Справа № 826/9587/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9587/18 Суддя (судді) першої інстанції: Арсірій Р.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Аліменка В.О., Земляної Г.В., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2019 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду Відділу нагляду за діяльністю уповноваженого органу з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Іваніцького Сергія Івановича, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа - Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноваженого органу з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Іваніцького С.І. від 20.12.2017 р. про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на АДРЕСА_2 від 26.04.2013 р. № 6284 0/12/009-13;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 25 від 01.02.2018 р. «Про скасування реєстрації» декларації про початок виконання будівельних робіт»;

- зобов`язати Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), вчинити дії щодо внесення до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатації закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відомості про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт з будівництва магазину по АДРЕСА_2 № КВ13 від 19.12.2013р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 червня 2018 р. позовні вимоги роз`єднано шляхом виділення в самостійне провадження вимоги про визнання протиправним та скасування рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноваженого органу з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Іваніцького С.І. від 20.12.2017 р. про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на АДРЕСА_2 від 26.04.2013 р. № 6284 0/12/009-13.

На обгрунтування цієї вимоги позивач зазначав, що в порушення вимог пункту 29 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду інспектором будівельного нагляду не складався протокол про правопорушення.

ОСОБА_1 звертав увагу на те, що згідно пункту 32 названого Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду рішення об`єкта нагляду скасовується лише у разі неможливості усунення виявлених порушень.

Позивач стверджував, що рішення від 20.12.2017 р. не містить відомостей про те, у чому полягає невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Насамкінець, позивач зазначав, що на момент видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) не мав статусу «об`єкта нагляду». Так само, у законодавстві було відсутнє поняття «державний архітектурно-будівельний нагляд», а містобудівні умови та обмеження не підлягали скасуванню.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльність уповноваженого органу з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Іваніцького С.І. від 20.12.2017 р. про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на АДРЕСА_2 від 26.04.2013 р. № 6284 0/12/009-13. У позові третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Департаменту архітектурно-будівельного контролю виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі Державна архітектурно-будівельна інспекція України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, скаржник зазначає, що під час позапланової перевірки було встановлено, що Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) надав ОСОБА_1 містобудівні умови та обмеження для будівництва та обслуговування магазину будівельних товарів. Водночас, відповідно до Генерального плану м. Києва ця територія належить до території багатоповерхової житлової забудови. Крім того, позивачем не виконано вимоги, викладені в листі Головного управління містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 16463/0/18-22/27-12 від 10.12.2012 р., а саме: у намірах забудови не враховано пожежні розриви; не доопрацьований містобудівний розрахунок в частині техніко-економічних показників (не зазначено висотність, максимальну позначку, розрахункову кількість машино-місць для об`єкта); не доповнено схему генерального плану інформацією щодо схеми транспортного забезпечення та не нанесено в`їзди-виїзди на територію; площа забудови за передпроектними пропозиціями перевищує нормативи ДБН 360-92**, чим порушено абзац 7 п. 1.2 Порядку № 109.

Апелянт звертає увагу на те, що містобудівні умови та обмеження були видані у 2013 р., а норма Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передбачає відповідальність за надання таких документів із порушенням встановленого порядку, набула чинності лише у 2017 р., що виключає складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наполягає на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

26 квітня 2013 р. за № 6284 0/12/009-13 Департаментом архітектурно-будівельного контролю виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) позивачеві видано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, із цільовим призначенням - будівництво та обслуговування магазину будівельних матеріалів.

19 грудня 2013 р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві зареєстровано подану ОСОБА_1 декларацію про початок виконання будівельних робіт.

20 грудня 2017 р. головним інспектором будівельного нагляду Відділу нагляду за діяльністю уповноваженого органу з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Іваніцьким С.І. проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

Результати перевірки оформлено актом від 20.12.2017 р.

Згідно цьому акту наміри забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2 не відповідають положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, чим порушено абзац 2 частини 5 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та абзац 2 пункту 2.4 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст.

Такий висновок обгрунтовано наступним.

У пункті 7 «Загальні дані» містобудівних умов та обмежень (цільове призначення земельної ділянки) зазначається: для будівництва та обслуговування магазину будівельних матеріалів - відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 08.09.2010 р. № 09-7-02946. Водночас, у пункті 9 «Загальні дані» містобудівних умов та обмежень (функціональне призначення земельної ділянки) зазначено - територія багатоповерхової житлової забудови відповідно до Генерального плану м. Києва та проект планування приміської зони на період до 2020 р., затвердженого рішенням Київської міської ради № 370/1804 від 28.03.2002 р.

Також, акт перевірки містить відомості про те, що замовником не виконано вимоги, викладені в листі Головного управління містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 16463/0/18-22/27-12 від 10.12.2012 р., а саме: у намірах забудови не враховано пожежні розриви; не доопрацьований містобудівний розрахунок в частині техніко-економічних показників (не зазначено висотність, максимальну позначку, розрахункову кількість машино-місць для об`єкта); не доповнено схему генерального плану інформацією щодо схеми транспортного забезпечення та не нанесено в`їзди-виїзди на територію; площа забудови за передпроектними пропозиціями перевищує нормативи ДБН 360-92**, чим порушено абзац 7 п. 1.2 Порядку № 109.

Крім того, Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) порушено строки надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, оскільки заява замовника надійшла 01.11.2012 р., а містобудівні умови та обмеження видані 26.04.2013 р., що є порушенням абзацу 1 частини 5 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, головним інспектором будівельного нагляду Відділу нагляду за діяльністю уповноваженого органу з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Іваніцьким С.І. прийнято рішення про скасування від 20.12.2017 р., яким скасовано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по АДРЕСА_3 . Києва від 26.04.2013 р. № 6284 0/12/009-13.

У період отримання ОСОБА_1 , містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки процедуру їх надання було визначено Порядком надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 109 від 07.07.2011 р. та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 липня 2011 р. за № 912/19650 (надалі за текстом - «Порядок»).

Згідно визначенню термінів, наданому у пункті 1.2 цього Порядку:

містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією;

містобудівний розрахунок - розрахунок щодо граничнодопустимих параметрів забудови, умови ув`язки архітектурно-планувального та об`ємно-просторового рішення, системи обслуговування, інженерних комунікацій, транспортного обслуговування та благоустрою з існуючою забудовою із дотриманням чинних нормативних документів.

Пунктом 2.4 Порядку передбачалось, що розгляд заяви, надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх видачі здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

За змістом пункту 3.3 Порядку у Розділ «Загальні дані» зазначається, зокрема, цільове та функціональне призначення земельної ділянки.

Спеціальним законом, який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів є Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 р. № 3038-VI (надалі за текстом - «Закон № 3038-VI»).

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону № 3038-VI містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування є основними складовими вихідних даних.

Згідно частини 3, 4 статті 29 Закону № 3038-VI, у редакції що була чинної на момент видачі позивачеві містобудівних умов та обмежень, містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі. Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Частиною 5 статті 29 Закону № 3038-VI, у редакції що була чинної на момент видачі позивачеві містобудівних умов та обмежень, передбачалось, що розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви. Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

10 червня 2017 р. набули чинності зміни, внесені до Закону № 3038-VI Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» від 17 січня 2017 р. № 1817-VIII.

Зокрема, Закон № 3038-VI доповнено статтею 41-1 відповідно до якої державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності. Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 частини 4 статті 41-1 Закону № 3038-VI у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головним інспекторам будівельного нагляду надано право скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства, з одночасним складанням протоколу відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення та подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Механізм здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду визначено Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 698 від 19 серпня 2015 р.

Пунктом 32 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду передбачено, що якщо рішення об`єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень. Про скасування або зупинення дії рішення об`єкта нагляду головним інспектором будівельного нагляду приймається рішення за формою згідно з додатком 6, яке надсилається об`єкту нагляду протягом трьох робочих днів з дати його прийняття рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення.

