Справа № 205/9435/18
Суддя: Приходченко О. С.
Дата ухвалення: 2019-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

18.03.2019 Єдиний унікальний номер 205/9435/18
Єдиний унікальний номер 205/9435/2019
Провадження № 2а/205/26/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку термінової справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 3 роти № 2 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області майора поліції Зеленського Артема Вячеславовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2018 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до інспектора батальйону № 3 роти № 2 УПП у Дніпропетровській області майора поліції Зеленського А.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2018 року адміністративний позов залишено без руху, а позивачу запропоновано усунути недоліки з додержанням вимог п.п. 2, 4 ч. 5, ч. 8 ст. 160, ч.ч. 1, 4 ст. 161 КАС України, з метою усунення яких 28 січня 2019 року позивачем було подано виправлений позов.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2019 року адміністративний позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у справі в порядку термінової адміністративної справи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2019 року УПП у Дніпропетровській області було відмовлено у задоволенні клопотання про залучення УПП у Дніпропетровській до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Позивач у своєму позові посилався на те, що 08 грудня 2018 року постановою в справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за проїзд регульованого перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушено п. 8.7.3.е, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки він не керував автомобілем Шевроле Лачетті, а керував автомобілем Шевроле Нубіра, позивач не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а також заперечував, оскільки порушення ПДР було зафіксовано на телефон поліцейського, на якому вбачається, що седан темного кольору проїздить перехрестя, та відео, яке представили до огляду йому поліцейські знято не на відеореєстратор, а на їх особистий телефон. Крім того, постанова не містить наслідки адміністративного стягнення та порядок її оскарження. Тому вважає, що відповідачем сфальсифіковано докази, а самим інспектором не об`єктивно було з`ясовано обставини справи, проігноровано очевидну відсутність складу адміністративного правопорушення, чим порушено всебічний розгляд справи. Позивач у своєму позові просив суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. У своїй заяві позивач просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач інспектор роти № 2 батальйону № 3 УПП в Дніпропетровській області майор поліції Зеленський А.В. у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. 12 березня 2019 року надав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що 08 грудня 2018 року ним було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.7.3.е ПДР проїзд на заборонений сигнал світлофора. Так постанову було складено за вчинення правопорушення, зафіксованому не в автоматичному режимі. Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зазначив, що позивач посилається лише на процесуальну природу недоліків при винесенні відповідачем оскаржуваної постанови та не зазначив причинний зв`язок між викладеними цитатами правових норм КУпАП і КАС України і висновку про не підтвердження вчинення ним правопорушення. Просив розглядати справу без його присутності, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 грудня 2018 року інспектором роти № 2 батальйону № 3 УПП в Дніпропетровській області майором поліції Зеленським А.В. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративні правопорушення серії ЕАВ № 782184, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 4).

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 08 грудня 2018 року о 16 годині 59 хвилин, по вул. Ю. Савченка, буд. 3 у м. Дніпрі, керуючи транспортним засобом Шевроле Лачетті, державний номер НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора (а.с. 4).

Зазначену постанову в справі про адміністративне правопорушення після її винесення було вручено позивачу як правопорушнику.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є фото чи відеозапис.

Відповідно до п. 8.7.3.е ПДР світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Як вбачається з наданого відповідачем суду диску, на якому міститься відеозапис правопорушення, момент зупинки на вимогу патруля поліції та процедури розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач не заперечував щодо того, що на відео, на якому зафіксовано порушення ним п. 8.7.3.е ПДР, зафіксовано саме його автомобіль, проте, після дискусії з невідомою особо, що зазначала поліції, що він допомагає людям скасовувати їх постанови у судах та поради позивачеві не визнавати, що це його автомобіль зафіксований на відео, позивач почав заперечувати щодо того, що саме на відеозаписі зафіксовано його транспортний засіб та те, що ним було порушено ПДР, зокрема, що він виїхав на перехрестя на сигнал світлофора, що дозволяє рух, а коли залишав перехрестя, то був вже червоний заборонений сигнал. Саме це зазначено і в обґрунтуванні позовних вимог. Тобто самим відповідачем не спростовується факт перебування його у вказаному місці у вказаний час, а також сам факт перетину перехрестя на автомобілі. При цьому на відеозаписі чітко зафіксовано, що проїзд перехрестя позивачем було здійснено на сигнал, що забороняє рух червоний. Тому, посилання позивача, що він здійснив виїзд на перехрестя на сигнал світлофору, що дозволяє рух, проте завершив маневр на заборонний сигнал, не вдаючись до екстреного гальмування, щоб уникнути створення перешкоди руху іншим учасникам дорожнього руху, не знайшло своє підтвердження та спростовується наданими відповідачем доказами.

Разом з тим, суд звертає увагу, що скоєне позивачем правопорушення зафіксовано не в автоматичному режимі. Тобто, відеофіксація на мобільний телефон, на яку позивач посилається як, на його думку, сфальсифікований доказ, не має фундаментального значення, оскільки дане правопорушення відбулося безпосередньо у присутності поліцейських. Тому розгляд справи відбувся на місці в прядку скороченого провадження. Тому, суд не приймає як доказ безпідставності притягнення до адміністративної відповідальності посилання позивача на те, що відеофіксація правопорушення відбулася на мобільний пристрій, належний особисто інспекторам поліції.

Що стосується посилань позивача про те, що у постанові невірно вказано модель його автомобіля та адресу його проживання, що є лише технічними описками при складанні постанови і не тягне за собою можливість звільнення позивача від відповідальності за скоєне правопорушення.

Крім того, слід зазначити, що відповідач є посадовою особою, який виконує повноваження, делеговані йому державою, при здійсненні своїх службових повноважень не має упередженості і наміру притягувати до адміністративної відповідальності осіб, які не скоюють відповідні адміністративні правопорушення, сумніви щодо його компетентності у суду відсутні.

Щодо посилань позивача, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не містить порядку її оскарження, а тому не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, суд критично оцінює вказані доводи, оскільки дана обставина не підтверджує та не спростовує законність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та сама постанова оскаржена позивачем до суду, у строки передбачені чинним законодавством.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Разом з тим, позивач у своєму позові зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Такому обов`язку суб`єкта владних повноважень протиставляється ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язок кожної сторони, у т. ч. і позивача, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Крім того, слід зазначити, що відповідач є посадовою особою, який виконує повноваження, делеговані йому державою, при здійсненні своїх службових повноважень не має упередженості і наміру притягувати до адміністративної відповідальності осіб, які не скоюють відповідні адміністративні правопорушення, сумніви щодо його компетентності у суду відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Позивач при поданні адміністративного позову до суду був звільнений від сплати судового збору, у задоволенні позовних вимог йому відмовлено, тому судовий збір у розмірі 704 гривень 80 коп. слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 251, ч. 3 ст. 283 КУпАП, ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) у задоволенні позовних вимог інспектора батальйону № 3 роти № 2 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області майора поліції Зеленського Артема Вячеславовича (місцезнаходження за адресою: 49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 2а) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Судовий збір у розмірі 704 гривень 80 коп. віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя: