Справа № 172/501/19(2-а/172/37/19)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2019 року м. Дніпросправа № 172/501/19
провадження №2-а/172/37/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2019 року (суддя Битяк І.Г.) у справі №172/501/19 (провадження №2-а/172/37/19) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Очеретяного Ярослава Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ДП18 №659812 від 12.04.2019 року, винесену інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Очеретяним Ярославом Сергійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.;

- справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП ОСОБА_1 від 12.04.2019 року закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 12.04.2019 року інспектором роти №3 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Очеретяним Я.С. відносно нього складено оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП. Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки, за його твердженнями, адміністративного правопорушення він не вчиняв, а в спірній постанові відповідачем не вказано жодних доказів, які б підтверджували вину позивача у скоєнні даного правопорушення, та вона не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Вказує на те, що інспектор патрульної поліції розглянув справу та притягнув позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення, керуючись лише своїми припущеннями, відповідач не в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини, а викладені ним у спірній постанові висновки не відповідають дійсним обставинам справи. Зазначає, що габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місцях здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні і пересувні пункти та за допомогою спеціального, сертифікованого вимірювального обладнання. За твердженнями позивача, інспектором патрульної поліції не дотримано правила проведення габаритно-вагового контролю, та здійснив вимірювання неналежним приладом (рулеткою), що також свідчить про протиправність притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірної постанови у справі про адміністративне правопорушення. Суд першої інстанції відхилив доводи позивача про порушення відповідачем вимог габаритно-вагового контролю та здійснення його не сертифікованим пристроєм, вказавши на те, що вимірювання габаритів вантажу, що не заперечується позивачем, інспектором патрульної поліції здійснювалось за допомогою рулетки, яка відповідно до Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, який затверджено постановою КМУ №374 від 04.06.2015 не підлягає періодичній повірці та сертифікації. Стосовно необхідності зазначення у постанові про адміністративне правопорушення відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, суд першої інстанції зазначив про те, що такі вимоги стосуються лише правопорушень, які зафіксовані у автоматичному режимі відповідними технічними засобами, що, крім того, повинні проходити сертифікацію та періодичну повірку.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує на те, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив та не надав належної оцінки тим фактам, що матеріали справи, по-перше, не містять належних, достатніх, допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення; по-друге, оскаржувана постанова не відповідає вимогам статті 283 КУпАП; по-третє, матеріали справи не містять достатніх та допустимих доказів, які б вказували на проведення працівниками поліції габаритно-вагового контролю з дотриманням чинного законодавства, зокрема, у спеціально-відведеному місці із складанням відповідного документу. Крім цього, позивач висловлює незгоду з висновками суду першої інстанції про те, що такий засіб вимірювання як рулетка не підлягає періодичній повірці та сертифікації, наполягаючи на тому, що для проведення вимірювань працівник поліції повинен застосовувати лише сертифіковані прилади, які мають проходити повірку кожні 1,5 роки.

Дослідивши матеріали справи та аргументи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 12 квітня 2019 року інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Очеретяним Ярославом Сергійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №659812, згідно якої позивач 12.04.2019 року о 04 год. 20 хв. на а/д М-12, керуючи транспортним засобом DAF номерний знак НОМЕР_1 , перевозив вантаж, габарити якого перевищують 2,6 м без відповідного дозволу, чим порушив п.22.5 ПДР.

Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Як вбачається з постанови серії ДП18 №659812 від 12.04.2019 року, адміністративне правопорушення полягає у тому, що позивач перевозив вантаж, який перевищує допустимі габарити (ширина більша ніж 2,6 м) без відповідного дозволу.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи відповідачем не було надано доказів скоєння позивачем правопорушення, обставини якого викладені в оскарженій постанові.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд апеляційної інстанції вважає недоведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, у зв`язку з чим спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення ДП18 №659812 від 12.04.2019 року підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладені норми процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що постанову серія ДП18 №659812 від 12.04.2019 року слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2019 року по справі №172/501/19 (провадження №2-а/172/37/19) скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 №659812 від 12.04.2019 року скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.132-1 КУпАП - закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 25.06.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк