Справа № 196/106/19 (2-а/196/5/2019)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2019 року м. Дніпросправа № 196/106/19 (2-а/196/5/2019)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу поліцейського роти №1 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Недожій Марини Олександрівни

на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року

у справі №196/106/19 (2-а/196/5/2019)

за позовом ОСОБА_1

до поліцейського роти №1 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Недожій Марини Олександрівни

треті особи: батальйон патрульної поліції в м. Бориспіль УПП у Київській області, Управління патрульної поліції в Київській області ДПП

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти №1 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Недожій Марини Олександрівни, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №367785 від 20.01.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Позивач вказав, що на автошляху Київ-Харків, керуючи транспортним засобом DAF н.з. НОМЕР_1 , зупинився в Київській області Баришівському районі на добре освітлювальній ділянці дороги біля АЗС, що в с.Березань на 77 км даної автодороги, повністю з`їхавши з проїжджої частини для того, щоб відпочити, а тому вважає, що ним не порушено п.15.11 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Також відповідач відмовив у розгляді його клопотання щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з його необхідністю скористатися юридичною допомогою, інспектором не надано йому можливість скористатись допомогою адвоката та не повідомлено про причини неможливості залучення адвоката. Постанова у справі про адміністративне правопорушення в порушення вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП не містить доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адмінправопорушення із зазначенням мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 18.04.2019 позов задоволено.

Суд встановив, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення суду та ухвалити нове рішенням, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач зазначає, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи. Фактично вимоги апеляційної скарги обґрунтовує доводами, викладеними у відзиві на позов.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 20.01.2019 поліцейським роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області капралом поліції Недожій М.О. винесено постанову серії НК № 367785 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої ОСОБА_1 20.01.2019 близько 04.10 год. в Київській області Баришівський район 77 км автодороги Київ-Харків керував транспортним засобом DAF н.з. НОМЕР_1 та здійснив невимушену зупинку у темну пору доби поза населеним пунктом, поза межами майданчиків для стоянки, чим порушив п.15.11 ПДР.

Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність постанови серії НК №367785 від 20.01.2019, вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності на підставі ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до якої перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.15.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, стоянка забороняється у темну пору доби і в умовах недостатньої видимості, стоянка поза населеними пунктами дозволяється лише на майданчиках для стоянки або за межами дороги.

В спірному випадку за поясненнями позивача він керував транспортним засобом, зупинився в Київській області Баришівському районі на добре освітлювальній ділянці дороги біля АЗС, що в с.Березань на 77 км даної автодороги, повністю з`їхавши з проїжджої частини для того, щоб відпочити.

За позицією відповідача, позивач у темну пору доби зупинив свій транспортний засіб на ділянці дороги, тобто здійснив невимушену зупинку поза населеним пунктом, поза межами майданчиків для стоянки, чим порушив п.15.11 ПДР.

Факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення відповідач підтверджує постановою про накладення адміністративного стягнення.

Втім сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення є рішенням суб`єкта владних повноважень, прийнятого на підставі доказів, які доводять винуватість особи у вчиненні правопорушення, і ніяк не може заміняти відповідні докази чи розцінюватись як доказ винуватості особи.

Інші наявні матеріали справи не підтверджують зазначеного відповідачем в оскаржуваній постанові факту порушення позивачем п.15.11 ПДР.

Таким чином, відповідачем не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме: порушення п.15.11 Правил дорожнього руху, що свідчить про необґрунтованість постанови НК №367785 від 20.01.2019 про накладення адміністративного стягнення серії через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу поліцейського роти №1 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Недожій Марини Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року у справі №196/106/19 (2-а/196/5/2019) залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, оскарженню не підлягає (ст..272, ч.5 ст.328 КАС України).

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко