Справа № 820/8922/15
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2019 року

Київ

справа №820/8922/15

адміністративне провадження №К/9901/27160/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., секретар судового засідання - Титенко М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби
на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2016 (колегія у складі суддів: Мельнікова Л.В., Бартош Н.С., Філатов Ю.М.)
у справі № 820/8922/15
за позовомПублічного акціонерного товариства «Харківська ТЕЦ-5»
доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби
проскасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Харківська ТЕЦ-5» звернулося до суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України (правонаступник Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби):

- від 19.05.2015 № , яким на підставі висновків акта перевірки №116/43.0-14/05471230 від 30.04.2015, у зв`язку з встановленням фактів порушення пп. 134.1.1, п. 134.1, ст. 134, пп. 138.8.1, п. 138.8, пп. 138.10.2, п. 138.10.3, п. 138.10, ст.138, п. 144.1, ст. 144 Податкового кодексу України, підприємству збільшена сума грошового зобов`язання за платежем - податок на прибуток в розмірі 7777527,00 грн. - основний платіж та 1944381,75 грн. - штрафна санкція;

- від 04.08.2015 №, яким на підставі висновків акта перевірки №116/43.0-14/05471230 від 30.04.2015, у зв`язку з встановленням фактів порушення п. 185.1, ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6, ст. 198, п. 2001.1, п. 200.2, ст. 200, п. 201.1, п.201.2, ст. 201 ПК України, підприємству збільшена сума грошового зобов`язання за платежем - податок на додану вартість в розмірі 10161497,00 грн. - основний платіж та 2540374,25 грн. - штрафна санкція.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про хибність висновків податкового органу про порушення підприємством податкового законодавства, викладених в акті перевірки від 30.04.2015 № 116/43.0-14/05471230 та вказує, що право підприємства на віднесення витрат, понесених у зв`язку з придбанням у зазначених контрагентів товарів, робіт, послуг, до складу витрат, що підлягають оподаткуванню, та формування на їх підставі суми податкового кредиту з податку на додану вартість, підтверджується наявною первинною документацією, яка підтверджує факт взаємовідносин із цими контрагентами, у т.ч. щодо фактичного виконання робіт, та яка була предметом перевірки контролюючого органу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2015 в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не була доведена можливість виконання робіт з боку його контрагентів, виходячи з тієї чисельності працівників, з якими в них оформлені трудові відносини. Внаслідок наведеного, суд дійшов висновку про не підтвердження зв`язку понесених позивачем витрат з його господарською діяльністю та неправомірність врахування у складі податкового кредиту при обчисленні податку на додану вартість витрат по взаємовідносинам з вказаними контрагентами.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2016 у даній справі скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2015 та прийнято нове рішення про задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції при прийнятті рішення виходив з того, що відповідачем не доведено наявність порушень податкового законодавства позивачем, оскільки реальність господарських операцій підтверджується первинними документами. Суд першої інстанції помилково виходив з тієї обставини, що роботи виконувались тільки в місяці складання акту за формою №КБ-2В і тільки протягом восьмигодинного робочого дня та п`ятиденного робочого тижня, з урахуванням того, що відповідно до даних звітності за формою 1-ДФ контрагенти позивача не мають вказаної кількості працівників. Поза увагою суду залишена та обставина, що календарні плани виконання робіт, які є додатками до договорів, передбачали строк виконання робіт значно триваліший, ніж один місяць. Судом першої інстанції також не було взято до уваги той факт, що відповідно до наказу в.о. голови правління ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» від 31.12.2013 № 494 підрядним та субпідрядним організаціями, які здійснюють роботи на території ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» протягом 2014 року, надано право самостійно встановлювати режим робочого часу, в т.ч. роботу в нічний час та у вихідні дні. Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що відсутність у штаті контрагента достатньої кількості працівників не є доказом недобросовісності платника податків - замовника робіт, позаяк чинне законодавство передбачає можливість залучення третіх осіб для виконання договірних зобов`язань. Беззаперечних доказів того, що субпідрядні організації не використали своє право на залучення інших працівників відповідач судам першої та апеляційної інстанцій не надав.

