Справа № 191/2031/19
Суддя: Твердохліб А. В.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/2031/19
Провадження № 2-а/191/20/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді Твердохліб А.В.,

за участю секретаря: Яришевої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Нєкрасова Олександра Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, суд

ВСТАНОВИВ:

28.05.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23 травня 2019 року, близько 09 год. 00 хв., він під час керування автомобілем Деу ОСОБА_2 , в напрямку з с. Новоолександрівка Синельниківського району Дніпропетровської області до м. Синельникове Дніпропетровської області, виявив несправність заднього правого колеса (прокол шини), тому зупинився на узбіччі з метою заміни його на запасне з шиною марки кама. Пошкоджене колесо поклав до багажника автомобіля. Продовживши рух, був зупинений співробітниками поліції, які вказали на порушення ОСОБА_1 ПДР України, оскільки на його автомобілі на задню вісь було встановлено колесо з іншим малюнком протектора. В результаті чого, відповідачем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №116724 від 23.05.2019 року за ч. 1 ст. 121 КУпАП за порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3В, 31.4. 5 г ПДР України. Позивач з даною постановою не погоджується, оскільки вважає, що в ситуації, яка мала місце, він виконав вимоги п.31.5 ПДР України, яким передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п. 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів. З приводу того, що інспектором вказано також допущення порушення ПДР в частині непристебнення ременем безпеки, ОСОБА_1 вказав, що спростуванням цьому є відеозапис реєстратора, встановленого в керованому ним автомобілі, де зафіксовано звуковий сигнал, що в момент зупинки, він відстебнув пасок безпеки. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №116724 від 23.05.2019 року за ч. 1 ст. 121 КУпАП за порушення п.п. 2.3В, 31.4.5 г ПДР України та закрити провадження у справі.

До початку проведення судового засідання позивач надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його присутності.

Відповідач у судову засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі, відзив на позов не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджено відповідною розпискою про вручення особисто інспектору судової повістки.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, прийшов до наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Матеріалами справи встановлено, що інспектором Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Нєкрасовим О.М. 23 травня 2019 року винесено постанову Серії ДПО18 №116724 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи 23 травня 2019 року о 09 год. 46 хв. транспортним засобом Деу Ланос, номерний знак НОМЕР_1 , на а/д Т-0445 в Дніпропетровській області (4 км), не користувався засобами пасивної безпеки був не пристебнутий паском безпеки, а також на автомобілі було встановлено шини з різними малюнками протектора на одну вісь, чим порушив п.п.2.3 В, 31.4.5 «г» ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена в тому числі за ч.1 ст. 121 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, виходячи з обґрунтування позову ОСОБА_1 , погоджується, що останнім не допущено порушення п. 31.4.5 «г» ПДР України. В свою чергу, він діяв у відповідності до вимоги п.31.5 ПДР України, якою визначено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п. 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів.

В частині зазначення відповідачем у постанові, яка оскаржується, вчинення порушення позивачем правил пасивної безпеки щодо непристебнення ременем безпеки під час керування транспортним засобом, кваліфікуватися такі дії повинні за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Однак, вищевказаною постановою поліцейським накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, та не здійснено кваліфікації дій ОСОБА_1 за порушення п. 2.3 В ПДР України і не притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Відповідачем не надано суду належних доказів, які спростовують обґрунтування позову ОСОБА_1 , хоча такий обов`язок має саме суб`єкт владних повноважень у даній категорії справ, тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, постанова у справі про адміністративне правопорушення - скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закриттю.

На підставі вищевикладеного, ст. 19 Конституції України, ст. ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 251 КУпАП, керуючись ст.ст. 5, 72, 73, 77, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Нєкрасова Олександра Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Нєкрасова Олександра Миколайовича від 23 травня 2019 року Серії ДПО18 №116724 про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Провадження у адміністративній справі про вчинення 23 травня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а щодо рішень по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення.

Суддя: А. В. Твердохліб