларації за січень 2016 року, з урахуванням уточнюючого розрахунку, у сумі 21 676 519 грн.

При вирішенні даного питання суд посилається на те, що відповідно до п. 48.1 ст.48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Посилання суду на те, що Товариство заповнило податкові декларації з ПДВ за грудень 2015 р., січень 2016 г. не так, як передбачено Порядком, є неправомірним.

На момент подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ за січень 2016р. № , у якому було заявлено бюджетне відшкодування у розмірі 21 676 519 грн., сума реєстраційного ліміту складає 23 824 403 грн. (квитанція №2 від 03.03.2016р. про прийом звітності). Отже, у випадку відсутності значення ряд. 21 податкової декларації з ПДВ попереднього періоду, сума реєстраційного ліміту повинна також дорівнювати нулю.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, у якому він зазначив, що актом від 13.05.2016року за №715/05-81-12-01/26503626 встановлені порушення позивачем приписів податкового законодавства. Під час проведення перевірки, було встановлено відсутність підтвердження господарських операцій позивача з ТОВ СЕРТЕК, код ЄДРПОУ 38258768 за період з 01.04.2014- 30.04.2014р. на суму 250000грн., ТОВ Сінержі Інжиніринг Енд Констракшн, код за за період з 01.06.2014-30.06.2014р на 583333грн, з 01.07.2014 31.07.2014рр. на 1083333 грн., ТОВ Компанія Арстек (код за ) за період з 01.09.2014 по 30.09.2014рр. на 166667 грн., з 01.10.2014р. по 31.10.2014р. на 333333 грн. первинними документами; включення до складу податкового кредиту згідно наданих уточнюючих розрахунків податкових накладних з періодом виписки понад 365 днів; завищення податкового кредиту на загальну суму ПДВ 12853616 грн. за період з 27.09.2014 року при будівництві санаторного комплексу Мрія (Крим, м.Ялта, с.Оползневе); неправомірність заявленого бюджетного відшкодування платником згідно уточнюючого розрахунку за січень 2016р. (вх.№ від 03.03.2016р.) на суму 21676519 грн.; заниження податкових зобов`язань на суму 395501 грн. (реалізація залишків товарно-матеріальних активів у квітні 2015р. фізичній особі - не платнику ПДВ Чозер Бариш, на загальну суму 2373007,41 грн., у т.ч. ПДВ 395501,25 грн.).

Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги, проти чого заперечували представники відповідача.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що позивач Акціонерне Товариство Сембол Улусларараси Ятирим Тарим Пейзаж Іншаат Турізм Санайі Ве Тіджарет Анонім Ширкеті за ідентифікаційним кодом 631225 від 28.06.2007 року, зареєстровано в якості юридичної особи в Турецькій Республіці, м. Стамбул, Бешікташ/Етілер, Бізнес центр Акмеркез, Е3 блок, поверх 11. На підставі Рішення Правління Товариства від 22.08.2011року позивачем було створено представництво Сембол Улусларараси Ятирим Тарим Пейзаж Іншаат Турізм Санайі Ве Тіджарет Анонім Ширкеті (, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Апатова, буд.121, прим.2). Представництво є платником податку на додану вартість.

Відповідач, Маріупольська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області, є юридичною особою та у відповідності до норм Податкового кодексу України є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом, а також перевіряти достовірність цих документів щодо правильності визначення об`єктів оподаткування і обчислення податків та зборів.

Посадовими особами контролюючого органу на підставі п. 75.1 ст.75, п.п. 78.1.8 п. 78.1, 78.2 ст.78, ст.79, п.200.11, ст.200 Податкового кодексу України України (із змінами і доповненнями) від 02.12.2010 року №2755-VІ наказів Жовтневої ОДПІ м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області від 13.04.2016 року № 717, від 26.04.2016 р. № 778 було проведено позапланову документальну невиїзну перевірку Представництва з питань правомірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2016 року. За результатами перевірки відповідачем складено акт від 13.05.2016 року за №715/05-81-12-01/26503626, за висновками якого були встановлені наступні порушення:

- п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187, ст. 186. п. 186.2 п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-V, із змінами та доповненнями, встановлено заниження податкових зобов`язань Представництва за квітень 2015р. на суму ПДВ 395501 грн та завищення податкових зобов`язань на загальну суму ПДВ 7846197грн., у т.ч. за періоди: вересень 2014р. на суму ПДВ 833грн., жовтень 2014р. на суму ПДВ 1500833 грн., листопад 2014р. на суму ПДВ 2723725грн., грудень 2014р. на суму ПДВ 3620806 грн.;

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 , п. 201.10 ст.201 , п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187, п. 194.1 ст. 194, п.200.1 ст.200 , п.200.4 , п. 200.1, статті 200 розділу V Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ зі змінами та доповненнями встановлено завищення податкового кредиту на суму 18966601 грн., в т.ч. квітень 2014р - - 16708889 грн., червень 2014- 583333 грн., липень 2014 р- 1083333 грн., серпень 2014-254961 грн., вересень 2014-1273429 грн., жовтень 2014-1950648 грн., листопад 2014-2330248 грн., грудень 2014-4359061 грн., січень 2015-364521 грн., лютий 2015-54070 грн., березень 2015-4674 грн., квітень 2015-178038 грн., травень 2015-94221 грн.;

- п.200.4 б ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-V, із змінами та доповненнями, встановлено завищення суми, яка підлягала бюджетному відшкодуванню на рахунок у банку по декларації за січень 2016 року, з урахуванням уточнюючого розрахунку, у сумі 21 676 519 грн.;

- п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187, п. , ст.. 186. п. 186.2 п.200.1 ст.200, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 , п. 201.10 ст.201 , п. 194.1 ст. 194, п.200.1 ст.200 , п.200.4 , п. 200.1, п. 200.4 ст.200 ПК України завищення реєстраційної суми податку визначену п. 200 1. 3 ст. 200 - 1 ПК України, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/ розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до ст. 200 - 1 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-V, із змінами та доповненнями на 15680707 грн.

- підпункту 3 пункту 34 підрозділу 2 розділу XX , п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-V, із змінами та доповненнями підприємством завищено реєстраційну суму, визначену п. 200 1.3 ст. 200 - 1 ПК України, та на яку було збільшено від`ємного значення ПДВ, сформовану за результатами звітного (податкового) періоду за липень 2015р. та неправомірного задекларована платником на суму 1146724 грн.

За висновками акту перевірки податковим органом були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення:

- № від 02.06.2016 року за порушення п. 204 б ст.. 200 ПК України в результаті завищення суми, яка підлягала бюджетному відшкодування на рахунок у банку по декларації за січень 2016 року, з урахуванням уточнюючого розрахунку, у сумі 21 676 519 грн., та застосування штрафних санкцій у сумі 5 419 129,75 грн. (форма В1);

- № від 02.06.2016 року за порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 186.2 ст. 186, п. 200.1 ст. 200, п. 198.1 ст. 198, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201. 10 ст. 201, п. 194.1 ст. 194, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України в результаті чого зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 15 680 707 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 1 266 262,90 грн. (форма В4).

Відповідачем встановлено порушення п. 198.6 ст. 198 ПК України в частині включення до складу податкового кредиту наданих до Жовтневої ОДПІ м. Маріуполя у грудні 2015 року уточнюючих декларацій з ПДВ суму ПДВ 2369024 грн. за податковими накладними з датою виписки понад 365 днів (арк. 62-64 Акту перевірки).

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент подання уточнюючих розрахунків) було встановлено, що у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних / розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Згідно з пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що платник податку може скористатись своїм правом щодо включення у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суми податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної. При цьому включити суму податку на додану вартість на підставі податкових накладних платник податку може шляхом відображення вказаної суми в податковій декларації за звітний податковий період або внесення змін до податкової звітності в порядку, визначеному статтею 50 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Зважаючи на те, що стаття 50 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) є загальною нормою, що визначає порядок внесення змін до податкової звітності з будь-якого податку, а стаття 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) є спеціальною нормою, що регулює саме порядок віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, суд дійшов висновку, що право платника податку щодо включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних обмежене строком у 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної, тобто строком, визначеним абзацом третім пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

На порушення наведеної норми ПК України представництво включило до складу податкового кредиту уточнюючих декларацій з ПДВ, наданих у груді 2015 року, суми ПДВ у розмірі 2 369 024 грн. за податковими накладними виписаними: у лютому 2014 на 1465175 грн., у квітні 2014 на 90588 грн., у серпні 2014 на 254961 грн., у вересні 2014 на 257928 грн. ( у т.ч. по ТОВ Компанія Арстек 166666,7 грн. - уточнюючий розрахунок від 18.12.2015 року № , за додатком 5- включено до складу податкового кредиту за вересень 2014 року), у жовтні 2014 на 300372 грн.

Детально:

- ПН № від 18.12.2015 отримана від ТОВ "ДЕК ГРУП" на суму 202809.50 грн. (ПДВ 40561.90 грн.) за лютий 2014;

- ПН № від 18.12.2015 (по якій встановлено завищення податкового кредиту за лютий 2014р) отримана від ТОВ ГРУПА КОМПАНІЙ ДЕЛЬТА Т на суму 7123067 грн. (ПДВ 1424613) за лютий 2014;

- ПН № від 18.12.2015р отримана від САНЕПІДСТАНЦІЯ ДУС на суму 1289,85 грн. (ПДВ 257,97 грн.) за квітень 2014;

- ПН № від 18.12.2015 р отримана від ТОВ Глобал Фернічер на суму 3334,15 грн. (ПДВ 666,83 грн.) за квітень 2014;

- ПН № від 18.12.2015 р отримана від ПАТ "СОЛДІ І КО" на суму 6125 грн. (ПДВ 1225 грн. ) за квітень 2014;

- ПН № від 18.12.2015 р отримана від ПАТ "УКРТЕЛЕКОМ" на суму 6160 грн. (ПДВ 1232 грн.) за квітень 2014;

- ПН № від 18.12.2015 р отримана ТОВ "КРИМБЕТОН+" (по якій встановлено завищення податкового кредиту за квітень 2014 р. на суму 90588 грн.) на суму 436033.30 грн. (ПДВ 87206.66 грн.) за квітень 2014;

- ПН № від 18.12.2015 отримана від ТОВ "ВІТАЛЬ ПРЕСТИЖ - СЕРВІС" на суму 63720 грн. (ПДВ 12744 грн.) за серпень 2014;

- ПН № від 18.12.2015, № від 23.12.2015 отримані від ТОВ "НАТУРА-БРАЗЕРС" на суму 122915.60 грн. (ПДВ 24583.11 грн.) за серпень 2014;

- ПН № від 18.12.2015, № від 23.12.2015 отримані від ТОВ "БАУТЕРМ-С" на суму 135091.20 грн. (ПДВ 27018.24 грн.) за серпень 2014;

- ПН № від 18.12.2015, № від 23.12.2015 отримані від ТОВ "КИЇВСТРОЙКОМ" на суму 453077.90 грн. (ПДВ 90615.58 грн.) за серпень 2014;

- ПН № від 18.12.2015 (по якій встановлено завищення податкового кредиту за серпень 2014;

- на сум 254961 грн.) та № від 23.12.2015 отримані від ТОВ "ДЕНЕКС ГРУП" на суму 500000 грн. (ПДВ 100000 грн.) за серпень 2014;

- ПН № від 18.12.2015, № від 23.12.2015 отримані від ТОВ "УКРБУДТРЕЙД ІНВЕСТ" на суму 3222.40 грн. (ПДВ 644.48 грн. ) за вересень 2014;

- ПН № від 18.12.2015, № від 23.12.2015 отримані від ТОВ "КИЇВСТРОЙКОМ" на суму 453077.90 грн. (ПДВ 90615.58 грн.) за вересень 2014;

- ПН № від 18.12.2015, № від 23.12.2015 (по яким встановлено завищення податкового кредиту за вересень 2014 р на суму 257928 грн.) отриманої від ТОВ "КОМПАНІЯ "АРСТЕК" на суму 833333.30 грн. (ПДВ 166666.70 грн.) за вересень 2014;

- ПН № від 18.12.2015 р, № від 23.12.2015 отриманої від ТОВ "ПРОМСХІД" на суму 208333,30 грн. (ПДВ 41666.67 грн.) за жовтень 2014;

- ПН № від 18.12.2015 р., № від 23.12.2015 отриманої від ТОВ "КИЇВСТРОЙКОМ" на суму 460192,50 грн. (ПДВ 92038.50 грн.) за жовтень 2014;

- ПН № від 18.12.2015 р., № від 23.12.2015 (по яким встановлено завищення податкового кредиту за жовтень 2014 р на суму 300372 грн. за жовтень 2014).

Таким чином, позивачем порушені приписи Податкового Кодексу в частині включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за податковими накладними після спливу 365 днів з моменту їх складення.

У відповідності до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Вищезазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.10.2018 року у справі № 820/2802/17.

Оскільки, відповідно до ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду та при позитивному значенні такої суми вона підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету, а при від`ємному значенні - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, позивачем завищено суму, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.24декларації за формою, що діяла на дату подання позивачем відповідних уточнюючих декларацій згідно Наказу Міністерства фінансів України від 23.09.2014р № 966 зі змінами та доповненнями на 2369024 грн.: за лютий 2014 року на 1465175 грн., за квітень 2014 90588 грн., серпень 2014 -254961 грн., вересень 2014 р 257928 грн., жовтень 2014р -300372 грн. , та відповідно, призвело до завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що задекларовано платником на рахунок у банку на 2 369 024 грн.

Жовтневою ОДПІ м. Маріуполя було проведено камеральні перевірки наданих у грудні 2015 року уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, за наслідками яких встановлено порушення ПРЕДСТАВНИЦТВОМ "СЕМБОЛ УЛУСЛАРАРАСИ ЯТИРИМ ТАРИМ ПЕЙЗАЖ ІНШААТ ТУРИЗМ САНАЙІ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШИРКЕТІ" п.200.4, п. 200.1, ст.200 ПК України що призвело до завищення податкового кредиту на суму 3018078 грн. та, відповідно, завищення суми від`ємного значення з ПДВ на 3018078 грн.

У Акті перевірки зазначалось що за висновками актів камеральних перевірок були прийняті податкові повідомлення рішення про зменшення від`ємного значення з ПДВ які позивачем отримані та неоскаржені, тобто, є узгодженими:

- травень 2013 року: згідно акту № 2/05-81-12-01/26503626 від 01.04.2016р встановлено суму завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду 60 грн., винесено податкове повідомлення-рішення за формою В4 № від 22.04.2016р;

- червень 2013р. за результатами акту № 3/05-81-12-01/26503626 від 01.04.2016р. встановлено суму завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду 3133 грн., винесено податкове повідомлення-рішення форма В4 № від 26.04.2016р.;

- липень 2013р. за результатами акту № 4/05-81-12-01/26503626 від 01.04.2016р. згідно якому встановлено суму завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду 67867 грн., винесено податкове повідомлення-рішення форма В4 № від 26.04.2016р.;

- серпень 2013р. за результатами акту № 12/05-81-12-01/26503626 від 01.04.2016р. зменшено суму завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на 61 грн., винесено податкове повідомлення-рішення форма В4 № від 26.04.2016р. ;

- жовтень 2013р. за результатами акту № 5/05-81-12-01/26503626 від 01.04.2016р. встановлено суму завищення від`ємного значення ПДВ що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду 300790 грн., винесено податкове повідомлення-рішення форма В4 № від 26.04.2016р. ;

- листопад 2013р. за результатами акту № 6/05-81-12-01/26503626 від 01.04.2016р. встановлено суму завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду 11065 грн., винесено податкове повідомлення-рішення форма В4 № від 26.04.2016р. ,

- грудень 2013р. за результатами акту № 7/05-81-12-01/26503626 від 01.04.2016р. встановлено суму завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду 34130 грн., винесено податкове повідомлення-рішення форма В4 № від 26.04.2016р. ;

- січень 2014р. в результаті акту № 8/05-81-12-01/26503626 від 01.04.2016р. винесено податкове повідомлення-рішення форма В4 № від 26.04.2016р. згідно якому зменшено суму завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду 151003 грн.;

- травень 2014р. згідно акту № 9/05-81-12-01/26503626 від 01.04.2016р. зменшено суму завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду 350 грн., винесено податкове повідомлення-рішення форма В4 № від 26.04.2016р. ;

- липень 2014р. за результатами акту № 10/05-81-12-01/26503626 від 01.04.2016р. зменшено суму завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду 1942369 грн., винесено податкове повідомлення-рішення форма В4 № від 26.04.2016р.;

- листопад 2014р. за результатами акту № 11/05-81-12-01/26503626 від 01.04.2016р. зменшено суму завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду 499084 грн., винесено податкове повідомлення-рішення форма В4 № від 26.04.2016р. ;

- лютий 2013р. за результатами акту № 13/05-81-12-01/26503626 від 14.04.2016р. зменшено суму завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на 8166 грн. , винесено податкове повідомлення-рішення форма В4 № від 26.04.2016р.

Дане порушення відображено на арк. 64-66 Акту перевірки та не спростовується позивачем. Доказів оскарження вищезазначених податкових повідомлень рішень сторонами до суду першої та апеляційної інстанції не надано.

Позивачем у р. 20 уточнюючого розрахунку за січень 2016р № від 03.03.2016р. від`ємне значення, що склалось за попередні податкові періоди на момент подання звітності задекларовано у сумі 21676519 грн. Дане від`ємне значення у повному обсязі заявлено підприємством до відшкодування на рахунок платника у банку (ряд.20.2.1 уточнюючого розрахунку за січень 2016р № ), але з урахуванням вищезазначених актів камеральних перевірок сума заявленого бюджетного відшкодування є завищеною на суму ПДВ 3018078 грн. за податкові періоди: до лютого 2014 року на суму 576275 грн., травень 2014 року 350 грн., липень 2 грн., вересень 2014- 499084 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок позивача щодо подвійного притягнення товариства до юридичної відповідальності. Також є помилковим посилання позивача на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 20 червня 2018 року по справі № 820/1821/18 з огляду на те, що зазначений висновок був зроблений Верховним Судом на підставі аналізу інших, ніж встановлених у данні справі, фактичних обставин.

Стосовно висновків податкового органу в частині завищення податкового кредиту на загальну суму ПДВ 12853616 грн. за період з 27.09.2014 року при будівництві санаторного комплексу Мрія (Крим, м. Ялта, сел. Оползневе) та завищення податкових зобов`язань на загальну суму 7 846 197грн. за період з вересня 2014 року по січень 2015року, суд зазначає наступне.