Також суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що факт повідомлення або не повідомлення Територіального управління Держгірпромнагляду у Харківській області про початок робіт підвищеної небезпеки не може свідчити про те, що вказані роботи не виконувались. Діюче законодавство України, зокрема Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1107, не пов`язує з невиконанням цього обов`язку будь-яких несприятливих наслідків.

Визнав безпідставними мотиви про неправомірність включення вартості устаткування та обладнання до актів за формою №КБ-2В в порушення п. 3.3.10.1 ДБН Д. 1.1-1-2000, позаяк норми вказаного ДБН є обов`язковими по будовах (об`єктах), що здійснювалися за рахунок бюджетних коштів і коштів підприємств, установ і організацій державної форми власності. Крім того, відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293 норми ДБН Д. 1.1-1-2000 починаючи з 01.01.2014 є скасованими.

Насамкінець апеляційний суд дійшов висновку про правомірність підписання технічних звітів щодо обстеження об`єктів ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» та паспортів до них працівниками субпідрядних організацій ( ОСОБА_2 (інженер - проектувальник), ОСОБА_1 (експерт), ОСОБА_3 . (відповідальний виконавець)), які були залучені до виконання робіт на підставі договорів № 554-1 від 26.09.2014, № 532-1/1 від 12.11.2014, № 2007/12 від 05.12.2014, № 21 від 10.12.2014, укладених між ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» та ТОВ «Науково виробничий союз» Концептуального будівництва».

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким залишити в силі рішення суду першої інстанції, оскільки вважає, що постанову було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, заслухавши представника відповідача, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що фахівцями Спеціалізованої ДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального ГУ Міндоходів була проведена документальна планова перевірка ПАТ «Харківська ТЕЦ-5», з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств за період 2014 року по взаємовідносинах з ТОВ «Енергоконсалт» (), ТОВ «Інвестхолд» (), ТОВ «Техносервіс промгруп» (), ТОВ «НВС «Концептуального будівництва» () за листопад - грудень 2014 року.

За результатами перевірки складено акт № 116/43.0-14/05471230 від 30.04.2015 про порушення ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» вимог:

- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту на суму 10161496,53 грн., в т.ч. ТОВ "Інвестхолд" на суму 144 087 грн., ТОВ "НВС "Концептуального будівництва" на суму 188 101 грн., ТОВ "Енергоконсалт" на суму 8 529 308 грн.

- пп. 138.1.1, п. 138.1, п. 138.2, п. 138.8 ст. 138, п. 154.8 ст. 154 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим завищено собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) всього у сумі 2 065 730,33 грн. за 2014 року та занижено об`єкт оподаткування на суму прибутку звільненого від оподаткування на суму 41 142 754,34 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток за 2014 року у сумі 7 777 527 грн.

На підставі висновків акта перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення - рішення від 19.05.2015 №, яким позивачу збільшено податок на прибуток на суму 9 721 908,75 грн., з яких: 7 777 527 грн. - за основним платежем, 1 944 381,75 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), та №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 15 242 245,50 грн., з яких: 10 161 497 грн. - за основним платежем, 5080748,50 - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Внаслідок оскарження прийнятих відповідачем спірних рішень в адміністративному порядку, рішенням Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 28.07.2015 №18778/10/2810-10-4-33 залишено без змін податкове повідомлення-рішення СДПІ з обслуговування ВП у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 19.05.2015 № та скасовано податкове повідомлення-рішення від 19.05.2015 № в частині штрафної (фінансової) санкції в розмірі 2540374,25 грн.

Відповідно до п. 5.3. Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 № 1236, замість податкового повідомлення-рішення від 19.05.2015 № було прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.08.2015 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 12 701 871,25 грн., з яких: 10 161 497,00 грн. - за основним платежем, 2 540 374,25 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Судами також встановлено, що перевіряємому періоді ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" мало взаємовідносини з ТОВ "Енергоконсалт", ТОВ "Інвестхолд", ТОВ "НВС "Концептуального будівництва".

Протягом 2013-2014 років між ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» були укладені наступні договори на виконання робіт: № 121 від 14.03.2014, № 416 від 22.08.2014, № 272 від 14.02.2014, № 392 від 25.07.2014, № 132 від 18.03.2014, № 599 від 24.11.2014 - з ТОВ «Інвестхолд»; № 532 від 10.11.2014, № 554 від 25.09.2014 - з ТОВ «Науково виробничий союз» Концептуального будівництва»; № 859 від 30.12.2013, № 509 від 04.09.2013, № 860 від 30.12.2013, № 858 від 30.12.2013, № 677 від 25.11.2013, № 766 від 23.12.2013, № 674 від 21.11.2013, № 210 від 17.04.2014, № 855 від 26.12.2014 - з ТОВ «Енергоконсалт».

На виконання умов зазначених договорів, а саме п. 5.1., між ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» та його контрагентами протягом листопада-грудня 2014 року складені акти приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2В.

До актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в включено вартість обладнання та устаткування на загальну суму 18 377 052,0 грн. В тому числі по договорах: по договору №210 від 17.04.2014 - 7 174 284,8 грн.; 1624323,78 грн.; по договору №860 від 30.12.2013 - 3746 848,73 грн.; 2 579 323,96 грн.; по договору №766 від 23.12.2013 - 3 413 178,19 грн.; по договору № 674 від 21.11.2013 - 1 977 979,88 грн.; по договору № 855 від 26.12.2013 - 2 064 660,40 грн.

З ТОВ "Інвестхолд" були укладені договори підряду, а субпідрядниками по виконанню робіт за вказаними договорами для ПАТ "Харківська ТЕЦ-5", зокрема, були:

- за договором № 121 від 14.03.2014: договір №264 від 14.03.2014, укладений з TOB "Авікорс", договір №263 від 14.03.2014, укладений з TOB "Веррітас", договір №261 від 14.03.2014, укладений з TOB "Ексім-Пром";

- за договором № 132 від 18.03.2014: договір №268 від 30.04.2014, укладений з TOB "Айма", договір №267 від 08.03.2014, укладений з TOB "Д-Карт", договір №287 від 01.12.2014, укладений з TOB "Лapa Груп", договір №265 від 08.03.2014, укладений з TOB "Новохолдінг", договір №270 від 30.04.2014, укладений з TOB "Промбудінвест компані", договір №266 від 08.03.2014, укладений з TOB "Формат Д";

- за договором № 272 від 14.02.2014: договір №282 від 03.11.2014, укладений з TOB "Адела-Пром", договір №289 від 01.12.2014, укладений з TOB "Астон Інком", договір №285 від 01.12.2014, укладений з TOB "ДГ", договір №274 від 01.07.2014, укладений з TOB "Зеленбудсервіс", договір №281 від 03.11.2014, укладений з TOB "Інвест Менеджментс Україна", договір №275 від 01.08.2014, укладений з TOB "Нювенчур капітал", договір №283 від 03.11.2014, укладений з TOB "Санділ", договір №284 від 03.11.2014, укладений з TOB "Скайгрупп";

- за договором № 599 від 24.11.2014: договір №286 від 01.12.2014, укладений з TOB "ДГ", договір №288 від 01.12.2014, укладений з TOB "Формоза-Сіті".

