Справа № 607/11580/19
Суддя: Грицай К. М.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2019 Справа №607/11580/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Грицай К.М.

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Заставнівського ВП ГУНП в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 848066 від 04.05.2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Заставнівського ВП ГУНП в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 848066 від 04.05.2019 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства. У зв`язку з цим просить суд скасувати оскаржувану постанову.

17 травня 2019 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, пояснивши суду, що він рухався автомобілем через залізничний переїзд на трасі Чернівці Тернопіль за м. Кіцмань, де працівники поліції на нього наклали стягнення без достатніх доказів вчинення ним порушення, не продемонструвавши йому матеріалів відеофіксації події, не роз`яснивши йому прав та ст. 63 Конституції України, не врахувавши його пояснення, що дорожній знак 2.2 «Рух без зупинки заборонено» був розташований так, що його погано видно та не у відповідності до вимог стандартів. Вказав, що відповідачем в постанові не вказано суть та точне місце вчинення правопорушення, тому просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

Представник відповідача Заставнівського ВП ГУНП в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився та не повідомив суду про причини своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Ваховуючи вимоги ч.1 ст. 205 КАС України, суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Суд, заслухавши думку позивача, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

З постанови в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №484066 від 04.05.2019 року, вбачається, що водій ОСОБА_1 , 04.05.2019 року о 15 год. 45 хв., керував транспортним засобом марки «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху по автодорозі сполученням м. Кіцмань - м. Заліщики, порушив вимогу дорожнього знаку 2.2 «Рух без зупинки заборонено», внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, порушення вимог дорожніх знаків і тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Правила дорожнього руху України вказують, що Дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Інформує про заборону проїзду без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Знак може бути встановлений перед залізничним переїздом. У такому разі водій зобов`язаний зупинитися перед стоп-лінією, а за її відсутності перед даним знаком.

Із змісту позову встановлено, що позивач заперечує обставини викладені у постанові щодо порушення ним вимог дорожного знаку «Проїзд без зупинки заборонено» 2.2 ПДР України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Згідно вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення.

Проте, як вбачається із спірної постановисерії ДПО18 №484066 від 04.05.2019 року, у ній не вказане точне місце вчинення правопорушення, лише є вказівка на вчинення правопорушення на автодорозі сполученням м. Кіцмань - м. Заліщики.

Відповідно до роз`яснення термінів у п. 1.10 ПДР України, автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій).

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Сама по собі постанова у справі про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Однак, відповідач в судове засідання не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обставин викладених у постанові та на спростування доводів позивача.

Суд вважає, вказівка в постанові на вчинення порушення на автодорозі з м. Кіцмань до м. Заліщики не є встановленням точного місця вчинення правопорушення, оскільки не вказує на конкретну місцевість, що унеможливлює встановлення об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Таким чином, при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) було порушено норми процесуального права щодо змісту постанови.

З огляду на наведене суд приходить до переконання, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні, достатні та достовірні докази, які б підтвердили факт порушення позивачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, суд приходить до висновку, що постанова підлягає до скасування, як така, що винесена без повного з`ясування обставин справи.

Згідно вимог ч. 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому позов підлягає до задоволення, шляхом скасування спірної постанови про накладення адміністративного стягнення від 04.05.2019 року, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.247, 251, 252, 258, 280, 283, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 848066 від 04.05.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Заставнівський ВП ГУНП в Чернівецькій області (місцезнаходження: вул. Незалежності, 49А м. Заставна, Чернівецька область, 59400).

Головуючий суддяК. М. Грицай