Тобто, рішення об`єкту нагляду може бути скасоване головним інспектором будівельного нагляду у порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду за одночасної наявності двох обставин:

1. це рішення порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності;

2. виявлені порушення не можуть бути усунуті.

Звертаючись до фактів цієї справи, колегія суддів перш за все зазначає, що ані невиконання ОСОБА_1 вимог, викладених в листі Головного управління містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 16463/0/18-22/27-12 від 10.12.2012 р., ані порушення строків надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки не є тими підставами, за наявності яких Законом № 3038-VI та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, надано право скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду.

У частині висновків відповідача про те, що наміри забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2 не відповідають положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пункт 9 частини 1 статті 1 Закону № 3038-VI визначає план зонування території (зонінг), як містобудівну документацію, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

За змістом статті 18 Закону № 3038-VI план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Згідно пункту 3.2 Настанови про склад та зміст плану зонування території (зонінг) ДСТУ-Н Б Б1.1-12:2011 вид використання території - це використання та забудова території, що поєднуються за подібністю відповідних ознак. Розрізняються переважний, супутній та допустимий вид використання.

Цим же пунктом ДСТУ-Н Б Б1.1-12:2011 визначено, що:

дозволений (переважний та супутній) вид використання території - використання, яке відповідає переліку переважних та супутніх видів використання та містобудівної документації.

переважний вид використання території (земельної ділянки) - вид використання, який відповідає переліку дозволених видів для даної територіальної зони і не потребує спеціального погодження.

супутній вид використання території (земельної ділянки) - вид використання, який є дозволенним та необхідним для забезпечення функціонування переважного виду використання земельної ділянки, (який не потребує спеціального погодження).

Пунктом 6.8 ДСТУ-Н Б Б1.1-12:2011 передбачено, що до супутніх видів переважного використання можуть відноситися:

1) об`єкти, що технологічно пов`язані з об`єктами переважних видів або сприяють їх безпеці, в тому числі протипожежні, у відповідності до чинної нормативно-технічної докуменації;

2) об`єкти торгівлі, громадського харчування та іншого громадського, побутового обслуговування;

3) споруди, що призначені для охорони об`єктів переважного чи дозволеного виду використання;

4) об`єкти інженерної інфраструктури:

5) об`єкти благоустрою (дитячі, спортивні майданчики, місця для відпочинку);

6) громадські туалети.

Таким чином, враховуючи що об`єкти торгівлі належать до супутніх видів переважного використання, надаючи містобудівні умови обмеження для будівництва та обслуговування магазину будівельних матеріалів, Департамент архітектурно-будівельного контролю виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), не порушив вимоги містобудівної документації на місцевому рівні - Генерального плану м. Києва.

Враховуючи наведене, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про протиправність рішення від 20.12.2017 р. про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Разом з тим, судова колегія бере до уваги, що відповідно частин 1 та 2 статті 177 КАС України відповідач, який не є суб`єктом владних повноважень, має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

У цій справі Департамент архітектурно-будівельного контролю виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) не завертався до суду з позовом. Водночас, рішенням від 25 лютого 2019 р. Окружний адміністративний суд м. Києва відмовив у задоволенні позову цього учасника справи.

Приймаючи до уваги, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині, а у частині висновків суду про відсутність підстав для задоволення позову Департаменту архітектурно-будівельного контролю виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) ухвалити нове судове рішення неможливо, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення в повному обсязі, з прийняттям постанови про задоволення позову.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноваженого органу з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Іваніцького Сергія Івановича від 20.12.2017 про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на АДРЕСА_2 від 26.04.2013 № 6284 0/12/009-13.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судових витрат із сплати судового збору та 27 900 (двадцять сім тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 25 червня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.О.Аліменко

суддя Г.В.Земляна