З ТОВ "Енергоконсалт" були укладені договори підряду, а субпідрядниками по виконанню робіт за вказаними договорами для ПАТ "Харківська ТЕЦ-5", зокрема, були:

- за договором № 859 від 30.12.2013 та №860 від 30.12.2013: договір №01.14.007 від 17.04.2014, укладений з TOB "ЕМВ-Енерго";

- за договором №210 від 17.04.2014: договір №070669 від 27.08.2014, укладений з TOB "Енергетична компанія "Спектр-Інжиніринг";

- за договором № 509 від 04.09.2013: договір №13.302.011 від 30.07.2013, укладений з ДП "Доноргрес";

- за договором № 674 від 21.11.2013: договір №252 від 05.12.2013, укладений з ДП "Харківський науково-дослідний інститут комплексної автоматизації";

- за договором № 677 від 25.11.2013: договір №51 від 02.12.2013, укладений з TOB "Запорізька механізована колона №1";

- за договором №766 від 23.12.2013: договір №3-2014 від 08.07.2014, укладений з TOB "ТНМ-Енерго", договір №4-2014 від 08.07.2014, укладений з TOB "ТНМ-Енерго", договір №214010 від 21.01.2014, укладений з ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод";

- за договором № 855 від 26.12.2014: договір №01/07-14 від 01.07.2014, укладений з TOB "ПНС-ГЕМ" та договір №15/14-655/14 від 05.02.2014, укладений з TOB "НВП "Преобразователь-Комплекс".

- за договором № 858 від 30.12.2013: договір №04/01 від 15.04.2014, укладений з TOB "Чехпол Енерджи" та договір №217-14 від 10.06.2014, укладений з TOB "ХПКІ "ТЕП- СОЮЗ".

Згідно висновку від 18.01.2016 № 73/74/16-43/799ч816/16-43 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за результатами проведення будівельно-технічного дослідження встановлена відповідність переліку та об`ємів фактично виконаних будівельних робіт за договорами підряду, переліку та об`ємам робіт, які зазначені в актах приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2В (за договорами, укладеними з ТОВ «Енергоконсалт», ТОВ «Інвестхолд»).

Апеляційним судом додатково встановлено, що технічні звіти щодо обстеження об`єктів ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» та паспорта до них підписані працівниками субпідрядних організацій ( ОСОБА_2 (інженер - проектувальник), ОСОБА_1 . (експерт), ОСОБА_3. (відповідальний виконавець)), які були залучені до виконання робіт на підставі договорів № 554-1 від 26.09.2014, № 532-1/1 від 12.11.2014, № 2007/12 від 05.12.2014, № 21 від 10.12.2014, укладених між ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» та ТОВ «Науково виробничий союз» Концептуального будівництва».

Перевіривши встановлені судами обставини, Суд вважає висновки суду апеляційної інстанції передчасними, та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак таке судове рішення не є таким, що відповідає вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з судових рішень, суди попередніх інстанцій дійшли різних юридичних висновків під час надання правової оцінки доказам, якими були обумовлені спірні господарські операції.

При цьому апеляційний суд, спростовуючи мотиви суду першої інстанції, обмежився лише висновками про те, що не було враховано при вирішенні спору місцевим судом. Вказавши, що поза увагою суду була залишена та обставина, що календарні плани виконання робіт, які є додатками до договорів, передбачали строк виконання робіт значно триваліший, ніж один місяць, а відповідно до наказу в.о. голови правління ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» від 31.12.2013 № 494 підрядним та субпідрядним організаціями, які здійснюють роботи на території ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» протягом 2014 року, надано право самостійно встановлювати режим робочого часу, в т.ч. роботу в нічний час та у вихідні дні.

Отже, суд апеляційної інстанції навівши мотиви, з яких він не погодився з оцінкою та висновками суду першої інстанції, взагалі не надав власної оцінки додатково встановленим ним обставинам та доказам обліку робочого часу, якими можливо підтвердити (чи спростувати) фактичні трудовитрати.

