Справа № 414/1309/19
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року справа №414/1309/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Ястребової Л.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача - адвоката - Прохватілова Максима Юрійовича на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 17 травня 2019 року у справі № 414/1309/19 (головуючий суддя І інстанції Ковальов В.М.), складене у повному обсязі 17 травня 2019 року у м. Кремінна Луганської області, за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до поліцейського роти № 4 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Гончара В`ячеслава Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2019 року представник позивача адвокат Прохватілов Максим Юрійович, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Кремінського районного суду Луганської області із позовом до поліцейського роти № 4 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Гончара В`ячеслава Олександровича про скасування постанови відповідача від 01 травня 2019 року Серії НК № 512679 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1,5 ст. 121 КУпАП (а.с. 1-4).

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 17 травня 2019 року позовні вимоги задоволено частково. Постанову серії НК № 512679 від 01 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. скасовано. Справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. У стягненні судових витрат на користь ОСОБА_2 відмовлено за необґрунтованістю (а.с. 46-49).

Не погодившись з судовим рішенням в частині відмови у стягненні судових витрат на правничу допомогу, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення Кремінського районного суду Луганської області від 17 травня 2019 року у справі № 414/1309/19 в цій частині та стягнути судові витрати у розмірі 5 000,00 грн.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що витрати на правничу допомогу в контексті ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України та правових висновків Великої палати Верховного Суду викладених у постанові по справі № 826/1216/16 були підтверджені належними та допустимими доказами, їх розмір був обґрунтований та вони були фактичними та неминучими в аспекті дії рішень Європейського Суду.

Зазначив, що суд першої інстанції неправомірно посилався на постанову Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду у справі № 569/17904/17 від 01 жовтня 2018 року, оскільки взяв окреме речення з постанови Верховного Суду.

Крім того, апелянт просив суд змінити резолютивну частину рішення суду першої інстанції в частині невірного зазначення року народження позивача та місця його реєстрації (а.с. 55-57).

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити, з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК №512679 від 01 травня 2019 року (а.с. 10) за порушення ч. ч. 1, 5 ст. 121 КУпАП до ОСОБА_2 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., оскільки він 01 травня 2019 року, о 19 годині 30 хвилин керуючи автомобілем Mercedes-Benz 2540 (спеціалізований контейнеровоз), реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автошляху М-03 Київ - Довжанський, обладнаним засобом поширеної безпеки , не був пристебнутий ременями безпеки, чим порушив п. 2.3в ПДР України , а також автомобіль був переобладнаний з порушенням вимог стандартів, правил, нормативів, а саме перевозив фургон рефрижератор, чим порушив п.п. 31.3а ПДР України.

Суд першої інстанції скасував вищевказану постанову та закрив провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактично спірним питанням апеляційного розгляду є невірне зазначення в резолютивній частині року народження позивача та місця його реєстрації та відмова у стягненні судових витрат на правничу допомогу.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити резолютивну частину рішення суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з резолютивної частини рішення суду першої інстанції судом вказані наступні дані позивача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), однак відповідно до паспортний даних ОСОБА_2 (а.с. 5-6) він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зміни резолютивної частині рішення суду першої інстанції в частині вірного зазначення року народження позивача та його місця реєстрації.

Щодо вимог позивача та апеляційної скарги щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставини кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю досліджувати змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Адміністративне судочинство спрямоване на зміцнення законності, правопорядку та попередження правопорушень, а також сприяє активному та ініціативному виявленню порушень прав, свобод та інтересів осіб з боку влади та поновлення цих прав чи запобігання їх порушенню, а тому суди адміністративної юрисдикції повинні захищати такі права фізичних і юридичних осіб (зокрема й право на відшкодування витрат на правову допомогу) усіма передбаченими й дозволеними законодавством України способами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Цієї думки дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року справі № 826/1216/16.

В підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Цієї ж думки дійшов Верховний Суд у рішенні по справі № 569/17904/17 від 01 жовтня 2018 року, яке суд приймає до уваги з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства.

Посилання апелянта на незаконність його застосування є недоречним.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 уклав договір про надання правничої допомоги б/н від 07 травня 2019 року з адвокатом Прохватіловим Максимом Юрійовичем, відповідно до п. 3.1 до обов`язкових умов договору відноситься підписання клієнтом акту приймання-передачі адвокатських послуг протягом трьох днів з моменту його отримання (а.с. 14).

В матеріалах справи відсутній акт прийому-передачі наданих адвокатом позивачу послуг, що, на думку суду апеляційної інстанції, є порушенням норм матеріального права, а саме умов договору.

В розрахунку витрат зазначені суми щодо надання консультації, складання позовної заяви та представлення інтересів в суді за всі судові засідання, які будуть проходити, всього на загальну суму 5000 гривень. ( а.с.19)

В зазначеному розрахунку відсутні дати надання таких послуг, зазначення погодинної вартості послуг, час витрачений у судових засіданнях.

Не доведеним є обставини, за які дії представлення інтересів позивача , та в якій судовій інстанції, в які дати ,була сплачена сума позивачем адвокату в сумі 3000 гривень.

В своїх запереченнях відповідач спростовує факт оплати, оскільки вважає, що документ, виданий самим адвокатом не може бути належним доказом, оскільки відсутні квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ,касовий чек, а також кошторис до договору із визначенням вартості послуг за годину та встановлення тривалості їх надання( а.с.33)

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами відповідача та рішенням суду першої інстанції , що позивачем не доведенні зазначені обставини та розмір витрат на оплату послуг адвоката, є не співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, оскільки не містять зазначення часу та почасової оплати, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт, ціна позову ( штраф в розмірі 340 гривень) та скасування постанови на зазначену суму , саме значення справи для сторони не є співмірним розміру витрат на оплату послуг адвоката в сумі 5000 гривень .

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97). Посилання суду першої інстанції на практику Європейського суду з помилковим зазначенням іншої держави не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вивчив докази на надання правничої допомоги та надав оцінку нормам матеріального права та висновкам Верховного Суду та Європейського Суду вважає недоведеними вимоги позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу, відтак, рішення суду першої інстанції в цій частині не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 250, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача - адвоката - Прохватілова Максима Юрійовича на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 17 травня 2019 року задовольнити частково.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 17 травня 2019року у справі № 414/1309/19- змінити.

У другому абзаці резолютивної частини рішення Кремінського районного суду Луганської області від 17 травня 2019 року у справі № 414/1309/19 замість слів та пастпотних даних « ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 » вказати вірні « ІНФОРМАЦІЯ_2 листопада 1976 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ».

В іншій частині рішення Кремінського районного суду Луганської області від 17 травня 2019року у справі № 414/1309/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Постанова суду апеляційної інстанції прийнята 27 червня 2019 року.

Судді Т.Г.Арабей

Л.В.Ястребова

І.В. Геращенко