Відповідно до Закону України від 12 серпня 2014 року N 1636-VII "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" (Закон N 1636) запроваджена вільна економічна зона "Крим" (ВЕЗ "Крим"), функціонування якої на період тимчасової окупації здійснюється з урахуванням особливостей, визначених розділом II "Перехідні положення" Закону N 1636.

Закон N 1636-VII опублікований 26.09.2014 у виданні "Голос України" N 184 (5934) та згідно з пунктом 1 розділу III "Прикінцеві положення" цього Закону набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування - з 27.09.2014року.

Підпунктом 2 пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону N 1636 підрозділ 10 розділу XX Податкового кодексу України (далі - ПКУ) доповнено пунктом 26, згідно з яким на період дії Закону України від 15 квітня 2014 року N 1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" норми Податкового кодексу України мають застосовуватися з урахуванням особливостей, визначених Законом N 1636.

У межах ВЕЗ "Крим" створюється вільна митна зона (пункт 3.2 статті 3 Закону N 1636).

Території вільних митних зон вважаються такими, що знаходяться поза межами митної території України (пункт 2 статті 9 Митного кодексу України (далі МК України).

Діяльність платників на території вільної економічної зони прирівнюється до діяльності нерезидентів за межами митної території України.

Для цілей застосування податкового та митного законодавства договори, укладені між суб`єктами господарювання із місцезнаходженням (місцем проживання) на території ВЕЗ "Крим" та іншими суб`єктами господарювання, є документами, що використовуються замість зовнішньоекономічних договорів (контрактів) (пункт 6.5 статті 6 Закону N 1636).

Будь-які податки, нараховані/сплачені на території ВЕЗ "Крим", не враховуються при визначенні податкових зобов`язань та витрат на іншій території України (підпункт 6 пункту 12.3 статті 12 Закону N 1636).

Згідно з п.185.1 ст.185 ПК України зі змінами та доповненнями Об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Згідно з 186.1 ст.186 ПК України зі змінами та доповненнями Місцем постачання товарів є:

а) фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах "б" і "в" цього пункту);

б) місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою;

в) місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені.

Згідно з п.п. 186.2.2 п.186.2 ст.186 ПКУ зі змінами та доповненнями Місцем постачання послуг є:

фактичне місцезнаходження нерухомого майна, у тому числі що будується, для тих послуг, які пов`язані з нерухомим майном:

а) послуг агентств нерухомості;

б) послуг з підготовки та проведення будівельних робіт;

в) інших послуг за місцезнаходженням нерухомого майна, у тому числі що будується;

Місце постачання товарів/послуг визначається за правилами, встановленими статтею 186 розділу V ПК України.

Таким чином, операції платників податку з постачання послуг, місцем постачання яких відповідно до пунктів 186.2 статті 186 розділу V ПК України визначена територія ВЕЗ "Крим", не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, оскільки відповідно до пункту 2 статті 9 Закону N 1636 територія вільної митної зони, створеної у межах ВЕЗ "Крим", вважається такою, що знаходиться поза межами митної території України.

За приписами ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше (п. 198.2 ст. 198 ПК України):

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов`язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду….

Підпунктом 1 пункту 12.3 статті 12 Закону N 1636 визначено, що під час тимчасової окупації загальнодержавні податки і збори, визначені статтею 9 ПКУ, статтею 271 МК України, єдиний внесок, встановлений Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, справляння якого здійснюється відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", не справляються з доходів, отриманих юридичними особами (їх відокремленими підрозділами) та фізичними особами на тимчасово окупованій території, операцій та/або з інших об`єктів оподаткування (в тому числі об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням) на тимчасово окупованій території.

Таким чином, при здійсненні платниками податку операцій з постачання товарів, місцем постачання яких відповідно до пункту 186.2 статті 186 Податкового кодексу України визначена територія ВЕЗ "Крим", податок на додану вартість не справляється , тобто платники податку за такими операціями не визначають ні податкових зобов`язань, ні податкового кредиту.

ПРЕДСТАВНИЦТВОМ "СЕМБОЛ УЛУСЛАРАРАСИ ЯТИРИМ ТАРИМ ПЕЙЗАЖ ІНШААТ ТУРИЗМ САНАЙІ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШИРКЕТІ" за період з 27 вересня 2014 року по травень 2015 року здійснювалось придбання матеріалів/послуг для виконання будівельно монтажних робіт з будівництва Санаторно курортного комплексу Мрія , розташованого в сел. Оползневе, АР Крим. згідно Контракту б/н від 17.09.2011 на проектування і будівництво на умовах під ключ санаторно-курортного комплексу МРІЯ у м.Ялта, сел. Оползневе укладеного з ТОВ Гарант-СВ, (код ЄДРПОУ 2389320) та надання в оренду модульного будинку офісного приміщення (с.Оползневе, Ялта АР Крим) ТОВ АГФТ Строй, (Покупець), на підставі договору оренди №01-10/1 від 01.10.2012р. Вартість переданого в оренду модульного приміщення в місяць складає 5000 грн., та сплачується Покупцем не пізніше 10 числа кожного місяця за попередній місяць.

Позивачем за вказаний період, на порушення п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187, п. , ст. 186. п. 186.2 п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-V, із змінами та доповненнями, занижено податкових зобов`язань за квітень 2015р. на суму ПДВ 395501 грн. ( по операціях з реалізації необоротних активів Чорез Бариш на загальну суму 2 373 007,41 грн. в цій частині позивач надав клопотання про залишення позовних вимог без розгляду, яке судом задоволено та постановлена ухвала від 13.02.2019 року про залишення без розгляду в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.06.2016 року № ,формаВ4, про завищення реєстраційної суму податку на яку платник має право зареєструвати податкові накладні на суму 395501,25 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 39550,13 грн.) та завищення податкових зобов`язань на загальну суму ПДВ 7 846 197грн., у т.ч. за періоди: вересень 2014р. на суму ПДВ 833грн. , жовтень 2014р. на суму ПДВ 1500833 грн., листопад 2014р. на суму ПДВ 2723725грн., грудень 2014р. на суму ПДВ 3620806 грн.

На порушення п.185.1 ст.185 Податкового Кодексу України "ПРЕДСТАВНИЦТВОМ "СЕМБОЛ УЛУСЛАРАРАСИ ЯТИРИМ ТАРИМ ПЕЙЗАЖ ІНШААТ ТУРИЗМ САНАЙІ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШИРКЕТІ" завищено податковий кредит з ПДВ на 12 853 616 грн. у т.ч. за періоди: вересень 2014р. на суму ПДВ 218135 грн., жовтень 2014р. на суму ПДВ 1950648 грн., листопад 2014р. на суму ПДВ 2330248 грн., грудень 2014р. на суму ПДВ 4359061грн., січень 2015р. на суму ПДВ 3664521 грн., лютий 2015р. на суму ПДВ 54070 грн., березень 2015р. на суму ПДВ 4674 грн. , квітень 2015р. на суму ПДВ 178038 грн., травень 2015р. у т.ч. послуги отримані від нерезидента , місце постачання яких визначено на митній території України за період з 27 вересня 2014 року по грудень 2014 року на загальну суму ПДВ 6344231 грн., у т.ч. за грудень 2014р. на суму ПДВ 2723425 грн., січень 2015р. на суму ПДВ 3620806 грн. (наведені порушення виявлено за даними додатку 5 до податкових декларацій з ПДВ та витягом з ЄРПН щодо зареєстрованих на адресу позивача покупця податкових накладних).

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на пп.4.1.-9 п.4.1 ст.4 ПК України, ст. 3 Бюджетного кодексу відповідно до яких Закон № 1636, який набув чинності із 27.09.2014 року, то як наслідок його застосування у 2014-2015 роках є не правомірним.

Зазначив також, що до Податкового кодексу не внесені відповідні зміни, які передбачались Законом 1636, тому застосування останнього є неправомірним.

Суд не погоджується із такою позицією позивача, оскільки Закон України від 12 серпня 2014 року N 1636-VII "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" є та був чинним на час спірних правовідносин, не визнаний Конституційним судом неконституційним, а тому повинен бути застосований до спірних правовідносин.

Колегія суддів вважає помилковим посилання позивача на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 28 грудня 2018 року по справі № 823/2565/15 з огляду на те, що зазначений висновок був зроблений Верховним Судом на підставі аналізу інших, ніж встановлених у данні справі, фактичних обставин.

За висновками акту перевірки ПРЕДСТАВНИЦТВОМ СЕМБОЛ УЛУСЛАРАРАСИ ЯТИРИМ ТАРИМ ПЕЙЗАЖ ІНШААТ ТУРИЗМ САНАЙІ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШИРКЕТІ включено до податкового кредиту рядок 17 декларації з ПДВ суми податку на додану вартість, які не підтверджені первинними документами по операціях придбання послуг у контрагента-підрядника, та які фактично були використані для отримання податкової вигоди та мінімізації податкових зобов`язань, у т.ч.:

- ТОВ СЕРТЕК за період з 01.04.2014 - 30.04.2014р. на суму 250 000 грн. (за податковою інформацією: не встановлено за податковою адресою; до перевірки не було надано жодних документів, які б підтверджували фінансово-господарську діяльність підприємства за період квітень 2014 року; відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, Свідоцтво платника ПДВ анульовано 27.08.2014 року).

- ТОВ Сінержі Інжиніринг Енд Констракшн, за період з 01.06.2014-30.06.2014р на 583 333 грн., з 01.07.2014 31.07.2014р на 1 083 333 грн. (за податковою інформацією: не встановлено за податковою адресою; до перевірки не було надано документів, які б підтверджували фінансово-господарську діяльність підприємства; відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, відсутні основні фонди, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби).

- ТОВ Компанія Арстек за період з 01.09.2014 по 30.09.2014р на 166667 грн., з 01.10.2014 по 31.10.2014р на 333333 грн. (за податковою інформацією: не встановлено за податковою адресою; до перевірки не було надано жодних документів, які б підтверджували фінансово-господарську діяльність підприємства за період квітень 2014року; відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби).

За позицією відповідача викладені в Акті перевірки обставини та наявні матеріали свідчать про порушення позивачем п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 , п. 201.10 ст.201 Податкового Кодексу України по взаємовідносинах з наведеними контрагентами постачальниками в частині завищення податкового кредиту та відповідно, від`ємного значення з ПДВ на загальну суму 2416666 грн.

Відповідно до даних Акту перевірки за даними Єдиного Державного реєстру судових рішень слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000113, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2015, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України. Досудовим розслідуванням було встановлено, що в період 2014-2015 років, невстановлені особи діючи за попередньою змовою в порушення ст. 81, 87, 89 Цивільного Кодексу України, ст. 56, 57, 62, 79, 80, 89 Господарського кодексу України та ст. 8, 24 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, створили на території міста Києва та Київської області ряд суб`єктів господарської діяльності (юридичних осіб) у т.ч. ТОВ "Компанія Арстек" () з метою прикриття незаконної діяльності, яка була направлена на здійснення фінансово-господарських операцій по переводу безготівкових коштів в готівку, формування витрат та податкового кредиту для інших суб`єктів підприємницької діяльності без фактичного здійснення господарських операцій з продажу (придбання) товарів, виконання робіт, надання послуг, документальне оформлення безтоварних операцій та протягом 2014-2015 років здійснюють таку незаконну діяльність.

Ухвалою від 17 грудня 2018 року клопотання відповідача про витребування доказів, а саме; витребувати з Головного управління ДФС у Київській області відомостей щодо стану розгляду матеріалів досудового розслідування, внесених 27.05.2015до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.205 КК України та засвідчені копії документів щодо ознак фіктивності ТОВ Компанія Арстек (), було судом задоволено.

На виконання ухвали слідчим управлінням фінансових розслідувань Головним управлінням ДФС у Київській області надана відповідь від 09.01.2019 № 225/9/10-36-23-01 із якої вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000113 від 27.05.2015 року не здійснюється, зазначене кримінальне провадження до слідчого управління не спрямовувалось та до провадження не приймалось.

Суд вважає, що висновки податкового органу відносно включення до податкового кредиту рядок 17 декларації з ПДВ суми податку на додану вартість, які не підтверджені первинними документами по операціях придбання послуг у контрагента-підрядника відносно ТОВ СЕРТЕК за період з 01.04.2014 - 30.04.2014р. на суму 250 000 грн. та ТОВ Сінержі Інжиніринг Енд Констракшн, за період з 01.06.2014-30.06.2014р на 583 333 грн, з 01.07.2014 31.07.2014р на 1 083 333 грн. не відповідають законодавству, обставинам та матеріалам справи з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між позивачем (генпідрядник) та ТОВ Гарант-СВ (замовник) було укладено Контракт про проектування та будівництво на умовах під ключ Санаторно-курортного комплексу Мрія, яке знаходиться у Автономній Республіці Крим, м. Ялта, сел. Оползневе.

Вартість контракту є фіксованою та складає 185000000 доларів США, без ПДВ.

Строк завершення будівництва 24 місяці з дати передання генпідряднику будівельного майданчика та сплати авансу у повному розмірі.

Разом з тим, судом встановлено, що між позивачем (генпідрядником) та ТОВ Сертек (субпідрядник) було укладено Договір субпідряду від 22.11.2012року за № 1227, за умовами якого субпідрядник зобов`язувався виконати будівельні роботи по спорудженню каркасів блока С та D на території об`єкта згідно наданої генпідрядником проектної документації (т.1, арк.с.187-242).

Пунктом 2.2 Договору субпідряду від 22.11.2012 року за № 1227 визначений перелік робіт які підлягають виконанню.

Підпунктом 3.1.8 Договору визначено, що субпідрядник за вказівкою генпідрядника зобов`язується виконати додаткові роботи по споруді каркасу блока Е або інших не передбачених зазначеним договором робіт у строки визначеним договором за цінами передбаченими Додатком до договору.

Приблизна вартість договору у відповідності до п.5.1 складала 100527338, 28 грн., в тому числі ПДВ 16754556, 38 грн.

Пунктом 5.3 договору передбачена сплата авансу у розмірі 10% від суми договору, передбаченого п. 5.1.

У відповідності до п.11.1 субпідрядник по завершенню усіх робіт, складає кінцевий акт прийому передачі виконаних робіт зі всією технічною документацією і розрахунками для передання генпідряднику для затвердження.

Сторони договору зобов`язались щомісячно складати та підписати акти приймання - виконаних робіт КБ-2В, оформлених виходячи із об`ємів виконаних робіт і довідку про вартість робіт форми КБ-3.

Завершення робіт та їх готовність до прийому до прийому визначаються генпідрядником шляхом перевірки виконаних робіт…, після складання акту протягом 15 днів після письмового повідомлення субпідрядника, після чого здійснюються тимчасове приймання робіт. Тимчасове приймання робіт рахується завершеним після приймання робіт генпідрядником.

Кінцеве приймання робіт відбувається через 1 рік після тимчасового приймання за умови здачі об`єкту замовнику, на підставі двостороннього підписаного акту на відповідних умовах.

У відповідності до п. 11.7 договору кінцевий розрахунок відбувається після сплат за поточними (місячним) актам виконаних робіт… по кінцевому акту виконаних робіт.

Виконання зазначеної угоди сторонами підтверджується актами виконаних робіт (т.2 арк.с.2-13).

Позивачем наданий до суду Акт № 8 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2014 року (КБ-2а) на загальну суму 6060297,89 грн., в тому числі ПДВ 1010049,65 грн., який підписаний 10 січня 2014 року представником позивача та представником ТОВ Сертек та скріплені печатками сторін. Крім того, позивачем до суду надана Довідка про вартість виконаних будівельних робіт/ витрати (форма КБ-3) за січень на загальну суму 95389,67087 грн., яка підписана повноважними представниками позивача та ТОВ Сертек та скріплена печатками.

Згідно з умовами договору позивачем були отримані податкові накладні, які були зареєстровані в ЄДРПН та включені до складу податкового кредиту (т.2, арк.с.164-166).

Розрахунки між сторонами здійснювались в безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями (т.3 арк. справи 46-48).

В матеріалах справи наявні платіжні доручення від: 15 квітня 2014 року № 11112045 на суму 500000 грн., 24 квітня 2014 року № 11112139 на суму 500000 грн., 25 квітня 2014 року № 11112147 на суму 500000 грн.

Позивач зазначив, що необхідність у субпідрядних роботах обумовлена веденням господарської діяльності позивача, а саме для забезпечення виконання умов договору підряду, укладеного з замовником. Субпідрядні роботи, виконані ТОВ Сертек, як складова частина обсягу виконаних робіт за договором підряду були пред`явлені замовнику, який перевірив їх фактичне виконання та прийняв результат.

Між позивачем (генпідрядником) та ТОВ Сінержі Інжиніринг Енд Констракшн (субпідрядник) було укладено Договір субпідряду від 05.04.2014року за №ИК/05-04, за умовами якого субпідрядник зобов`язувався виконати беззаперечні монтажні роботи, випробовування та ввід в експлуатацію інженерних систем Головного корпусу, корпусів сімейного перебування, корпусів класу Люкс, спортивного центру, ресторану Изысканные ужины, пляжного клубу, енергетичного центру, амфітеатру під ключ за паушальною ціною у відповідності з попередніми проектами Генпідрядника (т.1 арк.с.243-253).

Пунктом 2.2 договору визначений перелік робіт, які субпідрядник повинен виконати.

Підпунктом 3.1.7 Договору визначено, що субпідрядник за вказівкою генпідрядника зобов`язується виконати додаткові роботи не передбачені зазначеним договором шляхом укладення Додаткової угоди до договору.

Приблизна вартість договору у відповідності до п.5.1 складала 35463575, 96 грн., в тому числі ПДВ 20% - 5910595, 99 грн.

Пунктом 5.3.1 договору передбачена сплата авансу у розмірі 1000000 грн. від суми договору, передбаченого п. 5.1.

У відповідності до п.6.1 договору субпідрядник на 1 число поточного місяця надає генпідряднику попередній акт виконаних робіт за робіт, який повинен підписаний бути останнім, а потім субпідрядник повинен скласти та передати на підпис акт прийому виконаних робіт форми КБ-2В та довідку форми КБ-3. (п.6.2 договору).

Пунктом 6.3 договору передбачено що всі платежі здійснюються (за виключенням авансу) на підставі щомісячних актів виконаних робіт (форма КБ 2В), … довідки форми КБ-3.

У відповідності до п.11.1 договору субпідрядник по завершенню усіх робіт зобов`язаний скласти кінцевий акт прийому передачі виконаних робіт зі всією технічною документацією і розрахунками для передання генпідряднику для затвердження.

У відповідності до п. 11.7 договору кінцевий розрахунок відбувається після обчислення всіх плат за поточними (місячним) актам виконаних робіт.

Виконання зазначеної угоди сторонами підтверджується актами виконаних робіт (т.2 арк.с.2-13).

Між позивачем (генпідрядником) та ТОВ Сінержі Інжиніринг Енд Констракшн (субпідрядник) було укладено Договір субпідряду від 30.06.2014року за №18/07-14, за умовами якого субпідрядник зобов`язувався виконати роботи в об`ємах, передбачених проектною документацією, Договором, строками та графіком робот та додатками до нього (т.1 арк.с.255-262).

У відповідності до пункту 2.2 договору та Додатку № 1 до договору визначений перелік робіт, які субпідрядник повинен виконати.

Підпунктом 3.1.7 Договору визначено, що субпідрядник за вказівкою генпідрядника зобов`язується виконати додаткові роботи не передбачені зазначеним договором шляхом укладення Додаткової угоди до договору.

У відповідності до п.6.1 договору субпідрядник на 1 число поточного місяця надає генпідряднику попередній акт виконаних робіт за робіт, який повинен бути останнім, а потім субпідрядник повинен скласти та передати на підпис акт прийому виконаних робіт форми КБ-2В та довідку форми КБ-3. (п.6.2 договору).

Пунктом 6.3 договору встановлено, що всі платежі здійснюються (за виключенням авансу) на підставі щомісячних актів виконаних робіт (форма КБ 2В), довідки форми КБ-3.

У відповідності до п.11.1 субпідрядник по завершенню усіх робіт повинен скласти кінцевий акт прийому - передачі виконаних робіт зі всією технічною документацією і розрахунками для передання генпідряднику для затвердження.

Сторони договору зобов`язались щомісячно складати та підписати акти приймання виконаних робіт КБ-2В, оформлених виходячи із об`ємів виконаних робіт і довідку про вартість робіт форми КБ-3 .

Завершення робіт та їх готовність до прийому до прийому визначаються генпідрядником шляхом перевірки виконаних робіт.., після складання акту протягом 15 днів після письмового повідомлення субпідрядника після чого здійснюються тимчасове приймання робіт. Тимчасове приймання робіт рахується завершеним після приймання робіт генпідрядником.

Кінцеве приймання робіт відбувається через 1 рік після тимчасового приймання за умовам здачі об`єкту замовнику, на підставі двостороннього підписаного акту на відповідних умовах.

Виконання зазначених двох договорів з ТОВ. Сінержі Інжиніринг Енд Констракшн підтверджується актами виконаних робіт (т.2 арк.с.14-116, 117-127).

На підтвердження виконання договорів, укладених між позивачем та ТОВ Сінержі Інжиніринг Енд Констракшн позивачем надані:

1) Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2014 року всього до сплати 15789,29809 грн. (договір № ИК/05-04 від 05.04.2014 року)

2) Акт виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року на загальну суму 27612287, 84 грн., в тому числі суми до повернення вартість матеріальних ресурсів поставки замовника без ПДВ 9852491, 46 грн., ПДВ 1970498,29 грн., вартість матеріальних ресурсів поставлених замовником з ПДВ разом 11822989,75 грн. (договір № ИК/05-04 від 05.04.2014 року).

3) Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2014 року на загальну суму 999,98653 тис. грн., з ПДВ (договір № 18/07-14 від 30.0.2014 року)

4) Акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року на загальну суму 999986, 53 грн.. в тому ПДВ 166664, 42 грн., (договір № 18/07-14 від 30.0.2014 року).

Згідно з умовами договорів позивачем були отримані податкові накладні, які були зареєстровані в ЄДРПН та включені до складу податкового кредиту (т.2, арк.с.167-175).

Розрахунки між сторонами здійснювались в безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями та випискою банку (т.3 арк.с.37-45 )

В матеріалах справи наявні платіжні доручення від: 05 червня 2014 року № 11112451 на суму 1000000 грн., 17 червня 2014 року № 11112511 на суму 500000 грн., 26 червня 2014 року № 11112598 на суму 2000000 грн., 01 липня 2014 року 2014 № 11112625 на суму 2000000 грн. , 01 липня 2014 року 2014 № 11112626 на суму 1000000 грн., (повернення 1000000 грн. на рахунок позивача 03.07.2014 року), 18 липня 2014 року 2014 № 11112779 на суму 1000000 грн., 22 липня 2014 року 2014 № 11112810 на суму 1000000 грн., 23 липня 2014 року 2014 № 11112834 на суму 2500000 грн.

Між позивачем (генпідрядником) та ТОВ Компанія Арстек (субпідрядник) було укладено Договір субпідряду від 28.08.2014 року за №28/08/14-01, за умовами якого субпідрядник зобов`язувався виконати загальнобудівельні роботи в межах договірної ціни на об`єкті Санаторно-курортного комплексу Мрія, яке знаходиться у Автономній Республіці Крим, м. Ялта, сел. Оползневе, вул. Генерала Острякова, буд.9 у відповідності до наданої генпідрядником проектної документації (т.1 арк.с.263-264).

У відповідності до п. 2.1 договору його вартість складає приблизно 3000000 грн., в тому числі ПДВ 500000 грн.

Пунктом 2.3 договору позивач перераховує аванс у розмірі 50% від суми вказаної у п. 2.1 договору протягом 10 днів з моменту підписання договору сторонами.

Кінцевий розрахунок (з урахуванням авансу) здійснюється на підставі підписаного акту виконаних робіт (форма КБ -2В), оформлених виходячи із об`ємів виконаних робіт, довідки по формі КБ-3 та рахунку-фактури (п.2.4 договору).

Роботи повинні бути виконані протягом 60 днів з дня виконання робіт.

На підтвердження виконання договорів, укладених між позивачем та ТОВ Арстек позивачем надані:

1) Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2014 року всього до сплати 3000 тис. грн., в тому числі ПДВ 500 тис. грн.

2) Акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року на загальну суму 3000000 грн.. в тому числі ПДВ 500000 грн.

3) Підсумкова відомість ресурсів станом на грудень 2014 року.

Виконання зазначеної угоди сторонами підтверджується актами виконаних робіт (т.2 арк.с.128-162).

Згідно з умовами договору позивачем були отримані податкові накладні, які були зареєстровані в ЄДРПН та включені до складу податкового кредиту (т.2 арк.с.176-177).

Розрахунки між сторонами здійснювались в безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями (т.3 арк.с.49-52).

В матеріалах справи наявні платіжні доручення від: 29 серпня 2014 року № 11113032 на суму 1000000 грн., 11 вересня 2014 року № 11113066 на суму 1000000 грн., 16 вересня 2014 року № 11113091 на суму 500000 грн., 02 жовтня 2014 року № 11113115 на суму 500000 грн.

Укладений Контракт що між позивачем (генпідрядник) та ТОВ Гарант-СВ (замовник) про проектування та будівництво на умовах під ключ Санаторно-курортного комплексу Мрія, яке знаходиться у Автономній Республіці Крим, м. Ялта, сел. Оползневе був виконаний.

В матеріалах справи наявний Акт готовності об`єкту до експлуатації, підписаний Генпідрядником, замовником та іншими особами та затверджений так званою Архітектурно будівельною інспекцією Республіки Крим 04 серпня 2014 року за № РК 34 (т.3 а.с. 190-202), а також Свідоцтво про виконання Контракту (т.3 а.с. 203-206).

Відповідно до п.п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 Податкового Кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Згідно з п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового Кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового Кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Разом з тим, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють Платника податків про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов`язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу (п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України, в редакції, що була чинна на момент здійснення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно п. 199.1 ст.199 Податкового кодексу України у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.

Відповідно до вимог п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Пунктом 11 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить:

понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року;

понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року;

понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року;

понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

До платників податку, для яких на дату виписки накладної цим підрозділом не запроваджено обов`язковість реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, не застосовуються норми абзаців восьмого і дев`ятого пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу.

З 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

З аналізу наведеної норми вбачається, що обов`язковій реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають податкові накладні, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить менш ніж 10 000 грн. з 1 лютого 2015 року.

Таким чином, контрагенти постачальники позивача були звільнені від обов`язку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних за період червень-грудень 2014 року податкових накладних, в яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить менш ніж 10000 грн.

Згідно п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Статтею 2 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 № 996-ХІV із змінами та доповненнями (далі Закону № 996- ХІV) встановлено, що дії цього Закону № 996- ХІV поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Статтею 3 Закону № 996-ХІV встановлено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Згідно статті 1 Закону № 996- ХІV первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Статтею 4 Закону № 996-ХІV визначено, що бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах: превалювання сутності на формою операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з їх юридичної форми.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі Положення № 88).

Згідно з п.2.4 ст. 2 Положення № 88 первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.2.1 ст.2 Положення № 88, первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідачем не надано суду доказу щодо наявності на момент вчинення господарських операцій дефекту у правовому статусі контрагентів позивача. Під час перевірки позивача відповідачем не перевірявся рух активів у процесі здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами - постачальниками.

З огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит та віднесення сум понесених витрат до складу валових витрат позивача не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов`язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов`язаннями.

Виходячи зі специфіки укладених між позивачем та його контрагентами договорів, як предмета господарських операцій, надані позивачем документи є достатнім доказом підтвердження фактичного виконання зазначених вище господарських операцій.

З наданих позивачем первинних документів можливо встановити суть та зміст господарських операцій, вказані документи підтверджують фактичне отримання позивачем послуг (робіт).

При вирішення податкових спорів, суд виходить із презумпції добросовісності платника, яка резюмує економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Подання платником податку до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас такі докази податковим органом в акті перевірки не наведено та реальність виконання господарських операцій не спростовано, як і не зазначено жодних належних доказів на підтвердження того, що визначені умовами договорів не виконано.

Чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності основних фондів.

Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже, поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме: платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні по справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява № 3991/03) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

У рішенні по справі Інтерсплав проти України (заява № 803/02) Європейський Суд з прав людини зазначив, що у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Отже, притягнення суб`єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст. ст. 207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб`єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Реальність вчинюваної господарської операції це встановлення факту зміни руху активів чи зміни стану зобов`язань платника податку внаслідок придбання ним послуг та висновки в Акті не спростовують фактичного руху активів позивача, а відповідно до його змісту оплата за договорами підтверджена, що доводиться платіжними документами наявними в матеріалах справи.

Підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість, який у подальшому приймає участь у формуванні сум бюджетного відшкодування, є факт реального здійснення операцій з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Сторона відповідача не заперечує щодо виконаних робіт. Проте їх заперечення базується виключно на порушеннях з боку контрагента.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Відтак, судом не установлено, а відповідачем не доведено, що позивач як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з цими підприємствами було одержання позивачем податкової вигоди, як то вказує відповідач. Господарська діяльність суб`єкта господарювання не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, які на момент господарських операцій між позивачем та контрагентами, були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частини 1, 2 статті 77 КАС України).

З огляду на зазначене суд першої інстанції визнав недоведеними порушення викладені у висновках акту перевірки відповідача, щодо: -ТОВ СЕРТЕК за період з 01.04.2014 - 30.04.2014р. на суму 250 000 грн., ТОВ Сінержі Інжиніринг Енд Констракшн, за період з 01.06.2014-30.06.2014рр. на 583 333 грн, з 01.07.2014 31.07.2014рр. на 1 083 333 грн.

Стосовно фіктивності операцій зазначених відносно ТОВ Арстек суд першої інстанції зазначив наступне.

За висновками акту перевірки, податковий орган вважає, що ПРЕДСТАВНИЦТВОМ СЕМБОЛ УЛУСЛАРАРАСИ ЯТИРИМ ТАРИМ ПЕЙЗАЖ ІНШААТ ТУРИЗМ САНАЙІ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШИРКЕТІ включено до податкового кредиту рядок 17 декларації з ПДВ суми податку на додану вартість, які не підтверджені первинними документами по операціях придбання послуг у контрагента-підрядника, та які фактично були використані для отримання податкової вигоди та мінімізації податкових зобов`язань, у т.ч.: ТОВ Компанія Арстек за період з 01.09.2014р. по 30.09.2014р. на 166667 грн., з 01.10.2014р. по 31.10.2014р. на 333333 грн.

Суд першої інстанції встановив, що висновки відповідача щодо мінімізації та отримання податкової вигоди не базуються на фактичних обставина справи і приписах діючого законодавства з підстав зазначених вище.

Суд першої інстанції не прийняв посилання відповідача щодо наявності порушеного кримінального провадження № 0000113, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2015, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України оскільки слідчим управлінням фінансових розслідувань Головним управлінням ДФС у Київській області на запит суду була надана відповідь від 09.01.2019 № 225/9/10-36-23-01 із якої вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000113 від 27.05.2015 року не здійснюється, зазначене кримінальне провадження до слідчого управління не спрямовувалось та до провадження не приймалось.

Встановлення факту фіктивності підприємства - контрагента позивача саме по собі не може свідчити про незаконність господарських операцій (ухвала Вищого адміністративного суду України від 30 вересня 2015 року у справі №826/18925/14, залишена без змін постановою Верховного Суду України від 11 квітня 2017 року).

При цьому, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України").

Однак, відсутність фіктивності господарських операцій у взаємовідносинах між позивачем та ТОВ Компанія Арстек не спростовує висновків податкового органу щодо порушень з боку позивача при формуванні податкового кредиту.

За даними відповідача ТОВ Компанія Арстек на адресу ПРЕДСТАВНИЦТВО СЕМБОЛ УЛУСЛАРАРАСИ ЯТИРИМ ТАРИМ ПЕЙЗАЖ ІНШААТ ТУРИЗМ САНАЙІ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШИРКЕТІ зареєстровано в ЄРПН податкові накладні: №91101 від 11.09.2014 (включено в ЄРПН 25.09.2014) будівельно-монтажні роботи на об`єкті санаторно-курортного комплексу "Мрія" смт. Оползневе на суму 1000000 у т.ч. ПДВ 166666,67 грн., №82909 від 29.08.2014 (включено в ЄРПН 09.09.2014) Будівельно-монтажні роботи на об`єкті санаторно-курортного комплексу "Мрія" смт. Оползневе на суму 1000000 у т.ч. ПДВ 166666,67 грн.

Позивачем зазначені податкові накладні: № 91101 від 11.09.2014 та № 82909 від 29.08.2014 включені до податкового кредиту жовтня 2014р. та відображені у реєстрі отриманих податкових накладних у жовтні 2014р. на суму ПДВ 333333,34 грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними відповідають даним додатку № 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, даним декларації з ПДВ за жовтень 2014 року.

Позивачем 18.12.2015 за № надано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виправлених помилок, у якому уточнено показники вересня 2014р. по підприємству ТОВ КОМПАНІЯ АРСТЕК з періодом складання податкової накладної вересень 2014 року на суму ПДВ 166 666,67 грн., по перше - понад 365 днів, а по друге - реєстрація податкової накладної в ЄРПН відсутня, а наявна податкова накладна за вересень №91101 від 11.09.2014 включена до складу податкового кредиту декларації за жовтень 2014;

- податкові накладні № 91101 від 11.09.2014 та № 82909 від 29.08.2014 було включено до складу ПК по декларації за жовтень 2014 року, тобто після набрання чинності Закону України № 1636 і як слід не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, оскільки відповідно до пункту 2 статті 9 Закону N 1636 територія вільної митної зони, створеної у межах ВЕЗ "Крим", вважається такою, що знаходиться поза межами митної території України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції визнав обґрунтованими висновки відповідача, щодо порушення формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ Компанія Арстек.

Позивачем завищено реєстраційну суму, на яку він має право реєструвати податкові накладні в ЄРПН на 1146724 грн.

Відповідно до пп. 4 п.34 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, зареєстрованим платникам податку суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) автоматично збільшується контролюючим органом до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених ст. 200 ПКУ, на суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до ст. 209 ПКУ, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року).

Відповідно до п.1 Порядку №569 цей Порядок визначає механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків. Система електронного адміністрування податку запроваджується поетапно: на перехідний період (до 1 липня 2015 р.) - у тестовому режимі; із зазначеної дати - на постійній основі.

Згідно п. 9.2 Порядку № 569 після закінчення перехідного періоду, зазначеного у пункті 1 цього Порядку:

1) ДФС автоматично збільшує розмір суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначеної відповідно до пункту 9 цього Порядку, на суму середньомісячного розміру сум податку, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених за останні 12 звітних (податкових) місяців / чотири квартали, та на запит платника податку інформує його про суму збільшення шляхом надсилання електронного повідомлення. Сума такого збільшення щокварталу підлягає автоматичному перерахунку ДФС шляхом віднімання суми попереднього збільшення та додавання суми збільшення згідно з поточним перерахунком з урахуванням середньомісячного розміру сум податку, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених за останні 12 звітних (податкових) місяців/чотири квартали, станом на дату перерахунку. На запит платника податку ДФС інформує його про результати такого перерахунку шляхом надсилання електронного повідомлення;

2) сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, автоматично збільшується на суми помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань з податку. На суму такого збільшення: зменшується сума, задекларована до сплати до бюджету в звітному (податковому) періоді, або збільшується сума від`ємного значення, задекларована в звітному (податковому) періоді; помилково та/або надміру сплачені грошові зобов`язання з податку вважаються погашеними.

За змістом приписів п. 10 Порядку № 569 ДФС: 1) обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі; 2) оприлюднює на офіційному веб-сайті алгоритми обрахунку показників формули обчислення зазначеної суми та джерела їх формування.