Фактично апеляційний надав іншу юридичну оцінку обставинам справи, встановленим судом першої інстанцій, без належного мотивування причин цього, що не відповідає правилам оцінки доказів за статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України (стаття 86 цього Кодексу в редакції до 15.12.2017). Адже оцінка судом доказів на своїм внутрішнім переконанням не означає допустимості їх необґрунтованої оцінки, при якій змістовно тотожні обставини отримують діаметрально протилежне тлумачення, без зазначення належних причин для цього.

Також не можна вважати об`єктивним висновок апеляційного суду про те, що відсутність у штаті контрагента достатньої кількості працівників не є доказом недобросовісності платника податків - замовника робіт, позаяк чинне законодавство передбачає можливість залучення третіх осіб для виконання договірних зобов`язань. А також і твердження, що відповідач судам першої та апеляційної інстанцій не надав беззаперечних доказів того, субпідрядні організації не використали своє право на залучення інших працівників.

Поза увагою суду залишено те, що дійсно в площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного (частина 2 статті 71 КАС України в редакції до 15.12.2017).

Натомість, у разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого частиною 1 статті 71 КАС України (в редакції до 15.12.2017) обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу), повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.

По-друге, розглядаючи спір про правомірність формування платником податку податкового кредиту та складу витрат, апеляційний суд повинен був надати належну правову оцінку усім доказам та обставинам, що стосуються предмету доказування, в тому числі щодо наявності трудових ресурсів, в їх сукупному зв`язку один з одним.

Виходячи зі специфіки поставки або робіт як предмета господарської операції, наприклад, будівництво чи купівля-продаж, залежить й зміст питань при з`ясуванні обставин щодо достатності трудових ресурсів та основних засобів у контрагентів.

Отже дослідженню підлягають не лише договори укладені з контрагентами, а також інші укладені на його реалізацію первинні документи, пов`язані з їх виконанням та які належить складати залежно від певного виду господарської операції, в сукупності з іншими доказами, і на підставі цього зробити вмотивований висновок про те, чи відбувся дійсний рух активів між учасниками відповідних операцій, а також встановити наявність зв`язку між фактом придбання товарів (послуг) з понесенням інших витрат із господарською діяльністю платника податку та використання цих товарів у господарській діяльності.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами податкового законодавства.

При цьому, спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України.

Проведення господарських операцій суб`єкта господарювання, за змістом статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Згідно частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність. Таким чином первинні документи по відображенню господарчих операцій є основою для податкового обліку.

Звертається увага, що виходячи зі специфіки послуги або робіт як предмета господарської операції, то акт приймання-передачі наданих послуг/робіт з переліком фактично поставлених послуг/робіт є достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції. А зі специфіки поставки - видаткова накладна.

Разом з тим, апеляційний суд, визнаючи правомірним включення вартості устаткування та обладнання до актів за формою №КБ-2В, поширив на розглядувані правовідносини лише правила, що встановлені ДБН Д. 1.1-1-2000, проте правової оцінки, щодо сумнівів податкового органу щодо собівартості наданих послуг, а не оренди майна в контексті вимог Податкового кодексу України даній обставині не надав.

Зважаючи на викладене є підстави для висновку, що з судового рішення апеляційного суду не вбачається наведення обґрунтованих мотивів, виходячи з яких була надана інша правова оцінка, встановленим судом першої інстанції обставинам та які були покладені в основу задоволення позову.

Наведене дає підстави стверджувати про невжиття належних заходів щодо офіційного з`ясування обставин справи.

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, встановити наведені у ній обставини, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження суду апеляційної інстанції, тому з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні) відсутня можливість перевірити правильність його висновків в цілому по суті спору.

За правилами пункту 1 частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Згідно частини 4 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що судом апеляційної інстанції на підставі належних та допустимих доказів не було з`ясовано належним чином усіх обставин справи, в той час як їх встановлення впливає на правильність вирішення спору, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задовольнити частково.

2. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2016 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

........................

........................

...........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду