Справа № 618/472/19
Суддя: Гніздилов Ю. М.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 618/472/19
Провадження № 2-а/618/6/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року Дворічанський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання Рябенко Л. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Дворічна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління держгеокадастру у Харківській області, в особі відділу контролю за використанням та охороною земель у Дворічанському, Куп`янському, Шевченківському районах, державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Ткаченка Максима Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом Головного управління держгеокадастру у Харківській області, в особі відділу контролю за використанням та охороною земель у Дворічанському, Куп`янському, Шевченківському районах державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Ткаченка Максима Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним.

19 квітня 2019 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Ткаченком М. В. була складена постанова № 575-ДК/0061/По/08/01/-19 про накладення адміністративного стягнення згідно з якою ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 53-1 КУпАП та прийнято рішення накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн 00 коп.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що суперечить діючому законодавству України та фактичним обставинам справи виходячи з наступного.

Підставою для накладення адміністративного стягнення, на думку інспектора, було те, що земельні ділянки площею 14 га, що розташовані за межами населеного пункту с. Добролюбівка Дворічанського району Харківської області, самовільно, без відповідного рішення органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади використовувались ОСОБА_1 . Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративне правопорушення, відповідно до цього кодексу підвідомчі суду або судді. Позивачем зазначено, що у серпні 2018 року за місцем розташування земельних ділянок, що зазначені вище, інспектором Ткаченком М. В. був здійснений виїзд, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 здійснювались дії щодо самовільного оброблення та використання єдиним масивом земельної ділянки, а саме: збір врожаю соняшника без відповідного дозволу органом виконавчої влади, про що був складений протокол, який є в наявності у державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель. Отже, з урахуванням приписів ст. 38 КУпАП, строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності закінчився у листопаді 2018 року, а постанова винесена лише 19 квітня 2019 року, що суперечить вимогам Кодексу, отже підлягає скасуванню у зв`язку закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Про протокол від 10 квітня 2019 року № 575-ДК/0052П/07/01/-18, складений державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Ткаченком М. В., на підставі якого винесена оскаржувана постанова, позивачеві нічого невідомо, про його наявність він дізнався лише під час винесення оскаржуваної постанови. Окрім того зазначив, що копію протоколу, на підставі якого винесено оскаржувану постанову, він не отримував, а в постанові про накладення адміністративного стягнення інспектор, зокрема, зазначив, що орієнтовна площа самовільно зайнятої земельної ділянки, яка обробляється єдиним масивом ОСОБА_1 , становить 14 га і використовувалась для вирощування сільськогосподарських культур без відповідного рішення органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади про її передачу у власність або користування. Проте, позивач повідомляє, що на момент складення постанови у його власності знаходились земельні ділянки площею 6 га (кадастрові номери: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), що підтверджується витягом з реєстру прав на нерухоме майно. Отже, площа самовільно використаних ділянок по факту становить 8 га, а не 14 га.

Позивач та його представник - адвокат Березовський Є. В. у судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, зазначених у позові.

Представник співвідповідача - Головного управління держгеокадастру у Харківській області, в особі відділу контролю за використанням та охороною земель у Дворічанському, Куп`янському, Шевченківському районах, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Співвідповідач - державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Ткаченко М. В. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

19 квітня 2019 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Ткаченком М. В. була складена постанова № 575-ДК/0061/По/08/01/-19 про накладення адміністративного стягнення, згідно з якою ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 53-1 КУпАП та прийнято рішення про накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн 00 коп.

Вказана постанова обґрунтована тим, що державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Ткаченком М. В., розглянутий протокол від 10 квітня 2019 року № 575-ДК/0052П/07/01/-18, складений державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Ткаченком М. В. відносно ОСОБА_1 , на підставі якого винесено постанову № 575-ДК/0061/По/08/01/-19 згідно з якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53-1 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн 00 коп.

