Справа № 160/2387/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2019 року Справа № 160/2387/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
за участі секретаря судового засідання Стогній К.В.,
за участі: представників позивача: представника відповідача: Шклярук Д.С., Ковальова К.О. Олійник В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю Промстрой-К до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанови, припису,-
У березні 2019 року ТОВ Промстрой-К звернулося до суду із позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якій просило суд:
визнати протиправними та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу №ДН385/251/АВ/ТД-ФС/153 від 21 лютого 2019 року;
визнати протиправними та скасувати припис Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про усунення виявлених порушень №ДН385/251/АВ/П від 13 лютого 2019 року.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неправомірність та хибність виявленого актом невиїзного інспектування від 28.01.2019 року порушення ч. 1 ст. 21 КЗпП України, ч. 1 та ч.3 ст.24 КЗпП України. Зокрема, зазначив про безпідставність висновків про наявність трудових правовідносини між позивачем та переліченими в акті особами, не визначена підстава для проведення інспекційного відвідування саме ТОВ Промстрой-К, ТОВ Промстрой-К а отже, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Одночасно із заявленими позовними вимогами позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови про накладення штрафу №ДН385/251/АВ/ТД-ФС/153 від 21 лютого 2019 року до набрання законної сили судовим рішенням по справі та заборони ГУ Держпраці у Дніпропетровській області пред`являти до виконання органам державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом, або до інших органів, уповноважених здійснювати виконавчі дії, оскаржувану постанову про накладення штрафу № ДН385/251/АВ/ТД-ФС/153 від 21 лютого 2019 року до набрання законної сили судовим рішенням по справі. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 року у задоволенні клопотання про відстрочення судового збору відмовлено, заяву про забезпечення позову повернуто заявнику без розгляду.
26.03.2019 року на виконання вимог ухвали суду від 18.03.2019 року ТОВ Промстрой-К надано оригінал платіжного доручення № 1377 від 22.03.2019 року про сплату судового збору у сумі 21 131 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2019 року відкрито провадження у справі № 160/2387/19, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
У судове засідання 29.05.2019 року прибули представники позивача та представник відповідача.
Представники позивача позов підтримали та просили задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позові відмовити, посилаючись на доводи, наведені у письмовому відзиві на позов. В обґрунтування своєї позиції покликається на те, що Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо здійснення інспекційного відвідування ТОВ Промстрой-К діяло лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. А отже припис про усунення виявлених порушень та постанова про накладення штрафу на позивача відповідає нормам діючого законодавства.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити з огляду на наступне.
В ході проведення інспекційного відвідування встановлені наступні порушення:
- ч. 1 ст. 21 КЗпП України, ч. 1, ч. 3 ст. 24 КЗпП України.
Цивільно-правовій договір від 19.11.2018 № 11/18-11 укладений товариством з фізичною особою ОСОБА_57 . Предметом цього договору є: ТОВ Промстрой-К, іменоване надалі «Замовник», в особі директора ОСОБА_58 , діючого на підставі Статуту та ОСОБА_57 , іменований надалі «Виконавець», а разом іменовані «Сторонами», уклали цей Договір про таке: Виконавець зобов`язується виконати загальнобудівельні роботи на об`єктах Замовника. При цьому в укладеному договорі не визначається обсяг виконуваної роботи, а обумовлюється у вигляді зобов`язання виконувати роботи (надавати послуги) за певною професією-будівельник. Все це вказує на те, що предметом цього договору є процес праці, а не її кінцевий результат. У всіх договорах підряду не зазначено, який саме результат роботи повинен передати виконавець замовнику, а процес праці не передбачає будь-якого кінцевого результату. Жодним пунктом договору не встановлено обсяг виконуваної роботи у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню, що повинні були бути відображені в акті їх приймання. Не містяться у них і відомості щодо того, який саме конкретний результат роботи повинні передати виконавці замовникові, не визначено переліку завдань роботи, її видів, кількісних і якісних характеристик.
Даний договір є типовим та укладений з 57 фізичними особами. Слід зазначити, що договір підряду не містить суму винагороди за виконання робіт за договором.
Цивільно-правовій договір від 01.10.2018 № 10/18-1 укладений товариством з фізичною особою ОСОБА_28 . Предметом цього договору є: ТОВ Промстрой-К, іменоване надалі «Замовник», в особі директора ОСОБА_58 , діючого на підставі Статуту та ОСОБА_28 , іменований надалі «Виконавець», а разом іменовані «Сторонами», уклали цей Договір про таке: Виконавець зобов`язується виконати роботу виконроба на об`єктах Замовника. Робота, вказана у документах поіменованих як договір підряда, співпадає із назвами та ознаками і обов`язками для цілого ряду професій, (робіт) передбачених нині діючим Класифікатором професій посад робіт ДК 003:2010, які можуть виконуватися окремою фізичною особою - працівником, лише в рамках трудових відносин - виробничого процесу тобто на умовах трудового договору, або за наявності необхідних дозвільних документів (дозволів, ліцензій, декларацій, свідоцтв, нарядів...) на проведення відповідної категорії робіт, надання послуг передбачених чинним законодавством.
У даному випадку виконання робіт, зазначених у договорі підряда ід 01.10.2018 № 10/18-01 є фактичним виконанням функціональних обов`язків фахівця-виконроба.
Слід зазначити, що договір підряду не містить суму винагороди за виконання робіт за договором.
Робота, яку працівники виконують за договорами виконується відповідно до вказівок та під контролем іншої сторони (згідно усних пояснень бухгалтера товариства); передбачає інтеграцію працівника в організаційну структуру діяльності, яку здійснює товариство; виконується особисто працівником; виконується відповідно до певного графіку та має певну тривалість.
За наявності ознак, притаманних трудовим відносинам, повинен укладатися трудовий договір, а не договір цивільно-правового характеру. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Тому цивільно-правові договори застосовуються, як правило, для виконання разової конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів і у разі досягнення цієї мети, договір вважається виконаним і дія його припиняється.
Отже, за результатами проведеного інспекційного відвідування, на підставі фактів, які виявлені під час проведення заходів контролю встановлено наявність трудових відносин між ТОВ Промстрой-К та 58 робітниками внаслідок наступного:
- основним видом діяльності товариства за КВЕД 41.20 є Будівництво житлових і нежитлових будівель;
- деякі робітники працюють по договорам цивільно-правового характеру із щомісячним їх переукладенням;
- робітники, які працюють у товаристві виконують роботу будівельних професій, що вказує на те, що предметом цих трудових відносин є процес праці, а не кінцевий результат.
Фактичне виконання роботи 58 працівниками також підтверджується актами виконаних робіт за кожним договором протягом місяця та більше.
Таким чином, зважаючи на основний вид діяльності, та виконанням роботи для досягнення мети діяльності товариства, з огляду на вищезазначене, встановлено фактичний допуск до роботи 58 робітників, а саме: Бута А ОСОБА_59 , ОСОБА_2 , ОСОБА_60 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_61 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .. ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_14 , ОСОБА_64 ОСОБА_16 , ОСОБА_65 , ОСОБА_18 , ОСОБА_5 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .. ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .. ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_66 СЛ., ОСОБА_27 ОСОБА_28 , ОСОБА_67 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_68 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_69 Д.Г., Багмет О.І., Павлюкова ОСОБА_70 , Кшевецького CO., ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 .. ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_71 , ОСОБА_48 , ОСОБА_72 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_73 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_74 .А ОСОБА_75 , ОСОБА_76 .В ОСОБА_75 , ОСОБА_77 О.О. без укладення трудового договору, що позбавляє працівників гарантованих державою прав на відпустку, додаткових соціальних відпусток, що порушує вимоги ч. 1 ст.21, ч. 1,3 ст. 24 КЗпП України та свідчить про відсутність офіційного працевлаштування п`ятдесяти восьми найманих працівників, перелічених вище.
За результатами інспекційного відвідування 28.01.2019 року фахівцями Держпраці складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ДН385/251/АВ.
Не погоджуючись із висновками акту інспекційного відвідування позивачем на адресу 07.02.2019 року за вих. № 08 надано зауваження на акт інспекційного відвідування (вх. № 2733 від 07.02.2019 року Головного управління з питань праці).
На підставі акту № ДН385/251/АВ від 28.01.2019р. у відповідності до вимог ст. 259 КЗпП України, ч. 3 ст. 34 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 19 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 26.04.2017р. № 295 інспектором праці Мельничук С.В. 28.01.2019 року винесено припис № ДН385/251/АВ/П про усунення виявлених порушень. Вказаним приписом зобов`язано ТОВ Промстрой-К у строк до 15.02.2019р. усунути порушення за ч. 1 ст. 21, ч. 1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України та надалі постійно дотримуватись вимог чинного законодавства.
Також, 13.02.2019 року інспектором праці Мельничук С.В. винесено припис № ДН385/251/АВ/П про усунення виявлених порушень. Вказаним приписом зобов`язано ТОВ Промстрой-К у строк до 20.02.2019р. усунути порушення за ч. 1 ст. 21, ч. 1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України та надалі постійно дотримуватись вимог чинного законодавства.
21.02.2019 року першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим І.М. вирішено накласти на ТОВ Промстрой-К штраф у сумі 7 261 020 грн. (сім мільйонів двісті шістдесят одна тисяча двадцять гривень), про що складено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН385/251/АВ/ТД-ФС/153. Вказану постанову направлено відповідачем засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення суб`єкту господарювання, роботодавцю 22.02.2019 року.
Вважаючи, що перевірку проведено за відсутності правових підстав, а вказаний припис та постанову про накладення штрафу винесену безпідставно, незаконно та необґрунтовано, ТОВ Промстрой-К звернулося із позовом до суду.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.
Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України(далі - КЗпП України).
КЗпП України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників (стаття 1 КЗпП України).
Згідно з ч.1 ст. 1 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.
Частиною 1 ст. 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.
Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Відповідно до ст.24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.
При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За приписами ст.23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.
Загальне визначення цивільно-правового договору міститься у статті 626 ЦК України, згідно частини першої якої договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому, відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.
При цьому, за цивільно-правовим договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами не робиться. Водночас відповідно до пункту "а" частини третьої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію.
Основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від цивільно-правових є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.03.2019 р. по справі №802/2066/16-а.
Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.
Отже, трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.
Факт виконання таких робіт та проведення розрахунків здійснювалося на підставі актів прийому-здачі робіт та переліком виконаних загальнобудівельних робіт.
Як вбачається з наведених вище цивільно-правових угод, укладених позивачем, предметом угоди є саме послуги (виконання робіт), а не сам процес роботи на конкретній посаді.
Крім того, суд зауважує, що ще одна відмінність між цивільно-правовими та трудовими договорами полягає в тому, що за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації, тощо.
Разом з тим, згідно вищевказаних цивільно - правових угод на виконавців не розповсюджуються правила внутрішнього трудового розпорядку замовника, виконавець не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням. Виконавець самостійно та на власний ризик організує виконання цього договору у відповідності до його умов та вимог цивільного законодавства.
Також, суд зауважує, що відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами, тобто нормами КЗпП України та інших актів трудового законодавства, що не можуть змінюватися сторонами у договорі, а відповідальність виконавця послуг у цивільно-правових відносинах визначається сторонами у договорі або чинним законодавством України.
Крім того, суд зазначає, що цивільно-правова угода укладалась для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання певних результатів праці. Укладена угода не містить обов`язку виконавців бути присутнім на підприємстві у визначені робочі години, дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку, обов`язку підприємства забезпечувати виконавців матеріально-технічною базою, регламентації процесу праці, часу та тривалості робочого часу.
До того ж, у судовому засіданні, яке відбулося 29.05.2019 року були присутні свідки, які пояснили щодо факту укладання цивільно-правових угод та виконуваних послуг.
Так, як пояснили свідки ОСОБА_47 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_44 на підприємстві позивача виконував підсобні роботи, між товариством та свідком були короткочасні трудові відносини, правила трудового внутрішнього розпорядку не розповсюджувалися, спецодяг, безпосереднім керівником під час виконуваних робіт був прораб, заробітну плату за виконані роботи отримувалися готівкою.
Отже, суд вважає, що доводи Головного управління Держпраці у Дніпроопетровській області щодо того, що позивачем було фактично допущено до роботи гр. ОСОБА_78 , ОСОБА_2 , ОСОБА_60 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_61 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .. ОСОБА_10 .. ОСОБА_11 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_14 , ОСОБА_81 , ОСОБА_65 , ОСОБА_18 , ОСОБА_5 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .. ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .. ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_66 СЛ., ОСОБА_27 ОСОБА_28 , ОСОБА_67 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_68 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , Багмет О.І., Павлюкова В.Г., Кшевецького CO., ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 .. ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_71 , ОСОБА_48 , ОСОБА_72 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_73 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 без оформлення трудового договору є хибними.
Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про усунення виявлених порушень №ДН385/251/АВ/П від 13 лютого 2019 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96 затверджено «Положення про Державну службу України з питань праці» (далі - Положення № 96), відповідно до пункту 1 якого, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Згідно із пп. 6 п. 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю. Пунктом 7 Положення №96 передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №100 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» утворено територіальні органи Держпраці, зокрема, Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Правові та організаційні засади, основні принципи контролю за додержанням законодавства про працю визначаються Конвенцією Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, що ратифікована Законом України від 08 вересня 2004 року № 1985-IV.
Згідно із ч. 1 ст. 12 Конвенції інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право: a) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції; b) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та c) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема: i) наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм; ii) вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги; iii) зобов`язувати вивішувати об`яви, які вимагаються згідно з правовими нормами; iv) вилучати або брати з собою для аналізу зразки матеріалів і речовин, які використовуються або оброблюються, за умови повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що матеріали або речовини були вилучені або взяті з цією метою.
Відповідно до ст. 16 Конвенції інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю визначається постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 26.04.2017 року № 295, якою, зокрема, затверджено «Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю» (далі - Порядок № 295).
Відповідно до п.2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).
Згідно з п. 19 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.
Відповідно до п. 20 Порядку № 295 акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.
Згідно з п. 27 Порядку № 295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
Проаналізувавши зміст наведених норм, суд зазначає, що в акті відображаються лише порушення, встановлені під час інспекційного відвідування, припис про усунення виявлення порушень законодавства складається лише щодо таких порушень.
Як встановлено із змісту акту інспекційного відвідування, а також пояснень сторін та наданих ними інших письмових доказів, інспектор Хоменко А.М. яка проводила інспекційне відвідування, встановила і обґрунтовувала факт порушення виключно на усних свідченнях осіб, які перелічені як в акті невиїзного інспектування, так і в приписі і постанові, отриманні останнім в телефонному режимі.
Інших доказів вчинення позивачем зазначеного порушення під час проведення інспекційного відвідування не встановлено.
Відповідно до п. 6 Порядку № 295 під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об`єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю. Документи, отримані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Тобто відповідно до змісту цього пункту інспектор праці може використовувати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування, отримані, зокрема, від державних органів, під час підготовки до проведення інспекційного відвідування.
Однак самі по собі такі матеріали не можуть бути єдиними доказами наявності порушення об`єктом відвідування законодавства про працю.
Підсумовуючи наведене вище, суд приходить до висновку про те, що факт порушення ТОВ Промстрой-К вимог ч.1 ст. 21, ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України, а саме використання праці без оформлення трудового договору у встановленому порядку, під час здійснення інспекційного відвідування не був встановлений і підтверджений у встановленому законом порядку, на підставі належних і достатніх доказів.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що даний припис є незаконним, оскільки ним зобов`язано позивача усунути порушення вимог законодавства про працю, яке не було встановлене і доведене інспекційним відвідуванням, за результатами якого цей припис винесений.
Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та правомірними, а тому приходить до висновку, що постанова Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу №ДН385/251/АВ/ТД-ФС/153 від 21 лютого 2019 року та припис Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про усунення виявлених порушень №ДН385/251/АВ/П від 13 лютого 2019 року є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 21 131 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 1377 від 22.03.2019 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 21 131 грн. підлягає стягненню з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 29 травня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Виготовлення рішення у повному обсязі здійснено 10 червня 2019 року, про що повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини рішення в судовому засіданні.
Керуючись ст. ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Промстрой-К до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанови, припису задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу №ДН385/251/АВ/ТД-ФС/153 від 21 лютого 2019 року.
Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про усунення виявлених порушень №ДН385/251/АВ/П від 13 лютого 2019 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 10 червня 2019 року.

Суддя С. В. Прудник