30 липня 2015 року Державна фіскальна служба України повідомила план заходів ДФС для забезпечення реалізації норм Закону України N 643-VIII з удосконалення системи електронного адміністрування ПДВ, в розділі III якого передбачено обнуління показників та перерахунок суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН), для зареєстрованих платників податку, зокрема:

- з 00 годин 00 хвилин 3 серпня 2015 року (на початок третього робочого дня після дня набрання чинності Законом № 643) ДФС буде проведено обнуління суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН (У Накл), сформовану відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 та пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, та значення усіх її складових, визначених Податковим кодексом України, крім показників У НаклОтр, У Митн та У НаклВид, що були сформовані, починаючи з 1 липня 2015 року;

- протягом 3 серпня 2015 року (третього робочого дня після дня набрання чинності Законом № 643) сума У Накл зареєстрованим платникам податку збільшиться на:

- суму середньомісячного розміру сум ПДВ, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених або розстрочених за останні 12 звітних місяців/4 квартали (СУМА овердрафт);

- суму помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань з ПДВ станом на 01.07.2015 (СУМА Перепл);

- суму від`ємного значення податку, непогашеного станом на 01.07.2015 та задекларованого платником у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року;

- суму залишків коштів на електронних рахунках платників у системі електронного адміністрування ПДВ станом на початок робочого дня 3 серпня 2015 року за вирахуванням сум, заявлених платником у складі податкової звітності з податку за звітний (податковий) період за червень 2015 року до перерахування з електронного рахунку до бюджету в рахунок сплати податкових зобов`язань з податку та/або на поточний рахунок платника відповідно до пункту 200 1.6 статті 200 1 цього Кодексу, також така сума зменшується на суму податкових зобов`язань, задекларованих платником за звітний (податковий) період за червень 2015 року / II квартал 2015 року;

- на кінець третього робочого дня після дня набрання чинності Законом N 643 сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН (У Накл), буде обрахована на підставі оновлених значень усіх її складових та інших показників, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200.1.3 статті 200.1 Податкового кодексу України.

Згідно п. 200.4 ст. 200 ПКУ, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Позивачем 20.07.2015 року подано до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за червень 2015 року у якій задекларовано від`ємне значення р.24 на суму 22 823 243 грн. ( на цю суму автоматично збільшено суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) реєстраційну суму), але згідно наданих уточнюючих розрахунків у грудні 2015 року фактично за даними платника від`ємне значення ПДВ червня 2015 року повинно складати 21 676 519 грн. ( в уточнюючій декларації від 23.12.2015 № за травень 2015 року у графі 24 сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду зазначено суму у розмірі 21 676 519 грн., в уточнюючому розрахунку за липень 2014 року також у графі 16.1 значення рядка 21 попереднього звітного податкового періоду зазначена у розмірі 21 676 519 грн. ), при цьому у деклараціях серпень 2015 - січень 2016 сума від`ємного значення задекларована не 21676519 грн., що було б логічно, а 22823243 грн.

Позивачем уточнюючий розрахунок за червень 2014 року до контролюючих органів не подавався. Таким чином сума завищеного від`ємного значення, та відповідно, завищення суми ліміту становить 1146724 грн.

Відповідно до пункту 41 підрозділу 2 розділу ХХ ПКУ у разі якщо контролюючий орган під час перевірки встановлює факт завищення платником податку від`ємного значення сум податку на додану вартість, яке залишилося непогашеним станом на 1 липня 2015 року в податковій звітності з податку на додану вартість, що призвело до завищення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначеної пунктом 200-1.3 статті 20-1 цього Кодексу, до такого платника податку, крім штрафів, передбачених статтею 123 цього Кодексу, застосовується штраф у розмірі 10 відсотків суми завищення такого від`ємного значення.

Сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначена пунктом 200-1..3 статті 200-1 цього Кодексу, підлягає зменшенню на суму такого завищення на підставі узгодженого податкового повідомлення-рішення.

Для цілей цього пункту до від`ємного значення належить від`ємне значення сум податку на додану вартість, що залишилося непогашеним станом на 1 липня 2015 року, що обліковується в податковій звітності з податку на додану вартість та включає:

від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду;

непогашене від`ємне значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду.

Завищена сума реєстраційного ліміту у розмірі 1146724 грн. не вплинула на розмір відшкодування ПДВ , але згідно пункту 41 підрозділу 2 розділу ХХ ПКУ підлягає зменшенню на суму такого завищення на підставі податкового повідомлення-рішення.

В порушення абзацу б пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України платником податку неправомірно заявлено до бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 5748473 грн., яка несплачена отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України : рядок 5 додатку 2 до декларації за січень 2016 І.п.н. продавця 00 сума від`ємного значення 3620806 грн. за січень 2015 року, рядок 30 додатку 2 до декларації за січень 2016 І.п.н. продавця 00, сума від`ємного значення 797366 грн. за вересень 2014; рядок 125 додатку 2 до декларації за січень 2016, і.п.н. продавця 00, сума від`ємного значення 797366 грн. за вересень 2014.

Представництво за даними акту зареєстровано платником ПДВ з 03.10.2012 року.

Відповідно до пп. г пп. 14.1.139 п. 14.1 ст. 14 ПКУ постійне представництво - особа для цілей розділу V цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.103 пункту 14.1 ст. 14 Кодексу визначено поняття Материнської компанії - юридичні особи, які є власниками інших юридичних осіб або здійснюють контроль над такими юридичними особами, як пов`язані особи.

Згідно п.198.2 ст. 198 ПКУ для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов`язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПКУ сума податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду Згідно п. б п. 200.4 ст. 200 ПКУ від`ємне значення підлягає бюджетному відшкодуванню у сумі податку, фактично сплаченому отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періоді постачальникам таких поварів/послуг або до Держбюджету в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 статті 200-1 Кодексу.

Так, під час проведення перевірки було встановлено, що ПРЕДСТАВНИЦТВО "СЕМБОЛ УЛУСЛАРАРАСИ ЯТИРИМ ТАРИМ ПЕЙЗАЖ ІНШААТ ТУРИЗМ САНАЙІ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШИРКЕТІ" :

- у звітній декларації з ПДВ за квітень 2014 р. № від 20.05.2014р, з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2014р № від 18.12.2015 р. в рядку 12.4 Декларації (послуги, отримані від нерезидента, місце постачання яких знаходиться на митній території України.) відображено суму ПДВ у т.ч. у розмірі 1 331 134 грн. ( Включено до додатку 2 декларації за січень та відповідно до складу від`ємного значення з ПДВ в декларації за січень в частині 1 330 301 грн.) SEMBOL Ulusrarasi Yatirim Tarim Peyzaj Insaat Turizm Sanayi Ve Ticaret Anonim Sirketi витрати по виконанню Контракта № бн від 17.09.2011 р. від 01.04.14 р. складають 799776,47 грн. в т.ч. ПДВ 13329,08 грн., 7986807,76 грн. в т.ч. ПДВ 1331134,63 грн. (АВІЗО №12 від 01.03.2014).

Послуги: архітектурний проект компанія Табанлиоглу Мимарлик ве Данишманлик Лтд.Шти, Респ. Туреччина, Договор №UKR-KRM-01-04 від 08.12.2011р,

Проекти електрики-компанія ХБ Текнік Електрік Мюхендісліги ве Данишманлик Хіз.Сан.- Респ. Туреччина, договір №UKR-KRM-01-06 від 20.03.12р.,

Проекти дізайна інтер`єра KCA INTERNATIONAL DESIGNERS LTD-Лондон, Великобрітанія, договор №UKR-KRM-01-10 від 20.12.12р.;

Екерсли О`Каллаган, Лондон, Велікобрітанія, договір №UKR-KRM-01-20 від 20.10.13р.;

Шлеттерер Гмбх, Штрасс-им-Циллерталь, Австрия, договір №UKR-KRM-01-25 від 05.11.13р.,

Дізайн-проект-Foster+Partners Ltd, Лондон, Велікобрітанія, договір №UKR-KRM-01-01 від 31.07.12р.

Сплата витрат понесених головною Компанією за межами України по виконанню Контракта №бн від 17.09.2011р. Представництвом (АВІЗО №12 від 01.03.2014):

- рахунок Табанлиоглу Мимарлик ве Данишманлик Лтд.Шти (Респ. Туреччина), серія А№005379 від 16.12.2013р на суму 135,9 тис. USD, банківська оплата через ОСОБА_3 Банкаси на суму 50 тис. USD від 22.11.13р., банківська оплата через Денизбанк на суму 85,9 тис. USD від 16.12.13р.;

- рахунок ХБ Текнік Електрік Мюхендісліги ве Данишманлик Хіз.Сан. (Респ. Туреччина), серія А №045688 від 26.11.13р на суму 14,25 тис. USD, банківська оплата через Асья Катилим Банкаси від 08.10.13р. на суму 14.25 тис. USD;

- рахунок KCA INTERNATIONAL DESIGNERS LTD (Лондон, Великобрітанія): №490 1194 05 від 08.11.13р. на суму 262 175,58 USD, №490 1197 06 від 23.12.13р. на суму 131 976,00 USD. Банківська оплата через Асья Катилим Банкаси від 21.01.14р. на суму 239 903,10 USD, банківська оплата через Денизбанк на суму 154 248,48 USD від 03.03.14р.;

- рахунок Foster+Partners Ltd (Лондон, Великобрітанія): №1979.31 від 31.07.13р. на суму 24 217,00 USD, №1979.33 від 31.08.13р. на суму 24 217,00 USD, №1979.35 від 30.10.13р. на суму 24 217,00 USD. Банківська оплата через Денизбанк на суму 72651,00 USD від 06.02.14р.

- рахунок Екерсли О`Каллаган, Лондон, Велікобрітанія № від 11.12.13р. на суму 9 841,80 USD. Банківська оплата через Асья Катилим Банкаси від 13.12.13р. на суму 9841,80 USD.

- рахунок Шлеттерер Гмбх, Штрасс-им-Циллерталь, Австрия №S 13748 від 27.11.13р. на суму 39 686,01 USD. Банківська оплата через Акдениз Курумсал від 04.12.13р. на суму 39686,01 USD.

У звітній декларації по ПДВ за вересень 2014р. № від 20.10.2014., з урахуванням уточнюючих розрахунків до Декларації по ПДВ за вересень 2014р. № від 18.12.2015р., та № від 23.12.2015 в рядку 12.4 (послуги, отримані від нерезидента, місце постачання яких знаходиться на митній території України.) відображено суму ПДВ у розмірі 2 013 737,37 грн. ПДВ ( Включено до додатку 2 декларації за січень та відповідно до складу від`ємного значення з ПДВ в декларації за січень в частині 796366 грн.): SEMBOL Ulusrarasi Yatirim Tarim Peyzaj Insaat Turizm Sanayi Ve Ticaret Anonim Sirketi (ЄДРПОУ 631225) витрати понесені по виконанню Контракта №бн від 17.09.2011р. №ПН 18 від 01.09.2014 на суму 904005,38 грн. ( в т.ч. ПДВ 150667,56 грн.), на суму 12082424,24 ( в т.ч. ПДВ 2013737,37 грн. призначення Дизайн-проект Пина Мимарлик Тасарим Іншаат Туризм Ітхалат Ихраджат тіджарет Лімітед Ширкеті (Респ. Туреччина), договір №R02/5 від 01.05.14р.; ДСГ Іншаат Лімітед Ширкеті (Респ. Туреччина), договір бн від 01.05.14р.

У звітній декларації по ПДВ за січень 2015р. № від 20.02.2015р., з урахуванням уточнюючих розрахунків до Декларації по ПДВ за січень 2015р. № від 21.12.2015р., та № від 23.12.2015р. в рядку 12.4 (послуги, отримані від нерезидента, місце постачання яких знаходиться на митній території України.) відображено суму ПДВ у розмірі 3 620 806,00 грн.: SEMBOL Ulusrarasi Yatirim Tarim Peyzaj Insaat Turizm Sanayi Ve Ticaret Anonim Sirketi (ЄДРПОУ 631225) витрати понесені по виконанню Контракта №бн від 17.09.2011р. №ПН 21 від 01.01.2015 на суму 1377731,54 грн. ( в т.ч. ПДВ 229621,92 грн.), на суму 21724836,95 ( в т.ч. ПДВ 3620806,17 грн. підстава АВІЗО №21від 31.12.2014г., ПН №1 від 31.12.2014.

Таким чином, сума, яка є несплаченою позивачем - отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України та віднесена до складу податкового кредиту січня 2016р. становить 5748473 грн.

Розглядаючи питання правомірності зменшення позивачу суми, яка підлягала бюджетному відшкодування на рахунок у банку по декларації за січень 2016 року, з урахуванням уточнюючого розрахунку, у сумі 21 676 519 грн., суд встановив наступне.

23.12.2015 року Представництвом було заявлено бюджетне відшкодування через уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ № від 23.12.2015р. за липень 2015 р. Значення рядка 23.2 Податкової декларації з ПДВ підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку… дорівнювало 21 676 519 грн.

20.01.2015р. Представництвом було подано контролюючому органу звітну податкову декларацію з ПДВ за грудень 2015р. №. Значення ряд. 21 від`ємне значення , що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 20-рядок 18) цієї Декларації з ПДВ, відповідно дорівнювало 0.

12.02.2016р. Представництвом було надано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ за липень 2015р. № за формою, затвердженою Наказом МФУ від 23.09.2014р. №966 (у редакції наказу МФУ від 23.01.2015р. №13), згідно якого з`являється значення ряд. 24 сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду…., яка дорівнює 21 676 519 грн.

З 01.02.2016р. законодавцем змінено форму податкової декларації, тому 17.02.2016р, Представництвом вдруге подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ за липень 2015р. № за формою, що затверджена Порядком №21. Значення ряд. 21 сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду…. дорівнювало 21 676 519 грн.

22.02.2016р. Представництвом було подано контролюючому органу звітну податкову декларацію з ПДВ за січень 2016р. за формою, затвердженою Наказом МФУ від 28.01.2016 року №21. Значення ряд. 21 сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду…. дорівнювало 21 676 519 грн.

03.03.2016р. Представництвом було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ за січень 2016р. № , в якому заявлене бюджетне відшкодування у розмірі 21 676 519грн., а саме ряд. 20.2 цієї декларації підлягає бюджетному відшкодуванню….) дорівнював 21 676 519 грн.

12.02.2016р. позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ за липень 2015р. № , в якому уточнило значення ряд. 24 сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду…. - 21 676 519 грн.

17.02.2016р. позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ за липень 2015р. №, в якому уточнило значення ряд. 21 сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду…. - 21 676 519 грн.

В порушення п.200.4 б ст.200 Податкового кодексу України представництвом завищено суму, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок у банку по декларації за січень 2016 року, з урахуванням уточнюючого розрахунку у сумі 21 676 519 грн.

Відповідно до п. 48.1 ст.48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Згідно п.46.5 ст.46 ПКУ форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику Державні органи, які встановлюють відповідно до цього пункту форми податкових декларацій, зобов`язані оприлюднити такі форми для використання їх платниками податків.

Наказом Міністерства фінансів України № 21 від 28.01.2016 (за реєстрований в Мінюсті України 29.01.2016 за № 159/28289) затверджено Форму та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість. Наказ набув чинності з 01.02.2016 року.

Відповідно до пункту 5 розділу VI Порядку у разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок.

Позивачем подано уточнюючий розрахунок за липень 2015 (від 17.02.2016 №90186550) в якому ним виправлено значення рядка 21 декларації, а саме: збільшено на суму ПДВ 21676519 грн., яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 25 (рядок 18 згідно Порядку №21) чи рядка 23 (рядок 20.2 згідно Порядку №21) (відсутні показники щодо нарахування ПДВ чи відшкодування ПДВ за звітні періоди з серпня 2015 року по січень 2016 року). З урахуванням положень Порядку дана сума повинна бути відображена у 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок, тобто лютого 2014 року. Натомість, позивач, включив дану суму до рядка 16.1 від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду у декларації за січень 2016 року (декларація за грудень 2015 року попередній період взагалі надана підприємством з відсутніми показниками) .

Таким чином, позивачем на порушення пунктів 200.1, абзацу б пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. № 21 зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.01.2016 р. № 159/28289, неправомірно віднесено до складу податкового кредиту січня 2016р. суму ПДВ у розмірі 21676519 грн. та завищено суму бюджетного відшкодування на 21676519 грн за січень 2016 року.

За висновками акту перевірки Маріупольською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області були прийняті податкові повідомлення рішення:

1. № від 02.06.2016 року за порушення п. 204 б ст. 200 ПК України в результаті завищення суми, яка підлягала бюджетному відшкодування на рахунок у банку по декларації за січень 2016 року, з урахуванням уточнюючого розрахунку, у сумі 21 676 519 грн., та застосування штрафних санкцій у сумі 5 419 129,75 грн. ( В1) ;

2. № від 02.06.2016 року за порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 186.2 ст. 186, п. 200.1 ст. 200, п. 198.1 ст. 198, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201. 10 ст. 201, п. 194.1 ст. 194, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що враховується до складу наступного податкового періоду на 15 680 707 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 1 266 262,90 грн ( В4).

З огляду на викладене у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 02.06.2016 Маріупольскої ОДПІ, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 21676519 грн. та нараховано штрафні санкції в розмірі 5419129,75 грн. суд першої інстанції відмовив позивачу у задоволенні вимог у цій частині.

У відповідності до пункту 41 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України у разі якщо контролюючий орган під час перевірки встановлює факт завищення платником податку від`ємного значення сум податку на додану вартість, яке залишилося непогашеним станом на 1 липня 2015 року в податковій звітності з податку на додану вартість, що призвело до завищення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначеної пунктом 200-1.3 статті 20-1 цього Кодексу, до такого платника податку, крім штрафів, передбачених статтею 123 цього Кодексу, застосовується штраф у розмірі 10 відсотків суми завищення такого від`ємного значення.

Стосовно позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 02.06.2016 року за порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 186.2 ст. 186, п. 200.1 ст. 200, п. 198.1 ст. 198, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201. 10 ст. 201, п. 194.1 ст. 194, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що враховується до складу наступного податкового періоду на 15 680 707 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 1 266 262,90 грн., то вищезазначені позовні вимоги задоволені частково, в частині скасування податкового повідомлення рішення, щодо завищення суми від`ємного значення, що враховується до складу наступного податкового періоду у сумі 1916666 грн. та застосована штрафна санкція в сумі 191 666,60 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статі 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги задоволені частково.

Колегія суддів вважає помилковим посилання позивача на правову позицію Верховного Суду викладену у постановах від 13 листопада 2018 року у справі № 806/1772/16, та від 26 березня 2019 року у справі № 821/ 3527/15-а з огляду на те, що зазначений висновки Верховного Суду зроблені на підставі аналізу інших, ніж встановлених у данні справі, фактичних обставин. Крім того, предметом розгляду у вищезазначених справах була бездіяльність податкового органу щодо незабезпечення автоматичного збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "СЕМБОЛ УЛУСЛАРАРАСИ ЯТИРИМ ТАРИМ ПЕЙЗАЖ ІНШААТ ТУРІЗМ САНАЙІ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШИРКЕТІ" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 р. у справі № 805/1740/16-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 р. у справі № 805/1740/16-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 27 червня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В.Геращенко