Справа № 1340/5809/18
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/5809/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року

16 год. 58 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Кушика Й-Д.М., представниці позивача Хомик К.В., представниці відповідача Стецьків Н.І., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дюна-Веста» (80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Б. Хмельницького, 67) до Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

у с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дюна-Веста» (далі позивач, ТОВ «Дюна-Веста») звернулося до суду із позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі відповідач, ГУ ДФС у Львівській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 1 від 19.11.2018, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 401984,00 грн. та накладено штрафну санкцію 100496,00 грн., стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач вважає необґрунтованим висновок податкового органу, викладений в акті перевірки № 2648/13-01-14-01/32285581 від 05.11.2018, про відсутність розумної ділової мети при отриманні послуг від ФОП ОСОБА_1 А ОСОБА_2 та непідтвердження їх фактичного здійснення первинними документами в сумі 2000000,00 грн. протягом І півріччя 2018 року, в тому числі за І квартал 2018 року на суму 1000000,00 грн., за ІІ квартал 2018 року на суму 1000000,00 грн.; непідтвердження первинними документами списання виробничої собівартості готової продукції, виготовленої в травні 2018 року на суму 233244,00 грн. Вважає, що висновки акту перевірки не відображають об`єктивно і в повній мірі, із покликанням на конкретні первинні документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, факти виявлених порушень податкового законодавства.

Відповідно вважає, що податкове повідомлення-рішення № № 1 від 19.11.2018, яке прийняте на підставі висновків акта перевірки, прийняте за недоведеністю обставин, які стали підставою для його прийняття, тобто є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 07.12.2018 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, а ухвалою суду від 19.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представниця відповідача подала відзив на позовну заяву (Т. 4 а.с. 131-132), в якому зазначила, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що підприємством не підтверджено первинними документами придбані послуги від ФОП ОСОБА_3 на суму 2000000,00 грн. протягом І півріччя 2018 року, в тому числі за І квартал 2018 року на суму 1000000 грн., за ІІ квартал 2018 року на суму 1000000 грн. Наведене вказує на відсутність розумної ділової мети при отриманні послуг від ФОП Бережанська Т.А. та не підтверджує їх фактичне здійснення. Також підприємством не підтверджено первинними документами списання виробничої собівартості готової продукції, виготовленої в травні 2018 року на суму 233244 грн.

01.02.2019 за вх. № 3624 на адресу Львівського окружного адміністративного суду від представниці позивача надійшла відповідь на відзив (Т. 4, а.с. 135), в якому вказано, що позивач в позовній заяві спростував та навів свої аргументи щодо кожного абзацу акту перевірки, де описано виявлені порушення, відзивом жоден з наведених аргументів не спростований, відтак наявні всі підстави для задоволення позову.

28.02.2019 за вх. № 5501 від представниці відповідача надійшло заперечення, згідно з яким вона наголошує, що в актах приймання-передачі наданих послуг, представлених позивачем, не вказано обсяги наданих послуг ФОП ОСОБА_4 А. в натуральному виразі, не конкретизовано зміст наданих послуг, їх об`єм, вартість. Акти не містять інформації про фактично понесені витрати на здійснення наданих консультаційних послуг, відсутній розрахунок вартості наданих послуг. Вказує на те, що інших первинних документів, зокрема письмових звітів щодо послуг, що складають щомісячний комплекс заходів, які забезпечують належне функціонування діяльності підприємством до перевірки не представлено. Також звертає увагу суду на те, що план виробництва продукції, який складений ФОП Бережанською ОСОБА_5 А. містить замовлення на виготовлення продукції, які складені начальником виробництва. Також позивач не зазначає, в який спосіб ФОП Бережанська Т.А. здійснювала надані послуги, чи має вона відповідну освіту та не зазначає, як дані послуги вплинули на прибуток підприємства. Враховуючи вищезазначене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В судовому засіданні представниця позивача позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених у позовній заяві, надала аналогічні усні пояснення, просила позов задовольнити. Також просила стягнути понесені позивачем судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу на його користь за рахунок бюджетних асигнувань позивача.

Представниця відповідача проти позову заперечила повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченні.

Суд заслухав пояснення представників сторін, з`ясував фактичні обставини справи та дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи, та встановив таке.

ТОВ «Дюна-Веста» зареєстроване як юридична особа 26.12.2002, .

Головним управлінням ДФС у Львівській області в період з 24.09.2018 по 22.10.2018 проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Дюна-Веста» дотримання податкового законодавства за період 01.01.2015 по 30.06.2018, валютного за період 01.01.2015 по 30.06.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.01.2015 по 30.06.2018, про що складено акт № 2648/13-01-14-01/32285581 від 05.11.2018. (Т. 1 а.с. 30-85).

У вказаному акті зафіксовано висновок про порушення ТОВ «Дюна-Веста» п. 44.1 ст. 44; п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134; п.135.1 ст. 135; п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток всього у сумі 401984 грн., в тому числі за І квартал 2018 року у сумі 180000 грн., за І півріччя 2018 року у сумі 401984 грн. (в тому числі за І квартал 2018 року в сумі 180000 грн., за ІІ квартал 2018 року у сумі 221984 грн.).

На підставі зазначеного акта перевірки 19.11.2018 ГУ ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 1 (Т. 1 а.с. 128), яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 502480,00 грн. (в тому числі: податкове зобов`язання 401984,00 грн., штрафні санкції 100496,00 грн.).

Позивач не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням від 19.11.2018, вважаючи таке протиправним і таким, що порушує його інтереси, звернувся із цим позовом до суду. Інші висновки акту перевірки та прийняті податкові повідомлення-рішення за результатами перевірки позивач не оскаржує.

Вирішуючи справу суд керується таким.

В силу ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Згідно зі ст.92 Основного Закону виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

Господарська діяльність згідно з п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу, як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети) є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

Розглядувана позиція випливає зі змісту п.п. 14.1.231, п. 14.1, ст. 14 ПК України, відповідно і до якого розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника податків на отримання позитивного економічного ефекту.

Із загального розуміння характеру економічної діяльності можна дійти висновку, що економічний ефект - це приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

З визначеного ПК України поняття ділової мети випливає, що обов`язково повинен бути намір платника податків отримати відповідний економічний ефект, тобто господарська операція (за умови досягнення поставлених завдань) має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості.

Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлені ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності, а відтак, їх наслідки не підлягають відображенню в податковому обліку.

Відповідно, економічний ефект відсутній в операціях, які призводять до збільшення задекларованих витрат платника податків та зменшують об`єкт його оподаткування без можливості отримання додаткового приросту активів чи збереження їх вартості.

З наведеного випливає, що будь-які витрати мають бути здійснюваними саме для і в межах провадження господарської діяльності, а не з іншими цілями.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх передбачених чинним законодавством формальних реквізитів таких документів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Таким чином, будь-які документи, у тому числі договори, акти, накладні, рахунки тощо, мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Судом встановлено, що між ТОВ «Дюна-Веста» та фізичною особою підприємцем Бережанською Тетяною Анатоліївною укладено договір про надання послуг від 24.04.2017 (Т. 1, а.с. 170-173), відповідно до якого позивач є замовником, а ФОП Бережанська Т.А. виконавцем. 28.04.2017 між сторонами договору укладено Додаткову угоду до Договору про надання послуг від 24.04.2017 (Т. 1, а.с. 174).

Згідно умов укладеного договору, враховуючи додаткову угоду до нього, виконавець приймає на себе зобов`язання надавати згідно заявки замовника послуги, визначені в цьому договорі, які споживаються в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується належним чином приймати та оплачувати надані виконавцем послуги. Послуги, що надаються виконавцем цим договором направлені на управлінську та організаційну підтримку замовника. Послуги, що надаються виконавцем, складають щомісячний комплекс заходів, які забезпечують належне функціонування діяльності замовника в межах його господарської діяльності. Послуги, що надаються (здійснюються) виконавцем, можуть включати: послуги консультування з питань комерційної діяльності й керування, що зокрема включають надання консультаційних послуг, управлінської та організаційної підтримки з питань керування, корпоративного стратегічного й оперативного планування, визначення напрямів розвитку бізнесу, управління змінами, зниження собівартості та інших фінансових питань, маркетингових цілей і політики, кадрової політики, планування виробництва та контролю; послуги у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; інші послуги, які можуть бути надані за домовленістю.

Обсяг фактично наданих виконавцем послуг, їх вартість та строки (період) надання, порядок приймання їх результатів замовником та інша інформація щодо наданих послуг визначається в Акті приймання-передачі наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін по факту виконання таких послуг, та після цього стане невід`ємною частиною договору. Приймання-передача наданих виконавцем послуг (їх результатів) оформлюється Актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін після фактичного надання визначених цим договором послуг.

На виконання цього договору позивач здійснював замовлення у ФОП Бережанської Т ОСОБА_6 щомісячного комплексу заходів, які забезпечують належне функціонування діяльності підприємства в межах господарської діяльності, а саме послуг консультування з питань комерційної діяльності й керування, що зокрема включали надання консультаційних послуг, управлінської та організаційної підтримки з питань: керування, корпоративного стратегічного й оперативного планування, планування виробництва (складання плану виробництва продукції у розгорнутій номенклатурі, плану завантаження виробничого обладнання, розрахунку потреби сировини і допоміжних матеріалів під виробничу програму на відповідний календарний місяць, підтримка плану виробництва продукції у розгорнутій номенклатурі та плану завантаження виробничого обладнання на відповідний календарний місяць) та контролю.

Контролюючим органом в акті перевірки зазначено, що в актах приймання-передачі наданих послуг, отриманих від ФОП ОСОБА_3 не вказано обсяги наданих послуг в натуральному виразі, не конкретизовано зміст наданих послуг, їх об`єм, вартість. Акти не містять інформації про фактично понесені витрати на здійснення наданих консультаційних послуг відсутній розрахунок вартості наданих послуг.

Як встановлено з матеріалів справи, замовлення послуг здійснювалося на підставі: заявки ТОВ «Дюна-Веста» від 21.09.2017 про надання послуг у період з 01.10.2017 по 31.10.2017 (Т. 1, а.с. 175), заявки ТОВ «Дюна-Веста» від 24.10.2017 про надання послуг у період з 01.11.2017 по 30.11.2017 (Т. 2 а.с. 27), заявки ТОВ «Дюна-Веста» від 22.11.2017 про надання послуг у період з 01.12.2017 по 31.12.2017 (Т. 2 а.с. 95), заявки ТОВ «Дюна-Веста» від 23.12.2017 про надання послуг у період з 01.01.2018 по 31.01.2018 (Т. 2 а.с. 153); заявки ТОВ «Дюна-Веста» від 23.01.2018 про надання послуг у період з 01.02.2018 по 28.02.2018 (Т. 2 а.с. 230); заявки ТОВ «Дюна-Веста» від 20.02.2018 про надання послуг у період з 01.03.2018 по 31.03.2018 (Т. 3, а.с. 84); заявки ТОВ «Дюна-Веста» від 22.03.2018 про надання послуг у період з 01.04.2018 по 30.04.2018 (Т. 3, а.с. 165); заявки ТОВ «Дюна-Веста» від 20.04.2018 про надання послуг у період з 01.05.2018 по 31.05.2018 (Т. 3, а.с. 234).

На виконання умов договору ФОП Бережанською Т.А. надано замовлені послуги позивачу, що підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг № 1 від 31.10.2017 (Т. 1, а.с. 183), Актом приймання-передачі наданих послуг № 2 від 30.11.2017 (Т. 2 а.с. 34), Актом приймання-передачі наданих послуг № 3 від 31.12.2017 (Т. 2 а.с. 104), Актом приймання-передачі наданих послуг № 4 від 31.01.2018 (Т. 2 а.с. 160), Актом приймання-передачі наданих послуг № 5 від 28.02.2018 (Т. 2 а.с. 240), Актом приймання-передачі наданих послуг № 6 від 31.03.2018 (Т. 3, а.с. 92), Актом приймання-передачі наданих послуг № 7 від 30.04.2018 (Т. 3, а.с. 172), Актом приймання-передачі наданих послуг № 8 від 31.05.2018 (Т. 3, а.с. 239).

Окрім вищезазначених документів, на підтвердження реальності здійснення господарських операцій з ФОП ОСОБА_3 позивач надав замовлення на виготовлення продукції, Плани виробництва продукції, Плани завантаження виробничого обладнання, Розрахунки потреби сировини під виробничу програму, Розрахунки потреби допоміжних матеріалів під виробничу програму.

Таким чином суд, дослідивши первинні документи, якими позивач доводить здійснення господарських операцій з ФОП Бережанською Т.А. встановив, що такі оформлені належним чином, оскільки містять необхідні реквізити, передбачені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відображають зміст господарських операцій і не мають недоліків, які б свідчили про їх невідповідність вимогам до первинних документів, відтак зазначене вище твердження відповідача є безпідставним.

В акті перевірки та в поданих до суду запереченнях відповідачем зазначено, що інших первинних документів, зокрема письмових звітів щодо послуг, що складають щомісячний комплекс заходів, які забезпечують належне функціонування діяльності, підприємством до перевірки не представлено. Таким чином, до перевірки підприємством не надано актів приймання-передачі послуг від ФОП Бережанська Т.А., що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II Податкового кодексу

Разом з тим, суд зазначає, що в силу пп. 20.1.6 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів.

Відповідно до пп. 20.1.14 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право у разі виявлення порушення вимог податкового чи іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів.

Як вбачається з матеріалів справи, під час перевірки ТОВ «Дюна-Веста» було надано посадовим особам контролюючого органу усі наявні первинні документи за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2018 р.

Письмових запитів щодо надання будь-яких інших засвідчених належним чином копій документів по господарських операцій з ФОП ОСОБА_3 до позивача не надходило.

Згідно п. 85.4 ст. 85 Податкового кодексу України, при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово- господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, посадові особи контролюючого органу, що проводили перевірку, не зверталися з вимогою надати будь-які копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, для оцінки впливу наданих ФОП Бережанською Т.А. послуг на прибуток підприємства.

Згідно з п. 85.6 ст. 85 Податкового кодексу України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Жодних актів про засвідчення фактів відмови надати позивачем копії документів не складалися.

Відтак покликання відповідача на ненадання позивачем інших первинних документів є безпідставним.

Також в акті перевірки контролюючим органом зафіксовано, що придбані послуги від ФОП ОСОБА_3 в сумі 2 000 000 грн. протягом І півріччя 2018 року віднесені до собівартості реалізованої готової продукції та відображені ТОВ «Дюна-Веста» у рядку 2050 Звіту про фінансові результати «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)», в тому числі за І квартал 2018року па суму 1 000 000 грн., за 1 півріччя 2018 року на сумі 2 000 000 гривень.

Тобто, отримані послуги контролюючим органом віднесено до складу загальновиробничих витрат І кварталу 2018 року та II кварталу 2018 року (Дт 91 Кт 63) на загальну суму 2 000 000,00 грн., ці загальновиробничі витрати в сумі 2 000 000,00 грн. списано на основне виробництво (Дт 23 Кт 91), а отже включено в собівартість готової продукції, виробленої в цей період (Дт 26 Кт 23).

Послуги отримані від ФОП Бережанської Т.А. в півріччі 2018 року визнані як постійні загальновиробничі витрати і розподілені на собівартість виготовленої у цей період продукції відповідно до бази розподілу - обсягу діяльності. Витрати на послуги від ФОП Бережанської Т.А. включені до собівартості кожного виробу, виготовленого у період отримання послуг.

Разом з тим, податковим органом не зазначено, на підставі яких саме даних бухгалтерського обліку контролюючий орган встановив, що усю готову продукцію, що вироблено в І півріччі 2018 року, реалізовано у І півріччі 2018 року. В акті перевірки не наведено жодного розрахунку собівартості реалізованої продукції, що виготовлена у період отримання послуг від ФОП ОСОБА_3 , не вказано чим саме підтверджуються висновки контролюючого органу .

Суд також обумовлює ту обставину, що перевіркою встановлено відсутність розумної ділової мети при отриманні послуг від ФОП ОСОБА_3 та не підтвердження їх фактичного здійснення первинними документами на суму 2 000 000,00 грн, протягом І півріччя 2018 року.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Дюна-Веста» та ФОП ОСОБА_3 здійснювалися господарські операції в рамках одного договору не лише у І півріччі 2018 року, а й у IV кварталі 2017 року (що також входив до предмету перевірки).

Так, згідно аналізу картки рахунку 63 за квітень 2017 - червень 2018 р., позивачем отримано послуги: четвертому кварталі 2017 року - на суму 1 500 000,00 грн.; у першому кварталі 2018 року - на суму 1 500 000,00 грн.; у другому кварталі 2018 року - на суму 1 000 000,00 грн.

Відтак, незрозумілим є висновок податкового органу про відсутність розумної ділової мети при отриманні послуг та непідтвердження їх фактичного здійснення первинними документами лише на суму 2 000 000,00 грн. (згідно актів приймання-передачі наданих послуг №5 від 28.02.2018, №6 від 31.03.2018, №7 від 30.04.2018, №8 від 31.05.2018), в той час як він підтвердив наявність розумної ділової мети при отриманні аналогічного змісту послуг та підтвердження їх фактичного здійснення первинними документами з цим же контрагентом по цьому ж договору на суму 1 500 000,00 грн. у IV кварталі 2017 року (згідно актів приймання- передачі наданих послуг №1 від 31.10.2017, №2 від 30.11.2017, №3 від 31.12.2017) та на суму 500 000,00 грн. у І кварталі 2018 року (згідно акту приймання-передачі наданих послуг №4 від 31.01.2018).

Окрім того, в акті перевірки контролюючим органом вказано, що ТОВ «Дюна-Веста» є одним з лідерів на ринку України, що забезпечений кадровим ресурсом із досвідом роботи у відповідній галузі. ФОП Бережанська Т.А. надала ТОВ «Дюна-Веста» послуги, що складають комплекс заходів, які забезпечують належне функціонування діяльності підприємства в межах господарської діяльності, які безпосередньо виконують керівництво та інженерно-технічні працівники ТОВ «Дюна-Веста» штатною чисельністю 193 особи. Проте такі твердження відповідача не базуються на жодних розрахунках, аналізі первинних документів, штатних розписів, посадових інструкцій працівників. Відтак, суд вважає такі судження оціночними і що такі жодним чином не підтверджують факту отримання послуг від ФОП Бережанської Т.А.

Таким чином, оцінюючи дані факти в їх сукупності, суд приходить до висновку, що про реальність господарських операцій позивача з ФОП ОСОБА_7 Т.А. та вчинення таких з розумною діловою метою свідчить той факт, що послуги, які отримані від зазначеного контрагента, були реально обліковані підприємством та використані у власній господарській діяльності.

Щодо висновку контролюючого органу про непідтвердження первинними документами списання виробничої собівартості готової продукції, виготовленої в травні 2018 року на суму 233244,00 грн., суд зазначає наступне.

Нормативне регулювання порядку відображення результатів документальних перевірок платників податків визначається Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015р.

Відповідно до п.5 розділу ІІ цього Порядку факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В описовій частині акта в разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів;

у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів;

у разі відмови посадових осіб платника податків (керівника платника податків або уповноважених ним осіб) надати документи та/або копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії, та переліку документів (копій документів), які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки;

у разі надання посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) посадовим особам контролюючого органу письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти надання таких пояснень необхідно відобразити в акті документальної перевірки (п.3 розділу ІІІ вказаного Порядку).

Актом перевірки зафіксовано, що сума виробничої собівартості готової продукції ТОВ «Дюна-Веста» за травень 2018року становить 8 522 992,34 грн. Незавершене виробництво в ТОВ «Дюна- Веста» становить станом на 01.05.2018 - 2 292 860,73 грн., станом на 31.05.2018 - 2 607 927,34 грн. Прихід готової продукції із виробництва за травень 2018 року становить 8 157 620 грн. Дані, наведені в цій частині акту позивачем не оспорюються.

Разом з тим, в акті перевірки контролюючим органом зазначено, що перевіркою встановлено, що готова продукція, яка виготовлена підприємством у травні 2018 року, реалізована ТОВ «Дюна-Веста» протягом травня 2018 року. Виробнича собівартість виготовленої готової продукції за травень 2018 року на суму 8 157 620 грн. віднесена до собівартості реалізації та відображена ТОВ «Дюна-Веста» у рядку 2050 Звіту про фінансові результати за 1 півріччя 2018 року (11 квартал 2018 року) «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)». Дана господарська операція відображена в бухгалтерському обліку ТОВ «Дюна-Веста» наступними проведеннями: Дт 901 Кт 26 на суму 8 15 7 620 гривень списання виробничої собівартості готової продукції, виготовленої в травні 2018 року».

Проте, в порушення вимог зазначеного Порядку, такий висновок податкового органу не підтверджений жодними розрахунками собівартості реалізованої в травні 2018 року продукції, що виготовлена в травні 2018 року та не вказано, чим саме підтверджуються висновки контролюючого органу.

Разом з тим, позивачем надано суду інформацію про обороти по рахунку 26 «Готова продукція» за травень 2018 року в розрізі артикулів, в яких наведено розбіжності між кількістю виготовленої та кількістю реалізованої продукції по складу готової продукції.

Таким чином, покликання контролюючого органу, що вся виготовлена продукція, яка виготовлена в травні 2018 року, - реалізована в травні 2018 року не знаходить свого підтвердження матеріалами справи.

Оскільки суд дійшов висновку, що не вся виготовлена в травні 2018 року продукція реалізована в цей же період, хибним є висновок контролюючого органу, що виробнича собівартість виготовленої готової продукції за травень 2018 року на суму 8 157 620 грн. віднесена до собівартості реалізації та відображена ТОВ «Дюна- Веста» у рядку 2050 Звіту про фінансові результати за 1 півріччя 2018 року (II квартал 2018 року) «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)».

Окрім того, контролюючим органом в Акті перевірки зміст бухгалтерського проведення «Дт 901 Кт 26» зазначено як списання виробничої собівартості готової продукції, виготовленої в травні 2018 року.

Разом з тим, відповідно до Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №291 від 30.11.1999 № 291: рахунок 901 - «Собівартість реалізованої готової продукції», рахунок 26 - «Готова продукція».

Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій затвердженої наказом Міністерства фінансів України №291 від 30.11.1999, проведенням Дт 901 Кт 26 відображається виробнича собівартість реалізованої готової продукції; фактична собівартість реалізованих товарів (без торгових націнок).

Згідно даних бухгалтерського обліку в травні 2018 року проведення Дт 901 Кт 26 здійснено на суму 13 754 356,17 грн.

Таким чином, висновок контролюючого органу про те, що в травні 2018 року позивач здійснив проведення Дт 901 Кт26 на суму 8 157 620,00 грн. також не знайшов свого підтвердження матеріалами справи.

Також в акті перевірки контролюючим органом зафіксовано, що відповідно до наданих первинних документів підприємства, а саме: виробничих звітів за травень 2018 року, загальна сума матеріальних витрат виготовленої продукції за травень 2018 року становить 4 341 405,59 грн. Згідно з даними бухгалтерського обліку ТОВ «Дюна-Веста», а саме: головної книги за травень 2018 року, журналів-ордерів-відомостей по бухгалтерських рахунках 20 «Виробничі запаси», 23 «Виробництво» - загальна сума матеріальних витрат виготовленої продукції за травень 2018 року 4 574 649,59 грн. Виходячи із вищенаведеного, підприємством не підтверджено первинними документами списання виробничої собівартості готової продукції, виготовленої в травні 2018року, на суму 233 244 грн.

Разом з тим, в ТОВ «Дюна- Веста» відсутні такі первинні документи як «Виробничі звіти», відтак, такі документи не могли стати за основу обґрунтування виявленого контролюючим органом порушення.

В свою чергу, аналізом рахунку 231 за травень 2018 (Дт 231 Кт201 - 3827038,52 грн.; Дт 231 Кт204- 749 054,82 грн.; Дт 209 Кт 231 - 1 443,75 грн.), звітом по проводках Дт 231 Кт201 за травень 2018 року на суму 3 827 038,52 грн. (Т. 4, а.с. 61-87); накладною-вимогою № 3907 від 04.05.2018; накладною-вимогою № 3908 від 07.05.2018; накладною-вимогою № 4855 від 07.05.2018; накладною-вимогою № 4856 від 10.05.2018; накладною-вимогою № 4857 від 15.05.2018; накладною-вимогою № 4858 від 17.05.2018; накладною-вимогою № 4859 від 21.05.2018; накладною-вимогою № 4860 від 24.05.2018; накладною-вимогою № 4485 від 07.05.2018; накладною-вимогою № 4861 від 29.05.2018; накладною-вимогою № 4862 від 31.05.2018 (Т. 4, а.с. 88-100); звітом по проводках ДТ 231 Кт 204 за травень 2018 на суму 749 054,82 грн. (Т. 4, а.с. 101-115); накладною-вимогою № 4634 від 07.05.2018 (Т. 4, а.с. 116-119) підтверджується, що позивачем у травні 2018 року списано матеріальних витрат на виготовлення продукції в сумі 4 574 649,59 грн. і такі надавалися позивачем для перевірки контролюючому органу, згідно Додатку 4 до Акту перевірки (Т. 1, 100-107).

Також контролюючий орган у акті перевірки зазначає, що з загальної суми матеріальних витрат 4 574 649,59 грн. підтверджено первинними документами витрат на суму 4 341 405,59 грн., а на суму 233 244,00 грн. - первинних документів не подано. Проте, в порушення зазначеного Порядку, контролюючим органом в акті перевірки не зазначено, які конкретно первинні документи (з зазначенням їх реквізитів) були надані, а які ні, а відтак, списання яких саме матеріалів не підтверджує контролюючий орган.

Суд звертає увагу, що в силу повноважень, наданих контролюючому органу п.п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20, пп. 20.1.14 п. 20.1 ст. 20, п. 85.4 ст. 85, п. 85.6 ст. 85, п. 85.8 ст. 85 Податкового кодексу України, від посадових осіб, що проводили перевірку, не надійшло жодної вимоги чи запиту про надання тих чи інших документів (їх копій), так само як і не було складено актів про засвідчення фактів відмови надати позивачем копії документів.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про хибність покликання контролюючого органу на непідтвердження первинними документами списання виробничої собівартості готової продукції, виготовленої в травні 2018 року на суму 233244,00 грн.

Щодо застосування штрафної санкції в сумі 100496,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З огляду на висновки суду про протиправність визначення суми податкового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 401984,00 грн., рішення відповідача про застосування штрафних санкцій в розмірі 100496,00 грн. також є протиправним.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оцінюючи в сукупності вищевикладене, враховуючи непідтвердження в судовому засіданні обставин, якими контролюючий орган обґрунтував свої твердження про відсутність розумної ділової мети при отриманні послуг від ФОП ОСОБА_1 А ОСОБА_2 та непідтвердження їх фактичного здійснення первинними документами в сумі 2000000,00 грн. протягом І півріччя 2018 року, в тому числі за І квартал 2018 року на суму 1000000,00 грн., за ІІ квартал 2018 року на суму 1000000,00 грн.; непідтвердження первинними документами списання виробничої собівартості готової продукції, виготовленої в травні 2018 року на суму 233244,00 грн., що були покладені в основу прийнятого оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, заявлений позивачем позов є підставним та обґрунтованим, через що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У вказаній справі позивач поніс судові витрати у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

При зверненні до суду із цим позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 7537,20 грн., що підтверджується квитанцією № 10573 від 30.11.2018, долученою до матеріалів справи (Т. 1, а.с. 4). У зв`язку із задоволенням позову, зазначена сума підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Також представниця позивача просила повернути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу, про що додатково зазначила в судовому засіданні, надавши акти приймання-передачі наданої правової допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу подано Договір № 1 про надання правової допомоги від 26.11.2018 між Адвокатським бюро «Юридична фірма Катерини Хомик» та ТОВ «Дюна-Веста» (Т. 4, а.с. 120-121), Додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 30.11.2018 (Т. 4, а.с. 122), ордер про надання правової допомоги ТОВ «Дюна-Веста» серія ЛВ № 126051 (т 4, А.С. 124) рахунок про оплату гонорару № 1 від 24.12.2018 (Т. 4, а.с. 163), Акт приймання-передачі правової допомоги № 1 від 04.01.2019 (Т. 4, а.с. 164), платіжне доручення № 10797 від 11.01.2019 з призначенням платежу: оплата за надання правової допомоги зг. Рах. № 1 від 24.12.2018 по договору № 1 від 26.11.2018, отримувач «Юридична фірма Катерини Хомик» (Т. 4, а.с. 165).

Враховуючи вищевикладене, а також документальне підтвердження наданих адвокатом Хомик ОСОБА_8 . послуг, суд вважає обґрунтованими доводи про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн., понесених позивачем у даній справі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) № 1 від 19.11.2018, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Дюна-Веста» (80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Б. Хмельницького, 67, ) збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 401984 грн. та накладено штрафну санкцію 100496,00 грн.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дюна-Веста» (80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Б. Хмельницького, 67, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) судові витрати у вигляді судового збору у сумі 7537 (сім тисяч п`ятсот тридцять сім) грн. 20 коп.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дюна-Веста» (80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Б. Хмельницького, 67, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.06.2019.

Суддя Качур Р.П.