Справа № 161/6013/19
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/6134/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2019 року, прийняте суддею Філюк Т.М. о 12 годині 32 хвилині у місті Луцьку у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Луцьку про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Луцьку про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №498400, закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; визнання протиправними дій службової особи УПП м.Луцька інспектора роти №3 батальйону УПП у м.Луцьку Хинюк Т.С. щодо недопущення захисника до участі у розгляді адміністративної справи, а також інші порушення.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що 24.12.2018 року о 06 годині 57 хвилині у м.Луцьку по вул. Задворецькій,1 водій керував транспортним засобом без дорожнього номерного знаку спереду, чим порушив вимоги п.2.9. ПДР. З оглянутого в ході розгляду справи запису із нагрудної камери інспектора, спростовано доводи позивача, що за кермом знаходився не він, позаяк на той час з його слів, керував транспортним засобом він, а знак знаходився у салоні автомобіля.

Судом не взято до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , що нібито вона знаходилась за кермом, оскільки про подібне на час оформлення порушення жоден із них не стверджував.

Врешті позовні вимоги не спростовують висновків зроблених в оскаржуваному акті індивідуальної дії постанові.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що судом не взято до уваги, що за кермом транспортного засобу знаходилась ОСОБА_2 , і коли занесло на слизькій дорозі, вони зупинились і позивач пересів на сидіння водія. Їхати він не міг, бо був втрачений при їзді номерний знак, який вони не могли найти. Пізніше до них під`їхали працівники поліції і на місці винесли дану постанову.

Його пояснення про те, що він не знаходився за кермом не були взяті до уваги. Такі ж пояснення не були взяті і від ОСОБА_2 Крім того, його було позбавлено можливості викликати адвоката і скористатись правовою допомогою.

Фактичного розгляду адмінматеріалів не відбулось. В постанові не зазначено, що додаються докази до неї. Наявне у матеріалах справи відео не може розцінюватись як доказ.

Маються покликання на постанову Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі №428/2769/17.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено, що 24 грудня 2018 року інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Айсановим А. Н. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР №498400, відповідно до якої, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 24.12.2018 року о 06 год 57 хв у м. Луцьку по вул. Задворецькій 1, водій керував транспортним засобом без державного номерного знаку спереду, чим порушив вимоги п. 2.9 В ПДР.

Відповідно до п.2.9.(в) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Згідно із ч.6 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи показаннями засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі і відеозаписом з нагрудної камери відеоспостереження працівника патрульної поліції.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, у разі, якщо здійснювалася така фіксація правопорушення.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Зазначений висновок апеляційного суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.05.2019 року у справі №200/21123/16-а.

Відтак, наявний у метеріалах справи відеозапис, на який покликався і суд першої інстанції, не є належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Крім того, із відеозапису вбачається, що автомобіль не рухався, а був припаркованим.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, вказаною нормою процесуального закону не передбачено повноважень суду щодо визнання дій суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності протиправними. Крім того, апелянтом не доведено, що були порушення при розгляді адміністративних матеріалів, та останній не був позбавлений можливості скористатися допомогою адвоката.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення, при цьому належить визнати протиправною і скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченні безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №498400 про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 170 грн.; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (за відсутності події і складу адміністративного правопорушення); решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд не здійснює новий розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, оскільки згідно ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 229, 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2019 року у справі №161/6013/19 та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченні безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №498400 від 24 грудня 2018 року і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повний текст судового рішення складено 27.06.2019 року.