Позивачем вказано, що у серпні 2018 року за місцем розташування земельних ділянок, що зазначені вище, інспектором Ткаченком М. В. був здійснений виїзд, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 на думку інспектора, здійснювались дії щодо самовільного оброблення та використання єдиним масивом земельної ділянки, а саме збір врожаю соняшника без відповідного дозволу, про що в цей час на місці був складений протокол, який нібито наявний лише у державного інспектора, але його копія позивачеві не вручена.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Розділом ІІ «Оформлення протоколу про адміністративне правопорушення» Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення передбачено, що у разі виявлення порушення законодавства у сфері використання та охорони земель, за яке Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність, державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення. Протокол складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. У протоколі, зокрема, зазначаються: місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення. Суть правопорушення описується якомога точніше згідно з вимогами відповідної статті КУпАП, на підставі якої складається протокол; нормативно-правові акти, вимоги яких порушено та які встановлюють відповідальність за вчинене правопорушення (з обов`язковим зазначенням статей (їх частин), пунктів, абзаців тощо; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (можуть бути викладені в протоколі або на окремому аркуші з відміткою про це в протоколі). Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати в протоколі пояснення та зауваження щодо його змісту, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від надання пояснень у протоколі чи від його підписання, про це обов`язково робиться відповідний запис; інші відомості, необхідні для вирішення справи (наприклад, відомості про наявність актів обстеження земельної ділянки, відмітки про наявність документів і речей, які підтверджують правопорушення, клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності). У протоколі обов`язково робиться відмітка про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав і обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП, а також про повідомлення її про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу їй обов`язково направляється рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення із зазначенням часу і місця розгляду справи. Якщо державний інспектор під час складення протоколу не може визначити час і місце розгляду справи, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення направляється повідомлення про розгляд справи про адміністративні правопорушення не пізніш як за п`ять діб до дня розгляду справи. Протокол підписується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та державним інспектором, який його склав, а за наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписаний також і цими особами. Розділом ІІІ «Розгляд справ про адміністративне правопорушення» вказаної Інструкції передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справа розглядається у 15-денний строк з дня одержання державним інспектором, правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Справа розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці. У розгляді справи можуть брати участь потерпілі, законні представники, захисник (адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи), свідки, експерт, перекладач. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин зазначених в оскаржуваній постанові не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Що стосується площі самозайнятих земельних ділянок, то в оскаржуваній постанові державним інспектором вказано, що земельна ділянка, яка розташована за межами населеного пункту с. Добролюбівка на території Токарівської сільської ради Дворічанського району Харківської області належить до земель сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтованою площею 16,2 га, що підтверджується листом заступника начальника відділу у Дворічанському районі Головного управління держгеокадастру у Харківській області № 773/408-18-0.23,17 від 23 серпня 2018 року, в якому йдеться про те, що у 2017 році на підставі Наказів головного управління Держгеокадастру у Харківській області «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», наданих фізичним особам та розроблених і погоджених в установленому законодавством порядку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства булого проведено державну реєстрацію п`яти земельних ділянок на загальну площу 10 га (кадастрові номери: НОМЕР_4 , НОМЕР_3 , НОМЕР_5 :0316, :02:000:0317, НОМЕР_6 0318 та 4 га, які розташовані поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1 ), які входили до складу земельної ділянки яка, є об`єктом перевірки. Станом на 23.08.2018 інформація щодо затвердження вище вказаних проектів та передачі ділянок у власність відсутня. Також, в результаті, перевірки державним інспектором було встановлено, що на вищевказаній земельній ділянці орієнтовною площею 16, 2 га громадянкою ОСОБА_2 була надана копія державного акта на право постійного користування землею від 7 листопада 1999 року за № 171. Землю надано ОСОБА_2 для ведення особистого підсобного господарства, площею 1,38 га на території Токарівської сільської ради Дворічанського району Харківської області.

Таким чином орієнтовна площа самовільно зайнятої земельної ділянки, яка обробляється єдиним масивом ОСОБА_1 становить не 14,82 га, а 14 га, оскільки 0,82 га знаходиться під лісосмугами. Земельна ділянка використовувалась для вирощування сільськогосподарських культур, а саме соняшника, без відповідного рішення (розпорядження) органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади про її передачу у власність або користування.

Проте, відповідно до Витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.03.2019 р. земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_2 , НОМЕР_1 належать на праві приватної власності відповідно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , тому самовільно зайнятих земельних ділянок по факту використано 8 га, а не 14 га. Отже, висновок про те, що частина земельних ділянок використовується без правовстановлюючих документів не відповідає обставинам справи. Вказана обставина свідчить про те, що державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Ткаченком М. В. не в повному обсязі досліджені всі обставини справи, що суперечить статті 245 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 53-1 КУпАП передбачена відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

Згідно ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»-самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Повноваження щодо складання протоколів про правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 222 244-21 КУпАП, зокрема передбачені ст. 53-1 КУпАП уповноваженими на те посадовими особами (громадським інспектором сільського господарства) закріплено у ст. 255 КУпАП. Згідно ч.4 ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»- державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Статтею 125 ЗК України передбачено, щоправо власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 126 ЗК України,право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначеним ст.255 КУпАП.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Всупереч вимогам чинного законодавства, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Ткаченком М. В., при винесенні оскаржуваної постанови не було об`єктивно з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та грубо порушено порядок оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення, що врегульовано вищезазначеними нормами КУпАП та Інструкцією з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, закріплених у ст. 268 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши та дослідивши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з цим постанова № 575-ДК/0061/По/08/01/-19 від 19 квітня 2019 року про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 77, 242 - 246 КАС України, ст. ст. 53-1, 247, 268 КУпАП суд , -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління держгеокадастру у Харківській області, в особі відділу контролю за використанням та охороною земель у Дворічанському, Куп`янському, Шевченківському районах, державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Ткаченка Максима Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення від 19 квітня 2019 року № 575-ДК/0061По/08/01/-19, складену державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Ткаченком Максимом Васильовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 (ста сімдесяти) грн 00 коп скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 27 червня 2019 року.

Суддя Ю. М. Гніздилов