Справа № 360/1760/19
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року справа №360/1760/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Ястребової Л.В., суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах, ОСОБА_2 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 р. у справі № 360/1760/19 (головуючий І інстанції А.Г. Секірська, повний текст рішення складено 20.05.2019 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області) за позовом ОСОБА_1 в інтересах, ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач), в якому просив:

- скасувати рішення ГУПФУ в Луганській області №17 від 22 березня 2019 року про відмову позивачу в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років по лінії Національної поліції України та призначити пенсію за вислугою років на підставі пункту «а» статті 12, ст. 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 № 2262- ХП та вимог підпункту «а» пункту З постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 про «Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей»;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 14.03.2019 ОСОБА_2 щодо переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років по лінії Національної поліції України із зарахуванням до вислуги років періоду з 01.09.2014 по 31.03.2015; з 23.06.2016 по 06.02.2018 за безпосередню участь в Антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, у відповідності до вимог підпункту «а» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 393, на пільгових умовах один місяць служби за три місяці з зарахуванням до календарної вислуги 05 років 07 місяців 22 дні, а всього вислуги років для призначення пенсії 25 років 07 місяців 04 дні (а.с. 3-13).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказом № 106 о/с від 01.02.2019 внесено часткову зміну до пункту наказу ГУНП в Луганській області від 26.06.2018 № 226 о/с «підполковника поліції ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ), старшого інспектора - вибухотехніка сектору забезпечення вібухобезпеки вибухотехнічного відділу Головного управління Національної поліції в Луганській області звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 2 (через хворобу), з 30.06.2018, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 19 років 11 місяців 12 днів, у пільговому обчисленні: 25 років 07 місяців 04 дні, з виплатою одноразової грошової допомоги при звільнені зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати складає 06 років 11 місяців 28 днів, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустки у кількості 22 діб.

З 01.07.2018 позивач перебуває на обліку в ГУПФУ в Луганській області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до пункту «б» статті 20 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262 по лінії Національної поліції України.

Згідно довідки № 634/111/19-2019 від 15.02.2019 вислуга років для призначення пенсії ОСОБА_2 у пільговому обчисленні (без врахування календарної вислуги) ОСОБА_2 протягом проходження ним служби на відповідних посадах у підрозділах, що підлягають зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах та прийняття участі в АТО складає - 05 років 07 місяців 22 дня.

Час проходження служби, протягом якого позивач брав безпосередню участь в Антитерористичній операції складає у календарному обчисленні 02 роки 08 місяців 26 днів, у пільговому обчисленні (без врахування календарної вислуги) - 05 років 07 місяців 22 дні.

12.03.2019 позивач звернувся до ГУПФУ в Луганській області, виклавши аргументи щодо його права на переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років по лінії Національної поліції, та 14.03.2019 долучив належної форми оригінал заяви про призначення/перерахунок пенсії ОСОБА_2 .

Рішенням № 17 від 22.03.2019 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років згідно особистої заяви від 14.03.2019, оскільки на день звільнення наявна календарна вислуга років не відповідає умовам призначення такої пенсії, які визначені пунктом «а» статті 12 Закону № 2262.

Позивач вважає таке рішення протиправним, та таким, що порушує його права.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 р. у справі № 360/1760/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці. Відповідно позивачу під час перебування в зоні АТО до пільгової вислуги років зараховано 05 років 07 місяців 22 дні. Звертає увагу, що ст.17-1 Закону №2262-XII встановлює пільгові умови виходу на пенсію, яка в свою чергу відсилає до Постанови №393, де визначаються підстави для зарахування пільгового стажу для встановлення пільгових умов виходу на пенсію. В ст.12 закону №2262 зазначений загальний порядок призначення та виходу на пенсію осіб, а ст. 17-1 цього Закону та Постановою №393 встановлено пільгові умови виходу на пенсію. Тобто, висновок суду, що Законом №2262 не передбачено призначення пенсії обчисленої на пільгових умовах є помилковим. Крім того, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної Верховним Судом тільки з одночасним наведенням відповідних мотивів. Також зазначає, що відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, встановила наступне.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (а.с. 14, 15) з 26.08.1996 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 07.11.2015 по 30.06.2018 - в Національній поліції України, що підтверджується копією трудової книжки АД № НОМЕР_3 (а.с. 17-18).

Наказом від 26.06.2018 № 266 о/с підполковника поліції ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ), старшого інспектора вибухотехніка сектору забезпечення вибухобезпеки вибухотехнічного відділу Головного управління Національної поліції в Луганській області звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 2 (через хворобу), з 30.06.2018, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 19 років 11 місяців 09 днів, у пільговому обчисленні 24 роки 10 місяців 26 днів з виплатою одноразової грошової допомоги при звільнені зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати складає 06 років 11 місяців 28 днів, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 22 діб (а.с. 19).

Наказом від 01.02.2019 № 106 о/с внесено часткову зміну до пункту наказу ГУНП в Луганській області від 26.06.2018 № 266 о/с «підполковника поліції ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ), старшого інспектора - вибухотехніка сектору забезпечення вибухобезпеки вибухотехнічного відділу Головного управління Національної поліції в Луганській області за ст. 77 ч. 1 п. 2 (через хворобу), з 30.06.2018, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 19 років 11 місяців 12 днів, у пільговому обчисленні: 25 років 07 місяців 04 дні, з виплатою одноразової грошової допомоги при звільнені зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати складає 06 років 11 місяців 28 днів, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 22 діб. Підстава: рапорт ОСОБА_2 від 11.05.2018, свідоцтво про хворобу від 31.05.2018 № 274, видане медичною (військово - лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Луганській області» (а.с. 20).

Відповідно до довідок № 346 від 11.03.2015, № 178 жд/пк від 28.09.2018 №19/113/2-8731 від 03.10.2018 ОСОБА_2 , в період з 01.09.2014 по 31.03.2015, з 01.11.2015 по 31.03.2015, з 23.06.2016 по 06.02.2018 безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції на території Луганської області (а.с. 21, 22, 23).

З 01.07.2018 позивач перебуває на обліку в ГУПФУ в Луганській області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до пункту б статті 20 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (а.с. 41).

14.03.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років відповідно до Закону № 2262, що не є спірним питанням у даній справі та визнається сторонами.

Рішенням управління Пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУПФУ в Луганській області від 22.03.2019 № 17 ( ОСОБА_2 ) позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, згідно особистої заяви від 14.03.2019 у зв`язку з відсутністю встановленої Законом № 2262 вислуги років після звільнення з військової служби, передбаченої пунктом а статті 12 цього Закону (а.с. 27).

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом від 29.03.2019 №207/Т-11 (а.с. 26).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що пільгова вислуга враховується при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Так, умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 року.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Частиною другої статті 17 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Календарний рік - це рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді.

Як вбачається з матеріалів справи на час звільнення позивача зі служби (30.06.2018) вислуга років у календарному обчисленні становила - 19 років 11 місяців 12 днів, що не є достатнім для призначення пенсії за вислугу років у відповідності до Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В даному випадку для призначення пенсії за вислугу років не підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 року № 393, якою позивачу для призначення пенсії за вислугу років має зараховуватися пільговий стаж, оскільки, згідно з частиною 4 статті 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відтак, приписи п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 суперечать приписам п. "а" ст.12 Закону № 2262-ХІІ застосуванню підлягає саме Закон, оскільки у відповідності до ч.4 ст.9 КАС України має вищу юридичну силу.

При цьому законодавець у назві статті 17 Закону № 2262-ХІІ використовує формулювання: види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років "для призначення пенсії". Однак, саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення такої пенсії.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року в справі № 295/6301/17 та від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 73042834 та 76613907 відповідно).

Відповідно до п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1), заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом (2262-ХІІ), та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Пунктом 12 Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

За п.п.5 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 40/26485, головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262-ХІІ.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративній справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач відмовляючи у призначенні пенсії діяв в межах повноважень та відповідно до законів України.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах, ОСОБА_2 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 р. у справі № 360/1760/19 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 р. у справі № 360/1760/19 залишити без змін.

Повний текст судового рішення складений 25 червня 2019 року.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її складення в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Л.В. Ястребова

Судді:. Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць