Справа № 635/1956/19
Суддя: Панас Н. Л.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/1956/19
Провадження № 2-а/635/76/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Панас Н.Л.,

при секретарі - Крилєвській І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.Покотилівка в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до інспектора роти №9 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Корченка Іллі Сергійовича, службова адреса: 61033, м.Харків, вул.Шевченка, 315 «а» про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року позивач звернувся суду з адміністративним позовом до інспектором роти №9 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Корченка І.С. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15 лютого 2019 року щодо нього інспектором роти №9 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Корченком І.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №921368, на підставі якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Позивач не погодився з вищевказаною постановою, посилаючись на те, що на початку лютого 2019 року він керував автомобілем ГАЗ, державний номер НОМЕР_2 рухався по проспекту Московському в місті Харкові, де був зупинений працівниками поліції, які повідомили йому, що його автомобіль має газобалонне обладнання, встановлене без узгодження з відповідним органом. При цьому, позивач заявив клопотання про перенесення розгляду справи для того, щоб мати можливість скористатись правовою допомогою адвоката. Про місце та час розгляду справи він не повідомлявся, а 02 березня 2019 року засобами поштового зв`язку отримав постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Позивач стверджує, що ним не було допущено порушень п.2.2.6 ПДР України, вважає постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням вимог КУпАП, оскільки справа про адміністративне правопорушення була розглянута без його участі, в зв`язку з чим він був позбавлений можливості скористатись своїми процесуальними правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також зауважив, що постанова винесена за відсутності жодного належного доказу, який би підтверджував вину позивача.

З огляду на викладене позивач просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 березня 2019 року позов було залишено без руху і позивачеві було надано строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня отримання копії ухвали.

09 квітня 2019 року позивачем до канцелярії суду була подана заява на виконання ухвали суду про усунення недоліків позову.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 квітня 2019 року позов було прийнято до провадження і призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачеві встановлено строк для подання відзиву на позов.

Згідно з розпискою про отримання поштового повідомлення, 19 квітня 2019 року відповідач отримав копію ухвали суду про відкриття провадження в справі, копію позовної заяви з додатками. Відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надійшов.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що 15 лютого 2019 року капралом 4 роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Корченком І.С. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ №921368 щодо ОСОБА_1 в якій зазначено, що 15 лютого 2019 року о 20 годині 20 хвилин позивач в районі будинку №315 «а» по вул.Шевченка в м.Харків керував автомобілем ГАЗ, державний номер НОМЕР_2 , зі встановленим газобалонним обладнанням за відсутності узгодження з територіальним органом з надання сервісних послуг МВС, чим порушив п.п.31.3 "а", 32.2 "б" ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно з п.31.3 "а" ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі виготовлення або переобладнання з порушенням вимог, стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Згідно з п.32.2 "б" ПДР України з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС узгоджуються переобладнання транспортних засобів.

Положеннями ч.1 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів

Позивач заперечує обставини вчинення ним адміністративного правопорушення, викладені в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення, стверджуючи, що не порушував вимог ПДР України.

Відповідно до ст.2 ч.3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст.258 КУпАП, а також змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395

Так, ч.2 ст.258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121 КУпАП.

Статтею 268 КУпАП встановлено імперативну вимогу розгляду справи про адміністративне правопорушення в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні встановлено, що оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №921368 позивач отримав засобами поштового зв`язку і не був присутній при розгляді справи про накладення адміністративного стягнення щодо нього. Доказів на підтвердження того, що позивач був повідомлений про місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, зокрема, докази вчинення особою адміністративного правопорушення.

Суд наголошує на тому, що перевірці у такому випадку підлягають дії суб`єкта владних повноважень саме під час прийняття рішення та врахування ним усіх обставин також саме на час прийняття рішення.

Підтвердження наявності таких обставин на час прийняття рішення зазвичай закріплене у відповідних процедурах, що регламентовані законними та підзаконними актами, дотримання яких і дія у межах яких є обов`язком суб`єкта владних повноважень згідно зі ст.19 Конституції України.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Порядок дослідження і закріплення доказів у справах про адміністративне правопорушення регламентується наступними нормами КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Окрім того, приписами ч.1-3 ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

З постанови про накладення адміністративного стягнення щодо позивача вбачається, що до неї не надано жодного доказу вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку поліцейським патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст.251 КУпАП, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, на час розгляду адміністративної справи щодо позивача були відсутні будь-які фактичні дані, які б встановлювали наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Враховуючи, що відповідачем не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому вважає за необхідне постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №921368 від 15 лютого 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП України та накладення штрафу скасувати, закривши провадження по справі.

Відповідно до п.3 ч.3ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому позов підлягає задоволенню, а провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП закриттю.

В порядку ст.139 КАС України, судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 7, 8,9, 72-78,241-246,286,293 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до інспектора роти №9 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Корченка Іллі Сергійовича, службова адреса: 61033, м.Харків, вул.Шевченка, 315 «а» про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №921368 від 15 лютого 2019 року щодо ОСОБА_1 , за вчинення правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП України і накладення штрафу в розмірі 340 гривен та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено 26 червня 2019 року.

Суддя Н.Л. Панас