Справа № 480/507/19
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2019 р. Справа № 480/507/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
за участю секретаря судового засідання - Волкової Ю.В.,
представника відповідача - Школьного В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомашсервіс"
до Головного управління ДФС у Сумській області
про визнання протиправними та скасування рішення та податкових повідомлень-рішень,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергомашсервіс" звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Сумській області, в якій просить:
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 16.10.2018 р. по 29.10.2018 р. відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ Енергомашсервіс з питань своєчасності достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2015 по 30.06.2018 та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.06.2018 р., за результатом якої складено Акт від 02.11.2018 року № 7220/18-28-13-04-14/31849920/70.
У висновках зазначеного Акта перевірки зафіксовано такі порушення:
- пп. "б" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, п. 3.3, 3.5 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 13.01.2015 №4, підприємством з недостовірними відомостями зазначено інформацію щодо сум виплаченого на користь фізичних осіб доходу у вигляді заробітної плати та сум фактично перерахованого до бюджету податку на доходи фізичних осіб;
- пп. 168.1.5 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України, підприємством перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб з порушенням граничних строків, внаслідок чого перевіркою, з урахуванням термінів, встановлених п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, нарахована пеня в сумі 474,96 грн.;
- пп. 1.4 п. 16-1 підрозділу 10 „Інші перехідні положення" Розділу XX Перехідні положення ПКУ, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПКУ перераховано до бюджету військовий збір з порушенням граничних строків, внаслідок чого перевіркою нарахована пеня в сумі 382,10 грн.;
- п. 31.3. ст. 31, п.п.33.1 ст.33, п. 54.2. ст. 54, п.п. 54.3.5. п. 54.3. ст. 54, абз. 2 п. 57.1. ст. 57, п. 176.2. ст. 176, п.п.168.1.2, п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, підприємством не перераховано до бюджету військовий збір, утриманий із нарахованого доходу до або під час такої виплати за її рахунок у сумі 3757,78 грн., в тому числі за червень 2018 р. - 798,75 грн.( Військовий збір в сумі 798,75 грн., строк сплати якого не настав);
- п. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Крім цього, в акті зазначено, що перевіркою дотримання підприємством своєчасності сплати єдиного внеску до бюджету встановлено, що станом на 01.01.2011 р. заборгованість підприємства перед бюджетом по сплаті єдиного внеску відсутня, станом на 01.10.2013 року платник мав недоїмку по сплаті єдиного внеску в сумі 6717,57 грн.
Натомість в акті відсутні докази зазначеної недоїмки - документальне підтвердження, розрахунок, а також не зазначено чи була вона в подальшому сплачена, чи ні та чому не була виявлена контролюючими органами раніше, крім цього штрафна санкція застосована поза межами строків позовної давності.
На підставі зазначеного акта перевірки 15.11.2018 р. відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення, а саме:
Рішенням № від 15.11.2018 р. застосовано штраф у розмірі 63096,03 грн. за період з 01.10.2015 до 25.09.2018 та нараховано пеню у розмірі 20360,29 грн., а всього в сумі 83456,32 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування

Позивач не погодився з наведеними податковими повідомленнями-рішеннями та рішенням, оскаржив їх до Державної фіскальної служби України, яка рішенням про результати розгляду скарги від 22.01.2019 №3203/6/99-99-11-05-01-25 залишила без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області від 15.11.2018 №, № , а скаргу позивача без задоволення. При цьому, в рішенні про результати розгляду скарги від 22.01.2019р. не було зазначено результати в частині розгляду рішення № від 15.11.2018 р.

З вказаними рішеннями фіскального органу позивач не згоден, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

По нарахуванню штрафних санкцій та пені відповідно до податкових повідомлень-рішень від 15.11.2018 р. за несвоєчасні сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, позивач незгоден оскільки вказані податки нараховувались на суми заробітної плати та інших винагород, які підприємство виплачувало працівникам відповідно до законодавства та які є базою нарахування цих податків. Проте, підприємство, не маючи об`єктивної можливості своєчасно виплатити заробітну плату (відсутність коштів на підприємстві, із-за несвоєчасно розрахунку замовника), відповідно і не перерахувало у повній сумі податки, які безпосередньо утримувались із заробітної плати, що була виплачена із запізненням в періоди які вказані в розрахунках штрафних санкцій, що додаються до вказаних податкових повідомлень - рішень, натомість підприємство добровільно сплатило вказані заборгованості по податкам при першій же нагоді, тобто за наявності для цього коштів на підприємстві.

Крім цього, штрафні санкції та пеня у податкових повідомленнях-рішеннях від 15.11.2018 №, № відповідачем були застосовані поза межами строків позовної давності.

Щодо рішення № від 15.11.2018 р., то в акті перевірки зазначено, що перевіркою дотримання підприємством своєчасності сплати єдиного внеску до бюджету встановлено, що станом на 01.01.2011 р. заборгованості підприємства перед бюджетом по сплаті єдиного внеску відсутня, станом на 01.10.2013 р. платник мав недоїмку по сплаті єдиного внеску в сумі 6717,57 грн.

Натомість, в акті від 02.11.2018 відсутні докази зазначеної недоїмки - документальне підтвердження, розрахунок, а також не зазначено чи була вона в подальшому сплачена, чи ні та чому не була виявлена контролюючими органами раніше, крім цього, штрафна санкція застосована поза межами строків позовної давності

Крім того, в рішенні № від 15.11.2018 р. про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску, зазначено, що штрафні санкції накладено за період з 01.10.2015 до 25.09.2018, натомість відповідно до акту станом на 01.10.2013 р. підприємство мало недоїмку по сплаті єдиного внеску, та період за який проводилась перевірка з 01.01.2011 р., а згідно розрахунку штрафних санкцій дати операцій та періоди пені зазначені з 01.10.2015 р. Крім того, період штрафних санкцій зазначений до 25.09.2018 р., але згідно акту перевірка на підприємстві з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування проводилась за період з 01.01.2011 р. по 30.06.2018 року.

ТОВ Енергомашсервіс як юридична особа, яка використовує найману працю нараховувала та сплачувала до Пенсійного фонду суми єдиного внеску, які нараховувались на суми виплаченої заробітної плати та інших винагород, які підприємство виплачує працівникам відповідно до законодавства та які є базою нарахування єдиного внеску.

В акті зазначено, що перевіркою повноти відображення у звітності сум нарахованої заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, порушень не встановлено, як і в нарахуваннях та утриманні єдиного внеску із сум заробітної плати, оскільки за даними відповідних таблиць відхилення між звітними даними та перевіркою відсутні.

Таким чином, відповідно до звітних даних та перевірки за нарахованим та сплаченим єдиним соціальним внеском за період з 01.01.2011 р. по 30.06.2018 р. у ТОВ Енергомашсервіс відсутні недоїмки та заборгованості по сплаті єдиного внеску.

Вимог про сплату зазначених недоїмок, що виникли у 2013 р., 2015 р. підприємство до 15.11.2018 р. не отримувало. При цьому, обов`язковою передумовою для прийняття рішення про нарахування пені та застосування штрафів, є надсилання платнику податків вимоги про сплату недоїмки, якої фактично станом на 15.11.2018 р. вже не існувало.

В свою чергу позивач зазначає, що за періоди, зазначені в акті та у рішеннях про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату податків та несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 15.11.2018 р., а саме з 01.10.2013 по 25.09.2018 ТОВ Енергомашсервіс жодних вимог про сплату недоїмок або іншої інформації про наявність заборгованості не отримувало.

Крім цього, з інтегрованої картки платника ТОВ Енергомашсервіс контролюючими органами не було виявлено у вказаний період недоїмки або несплати податків за вищевказаний період.

Таким чином, позивач вважає, що у відповідача відсутні правові підстави для нарахування штрафних санкцій ТОВ Енергомашсервіс за порушення порядку нарахування і сплати податків в тому числі і єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Враховуючи вищезазначене, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що рішення прийнято податковим органом правомірно, згідно вимог чинного законодавства, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.02.2019 р. відкрито провадження по справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 28.03.2019 вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 29.05.2019 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.06.2019 р. позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у їх задоволенні.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доводи представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 16.10.2018 р. по 29.10.2018 р. ГУ ДФС у Сумській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ Енергомашсервіс з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2015 по 30.06.2018 та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.06.2018 р., за результатом якої складено Акт від 02.11.2018 року № 7220/18-28-13-04-14/31849920/70 (а.с. 11-27).

У висновках зазначеного Акта перевірки зафіксовано такі порушення:

- пп. "б" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, п. 3.3, 3.5 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 13.01.2015 №4, підприємством з недостовірними відомостями зазначено інформацію щодо сум виплаченого на користь фізичних осіб доходу у вигляді заробітної плати та сум фактично перерахованого до бюджету податку на доходи фізичних осіб;

- пп. 168.1.5 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України, підприємством перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб з порушенням граничних строків, внаслідок чого перевіркою, з урахуванням термінів, встановлених п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, нарахована пеня в сумі 474,96 грн.;

- п. 31.3. ст. 31, п.п.33.1 ст.33, п. 54.2. ст. 54, п.п. 54.3.5. п. 54.3. ст. 54, абз. 2 п. 57.1. ст. 57, п. 176.2. ст. 176, п.п.168.1.2, п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, підприємством не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб, утриманий із нарахованого доходу до або під час такої виплати за її рахунок у сумі 15453,15 грн., в тому числі частково за травень 2018 року в сумі 7453,97 грн., за червень 2018 р.-7999,18 грн. (ПДФО, строк сплати якого не настав 7999,18 грн.);

- пп. 1.4 п. 16-1 підрозділу 10 „Інші перехідні положення" Розділу XX Перехідні положення ПКУ, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПКУ перераховано до бюджету військовий збір з порушенням граничних строків, внаслідок чого перевіркою нарахована пеня в сумі 382,10 грн.;

- п. 31.3. ст. 31, п.п.33.1 ст.33, п. 54.2. ст. 54, п.п. 54.3.5. п. 54.3. ст. 54, абз. 2 п. 57.1. ст. 57, п. 176.2. ст. 176, п.п.168.1.2, п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, підприємством не перераховано до бюджету військовий збір, утриманий із нарахованого доходу до або під час такої виплати за її рахунок у сумі 3757,78 грн., в тому числі за червень 2018 р. - 798,75 грн.( Військовий збір в сумі 798,75 грн., строк сплати якого не настав);

- п. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

15.11.2018 р. на підставі вищезазначеного акту перевірки ГУ ДФС у Сумській області прийнято податкові повідомлення-рішення, а саме:

1) №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб всього в сумі 3963,48 грн., в т.ч. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 3488,52 грн. та нарахована пеня в сумі 474,96 грн. (а.с. 28);

2) №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у т.ч. з військового збору всього в сумі 2919,32 грн., в т.ч. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 2537,22 грн. та нарахована пеня в сумі 382,10 грн. (а.с. 29).

Крім цього, рішенням № від 15.11.2018 р. до позивача застосовано штраф у розмірі 63096,03 грн. за період з 01.10.2015 до 25.09.2018 та нараховано пеню у розмірі 20360,29 грн., а всього в сумі 83456,32 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с. 30).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд враховує наступне.

Так, зі змісту акту перевірки судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергомашсервіс» порушено п.п. 168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, а саме перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб з порушенням граничних строків, внаслідок чого відповідачем нараховано позивачу пеня в сумі 474,96 грн. та фінансові санкції в сумі 3488,52 грн. (а.с. 15-16).

Суд погоджується із наведеними висновками відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 18 Податкового Кодексу України (надалі по тексту-Кодекс) податковий агент - особа, на яку покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені для платників податків.

Згідно п. 54.2 статті 54 Кодексу грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

За змістом п.п. 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 Кодексу - дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Відповідно до абз. 2 п. 57.1. ст. 57 - податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з п. 176.2. ст. 176 - особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Відповідно до п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримати податок із суми такого доходу за його рахунок.

Підпунктом 168.1.6 пункту 168.1 статті 168 Кодексу встановлено, що для цілей розділу IV та пункту 54.2 статті 54 цього Кодексу під терміном "граничний термін сплати до бюджету податку" розуміються строки сплати податку, визначені вищевказаним пунктом.

Підпунктом 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Кодексу встановлено, що оподатковуваний дохід виплачується у безготівковій формі, податок сплачується до бюджету під час виплати такого доходу єдиним платіжним документом (вказаного пункту);

Так, перевіркою встановлено, що ТОВ «Енергомашсервіс» в період з 01.07.2015 року по 30.06.2018 рік нараховано доходи у вигляді заробітної плати на користь платників податків, проте на підприємстві протягом перевіряємого періоду була наявна заборгованість по виплаті таких доходів.

Суд наголошує, що позивачем в адміністративному позові наведений факт не спростовується та позивач зазначає про наявність заборгованості з виплати заробітної плати.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що податок на доходи фізичних осіб у перевіряємому періоді мав перераховуватись ТОВ «Енергомашсервіс» у строки, встановлені для місячного податкового періоду.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Згідно п.33.1 ст.33 Податкового кодексу України податковим періодом визнається встановлений цим Кодексом період часу, з урахуванням якого відбувається обчислення та сплата окремих видів податків та зборів.

В п. 33.3 ст.33 Податкового кодексу України визначено, що базовий податковий (звітний) період - період, за який платник податків зобов`язаний здійснювати розрахунки податків, подавати податкові декларації (звіти, розрахунки) та сплачувати до бюджету суми податків та зборів, крім випадків, передбачених цим Кодексом, коли контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму податкового зобов`язання платника податку.

Статтею 34 Податкового кодексу України визначені види податкового періоду: календарний рік; календарне півріччя; календарний квартал; календарний місяць; календарний день.

Визначення часових меж місячного податкового періоду міститься в пп.49.18.1 п.49.18.ст.49 Податкового кодексу України, згідно якого податкові декларації подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця

Таким чином, поняття строку сплати податковим агентом податку до бюджету, встановленого Податкового кодексу України для «місячного податкового періоду» можна визначити як 10 календарних днів для сплати податкового зобов`язання, що починають розраховуватись після закінчення граничного строку для подання місячної податкової декларації, за відповідний період в якому було (або необхідно було) нарахувати відповідний податок.

В силу п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Таким чином, суд приходить висновку, що підприємством порушено порядок перерахування податку на доходи фізичних осіб, а тому відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення - рішення № від 15.11.2018 року.

Стосовно рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 15.11.2018 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до Закону України від 08 липня 2010 року №2464-УІ « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (надалі по тексту- Закон №2464) визначаються правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Частиною 1 статті 4 Закону №2464 визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до зазначених норм, позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (ч.8 ст.9 Закону №2464)

Згідно ч.12 ст.9 Закону №2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до ч.10 ст.9 Закону №2464 у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів, днем сплати єдиного внеску вважається - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом №2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно з п.2 ч.11 ст.25 Закону №2464 за несплату (неперерахування) сум єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум єдиного внеску.

Одночасно, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч.10 ст.25 Закону №2464).

Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (ч.13 ст.25 Закону №2464).

Згідно ч.6 ст.25 Закону №2464 за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Відповідно до п.п.2 п.2 розділу VII «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 28.03.2016 №393, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.04.2016 №609/28739 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з Додатком 12 до цієї Інструкції.

При цьому, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки, незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника.

Крім того, відповідно до інструкції від 20.04.2015 № 449 "Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Так, судом встановлено, що відповідно до листа № 7815/07-49 від 11.04.2018 управління Пенсійного фонду України Сумської області встановлено, що станом на 01.10.2013 року платник мав недоїмку по сплаті єдиного внеску у сумі 6717,57 грн., також була незастосована фінансова санкція за період з 20.08.2013 року по 12.09.2013 року на загальну суму 174,64 грн.(фінансова санкція - 141,98грн. та 32,66 грн,- пеня.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд наголошує, що представником позивача не надано до суду жодних доказів щодо відсутності боргу зі сплати єдиного внеску станом на 01.10.2013 року, а судом не виявлено наведених доказів під час судового розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить висновку, що податкові повідомлення -рішення від 15.11.2018 року та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № на загальну суму 83456,32 грн., в тому числі штрафні санкції 63096,03 грн., пеня 20360,29 грн., - є правомірними та не підлягають скасуванню, а позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомашсервіс" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування рішення та податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.07.2019 р.

Суддя О.А. Прилипчук