Справа № 160/2210/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2019 року Справа № 160/2210/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.
при секретарі судового засідання Мосесові А.Р.
представника позивача Карпенко С.Ф.
представника відповідача Бохан О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підпиємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, третя особа: Головне управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
07.03.2019 р. фізична особа-підпиємець ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (надалі - відповідач), третя особа: Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (надалі третя особа), в якій просить визнати протиправними дії посадових осіб Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо проведення інспекційного відвідування та складення акту інспекційного відвідування від 19.11.2018 року №ДН2065/250/АВ, скасувати постанови, винесені відповідачем від 20.12.2018 року про накладення штрафу за: №ДН2065/250/АВ/СП-ФС/832, №ДН2065/250/АВ/МГ-ФС/833, №ДН2065/250/АВ/ІП-ФС/834, №ДН2065/250/АВ/ТД-ФС/835.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа 160/2210/19 передана судді Віхровій В.С.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що вважає, що організація та проведення позапланового заходу - інспекційного відвідування ФОП Бабінська О.А., оформленого актом інспекційного відвідування №ДН2065/250/АВ від 19.11.2018 року, порушує вимоги : абзацу дев`ятого статті 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в частині дотримання при державному нагляді (контролю) принципів: неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання; статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено вичерпний перелік підстав для здійснення позапланових заходів та заборону на проведення позапланових заходів з інших підстав; частини сьомої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», в якій передбачені загальні вимоги до здійснення державного нагляду (контролю) - у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків суб`єкта господарювання або повноважень органу державного нагляду (контролю), така норма трактується в інтересах суб`єкта господарювання. Позивач вважає, що реалізація матеріалів інспекційного відвідування ФОП Бабінська О.А. - винесення ГУ Держпраці у Дніпропетровській області постанов від 20 грудня 2018 року за номерами: №ДН2065/250/АВ/СП-ФС/832, №ДН2065/250/АВ/МГ-ФС/833, №ДН2065/250/АВ/ІП-ФС/834, №ДН2065/250/АВ/ТД-ФС/835 про накладення штрафу уповноваженими особами за виявлені порушення законодавства про працю, складені на підставі акту про інспекційне відвідування від 19.11.2018 року №ДН2065/250/АВ - є неправомірною, порушує встановлений порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачений законом, а саме порушено: частину четверту статті 265 Кодексу законів про працю України, де визначено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; абзац другий пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509, яким визначено вичерпний перелік підстав, якими обумовлені види документів, коли можуть бути накладені штрафи.
У відповідності до ч.1 ст.173 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі.
Стаття 174 КАС України визначає, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.
Згідно положень ст.ст.175, 182 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У строк, встановлений судом, позивач має право подати відповідь на відзив, а відповідач - заперечення.
Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст.192 КАС України).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 р. позовну заяву прийнято та відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання на 10.04.2019 р. о 10:00 год.
05.04.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду подано відзив на позовну заяву з доказами його направлення на електронну адресу позивача, відповідно до змісту якого вказано, що постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 20.12.2018 року № ДН2065/205/АВ/ТД-ФС/835, №ДН2065/205/АВ/ІП- ФС 834, №ДН2065/205/АВ/МГ-ФС/833, №ДН2065/205/АВ/СП-ФС/832 є законними та обґрунтованими, винесеними на підставі та у відповідності до норм діючого законодавства, а тому відсутні підстави для їх скасування.
08.04.2019 р. представником позивача через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду подано заяву з процесуальних питань, відповідно до якої повідомляє, що надісланий на електронну адресу відзив, в якому зазначений перелік додатків, проте самі додатки не надано, що суперечить ст. 162 КАС України та ускладнює підготовку повноцінної відповіді на відзив. Також зазначено про надіслання даної заяви на електронну адресу ГУ Держпраці у Дніпропетровській області.
10.04.2019 р. представником відповідача через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, згідно якого до матеріалів справи додано копію списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів з відміткою ПАТ «Укрпошта», копія фіскального чеку в якості доказів направлення позивачу відзиву на позовну заяву.
Для надання часу для отримання належного примірнику відзиву та підготовки відповіді на відзив, судове засідання 10.04.2019 р. було перенесено на 26.04.2019 р. о 10:00 год.
У підготовче судове засідання 26.04.2019 р. прибули уповноважені представники сторін.
Представником позивача заявлено клопотання про долучення до позову доказових матеріалів та залучення до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Соборний відділ державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Суд на місці ухвалив у задоволенні даного клопотання відмовити в частині залучення третьої особи у зв`язку із його необґрунтованістю.
Представником позивача на запитання суду надано відповідь про те, що примірник відзиву на позовну заяву, ним наразі не отримано, у зв`язку із чим розгляд справи відкладено до 11:40 год. 13.05.2019 р.
13.05.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду подано відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого підтримує вимоги позову та вказує на процедурні порушення під час проведення перевірки.
У підготовче судове засідання 13.05.2019 р. прибули уповноважені представники сторін.
Представником позивача надані пояснення на відповідь на відзив на позовну заяву.
Представник відповідача проти таких пояснень заперечив. Для підготовки заперечень проти відповіді на відзив на позовну заяву, розгляд справи відкладено до 09:30 год. 27.05.2019 р.
22.05.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли заперечення проти відповіді на відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вказує про відсутність з його боку процедурних порушень під час проведення інспекційного відвідування та підтверджує наявність порушень, які були встановлені та через які на позивача накладено штрафи.
22.05.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду представником подано клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів, а саме рішення суду, яким визнано нечинною Постанову КМУ №295.
У підготовче судове засідання 13.05.2019 р. прибули уповноважені представники сторін.
Судом з`ясовано, що сторонами надані усі докази по справі та ухвалено закрити підготовче провадження у справі та призначити розгляд справи по суті на 05.06.2019 р. о 09:45 год.
У судове засідання 05.06.2019 р. прибули уповноважені представники сторін.
Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Розглянувши вимоги позову, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази наявні у суду, заслухавши пояснення учасників справи, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.
За результатами інспекційного відвідування був складений Акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю від 19.11.2018 р. №ДН2065/250/АВ (надалі Акт інспекційного відвідування).
Актом інспекційного відвідування зафіксовані порушення ч.ч. 1, 3 ст.24 КЗпП України, ч.1 ст.38 КЗпП, ч. ч. 1, 2 ст. 107 КЗпП, ч.ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП, ч.1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», ч.2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці».
Акт був підписаний ОСОБА_1 19.11.2018 р. із зазначенням про надання заперечень до акту у встановлений законодавством строк.
Також, 19.11.2018 р. у зв`язку із ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, а саме по п. 5 вимоги про надання/поновлення документів №ДН2065/250/НД від 13.11.2018 р. не надано графіки змінності складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ДН2065/250/НП.
Акт був підписаний Бабінською О.А. 19.11.2018 р. без зауважень.
На підставі означених Актів винесено припис від 28.11.2018 року № ДН2065/250/АВ/П про усунення виявлених порушень та Постанови про накладення штрафу уповноваженими особами від 20 грудня 2018 року № ДН2065/205/ АВ/ТД-ФС/835, № Н2065/205/АВ/ІП-ФС/834, № ДН2065/205/АВ/МГ-ФС/833, №ДН2065/205/АВ/СП- С/832.
Не погоджуючись з проведенням інспекційного відвідування, складанням акту та постанов про накладення штрафів, позивач звернувся до суду.
Отже, предметом дослідження в даній справі є порядок та підстави проведення перевірки, оформлення її результатів та притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності за порушення трудового законодавства.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України (надалі КЗпП України), державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року (надалі Закон №877).
Дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, як зазначено в ч. 1 ст. 2 вказаного закону.
Згідно п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. №96 (надалі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Відповідно до п. п. 9 п. 4 Положення №96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.
Підпунктом 5 пункту 6 Положення №96 зазначено, що Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.
Пунктом 7 Положення №96 визначено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
В цьому випадку Управління Держпраці у Чернівецькій області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та має права на здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про працю.
Правові та організаційні засади, основні принципи та порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 р. №877-V (надалі - Закон № 877).
Положеннями ч. ч. 4, 5 ст.2 Закону №877 передбачено, що заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами. Вказані ограни, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Питання проведення перевірок суб`єктів господарювання щодо дотримання законодавства про працю, зокрема врегульовано Конвенцією Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифіковану Законом №1985-IV від 08.09.2004 року.
Відповідно до ст. 12 вказаної Конвенції інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їх повноваження, зокрема мають право здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються. Інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм (ст. 16 Конвенції).
Частиною 1 статті 259 КЗпП України передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26 квітня 2017 року (надалі - Порядок № 295) визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (надалі - об`єкт відвідування).
Пстановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 р. (справа №826/8917/17), визнано нечинною постанову КМУ від 29.04.2017 р.№295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Відповідно до ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Згідно ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Таким чином, постанова Уряду України від 29.04.2017 року № 295 втратила чинність 14.05.2019 року з моменту набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 року.
Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Отже, приписи Порядку №295 застосовуються судом до спірних правовідносин, оскільки він був чинний на момент проведення інспекційного відвідування позивача.
Відповідно до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі проведення інспекційних відвідувань або невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Згідно п. 8 Порядку №295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.
Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
У відповідності до п. 19 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.
Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.
Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.
Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.
Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження (п.20, п.21 Порядку №295).
Таким чином, на законодавчому рівні визначений державний орган Державна служба України з питань праці (Держпраці), який у відповідності до вимог Закону України «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V та ст. 259 Кодексу законів про працю України здійснює держаний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю.
Порядок здійснення такого нагляду (контролю) на час спірних відносин був врегульований Порядком №295.
Згідно п. 11 Порядку №295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.
Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання (п.12 Порядку №295).
Повноваження та обов`язки органу державного нагляду (контролю) також визначені статтею 8 Закону України №877.
Відповідно до ч.10 ст. 4 Закону України №877 посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з`ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.
Під час проведення заходів державного нагляду (контролю) не допускається вилучення у суб`єктів господарювання оригіналів їхніх фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, а також комп`ютерів, їх частин, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.
Згідно ст. 6 Закону №877 під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Статтею 35 Закону України «Про оплату праці» визначено, що контроль за додержанням законодавства про оплату праці здійснюють:
центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю;
органи доходів і зборів.
Не допускається приховування від зазначених органів будь-якої інформації з питань оплати праці.
Зазначені державні органи мають право одержувати від суб`єктів господарювання та найманих ними осіб інформацію, документи і матеріали та відвідувати місця здійснення господарської діяльності під час виконання трудової функції такими найманими особами.
Пунктом 5 Порядку №295 визначені підстави проведення інспекційних відвідувань.
Так, інспекційні відвідування проводяться:
ДФС та її територіальних органів про:
- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;
- факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень;
- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом;
- роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника.
Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5-7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю, його заступник.

Інспекційне відвідування або рішення інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 33 цього Порядку, підлягає повідомній реєстрації Держпраці чи її територіальним органом до початку його проведення.

Статтею 6 Закону №877 визначено, що підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Не виправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу; перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю); звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу. У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом; неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів; доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

Відповідно до положень ст. 7 Закону №877 для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Судом встановлено, що підставою для проведення інспекційного відвідування стала інформація, надана листами Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області від 01 листопада 2018 року № 66677/10/04-36-13-01-11 та від 07 листопада 2018 року № 67471/04-36-13-01-11.

В листі від 01.11.2018 року № 66677/10/04-36-13-01-11 ГУ ДФС у Дніпропетровській області інформує про переліки осіб, які нараховували/виплачували керівникам підприємств середньомісячну заробітну плату нижче (або на рівні) 3723 грн. та/або взагалі не нараховували; мають значні обсяги постачання (понад 1,0 млн.грн. та по яких офіційно працевлаштована лише одна особа із заробітною платою на рівні (або менше).

В листі від 07.11.2018 року № 67471/04-36-13-01-11 ГУ ДФС у Дніпропетровській області інформує про перелік осіб, які отримують доходи тільки за цивільно-правовими договорами та по яким взагалі відсутня ознака 101 «доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту)».

Керуючись Порядком № 295, на підставі інформації, наданої вказаними вище листами ГУ Держпраці у Дніпропетровській області винесено Наказ від 12 листопада 2018 року за № 1001-І, яким головному державному інспектору відділу з питань держання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні Попко Г.А. наказано у період з 12.11.2018 р. по 13.11.2018 р. провести інспекційне відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю у ФОП Бабінської Б.О. за юридичною адресою: 49000 АДРЕСА_3 м.Дніпро, просп.Гагаріна АДРЕСА_2 кв.74, місце здійснення діяльності: 49000, м.Дніпро, вул.Нижньодніпровська буд.17, ТЦ «КАРАВАН», магазин «Пьер Карден», РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідно до Наказу від 12.11.2018 р. №1001-І виписано направлення від 12.11.2018 р. № 412.

Копія направлення від 12.11.2018 року № 412 надана позивачу для ознайомлення, про що свідчить її особистий підпис.

В ході проведення інспекційного відвідування, інспектором встановлено відсутність документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, на підставі чого зроблений висновок про неможливість проведення інспекційного відвідування, його зупинення до 19.11.2018 року та надання позивачу ФОП Бабінська О.А. Вимог про надання документів ІН2065/250/НД від 12.11.2018 року та №ДН2065/250/НД від 13.11.2018 р.

З даними Вимогами позивач була ознайомлена та копії отримала, про що свідчить її особистий підпис.

На підставі Наказу Головного управління від 16.11.2018 року № 1028-Іпо, направлення від 19.11.2018 року № 423 інспекційне відвідування було поновлено.

Копія направлення від 19.11.2018 року № 423 надана позивачу для ознайомлення, про що свідчить відповідна відмітка.

Станом на 19.11.2018 року документи, передбачені вимогами про надання документів № ДН2065/250/НД від 12.11.2018 року та № ДН2065/250/НД від 13.11.2018 року, у повному обсязі позивачем не надані, а саме не надано графіки змінності (п. 5 вимоги від 13.11.2018 р.).

У зв`язку з чим інспектором праці складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДН2065/250/НП від 19.11.2018 р. в частині ненадання запитуваних документів (графіків змінності).

У відповідності до п.16 Порядку №295 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Суд зазначає, що складання акту про неможливість проведення інспекційного відвідування є єдиним документом, визначеним законодавством, для фіксації ненадання документів за вимогою органу нагляду (контролю). Складання такого акту не є перешкодою для проведення інших інспекційних відвідувань та/або перевірок суб`єкта господарювання.

Отже, з метою виконання покладених службових обов`язків та на підставі наданих даних, головним державним інспектором відділу з питань держання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні Попко Ганною Анатоліївною 19.11.2018 р. було здійснено інспекційне відвідування позивача ФОП ОСОБА_1 (місце здійснення діяльності 4900, м. Дніпро, вул. Нижньодніпровська, буд. 17, ТЦ «Караван», магазин «Пьер Карден») з питань оформлення трудових відносин, повноти, своєчасності нарахування та виплати заробітної плати.

За результатами інспекційного відвідування був складений Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 19.11.2018 р. № ДН2065/250/АВ.

Згідно п. 18 Порядку №295 у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Враховуючи зупинення проведення інспекційного відвідування у зв`язку із винесенням вимог про надання документів від 12.11.2018 р. та від 13.11.2018 р., поновлення інспекційного відвідування згідно наказу від 16.11.2018 р. №1028-Іпо, - 19.11.2018 р., та завершення інспекційного відвідування 19.11.2018 р., про що складені відповідні акти, строк проведення перевірки, на переконання суду, органом Держпраці не був порушений.

Посилання представника позивача про те, що нормами ст. 6 Закону України №877 не допускається продовження строку здійснення позапланового заходу, не відповідає дійсності, оскільки відповідачем не був продовжений такий строк. Строк проведення інспекційного відвідування був зупинений до 19.11.2018 р. з огляду на положення п.18 Порядку №295.

Згідго п. п. 27, 29 Порядку №295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 7 Закону України №877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача, та яке проводиться на підставі наказу та направлення. За результатами інспекційного відвідування складається акт і в разі виявлення порушень - виноситься припис. Якщо під час інспекційного відвідування встановлено факти використання праці неоформлених працівників та/або інші порушення вимог трудового законодавства, то вживаються заходи до притягнення об`єкта відвідування до відповідальності. У свою чергу, інспекційне відвідування може здійснюватися без попереднього повідомлення об`єкта відвідування у разі, якщо таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Судом встановлено, що інспекційне відвідування було проведено з питань, визначених в наказі, вимоги про надання документів були обумовлені питаннями поставленими до перевірки, у зв`язку із чим під час проведення заходу контролю, відповідачем не були порушені обсяги та/або межі інспекційного відвідування та не було перевищені повноваження відповідальних за це осіб.

Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування, так само як і акт про проведення інспекційного відвідування відносно ФОП ОСОБА_1 фіксує порушення вимог трудового законодавства, та є підставою для притягнення особи до відповідальності у вигляді накладення штрафу.

Посилання представника позивача на протиправність призначення інспекційного відвідування з підстав інформації податкового органу та невідповідність цієї інформації, суд зазначає, що пунктом 5 Порядку №295 чітко визначена підстава для проведення заходу контролю інформація ДФС та перелік такої інформації. Судом встановлено, що інформація, яка надійшла з ДФС, з огляду на положення п. 5 Порядку №295, є підставою для призначення інспекційного відвідування. Обґрунтованість та оцінка документів, які надійшли з ДФС та стали підставою для призначення інспекційного відвідування, не входить до предмету дослідження у даній справі.

Посилання представника позивача щодо проведення інспекційного відвідування поза межами предмету проведеного заходу спростовується змістом оформлених до початку та за наслідками проведеного інспекційного відвідування позивача.

При цьому, дотримання визначеного в ст. 3 Закону України №877 принципу оцінки ризиків та доцільності при здійсненні державного нагляду, входить до дискреційних повноважень керівника органу контролю, його заступника при прийнятті рішення про призначення інспекційного відвідування.

Підстави вважати проведений захід контролю у вигляді інспекційного відвідування, перевіркою суцільним порядком, як то вказує представник позивача, у суду відсутні.

Повноваження та компетенція органу Держпраці при здійсненні інспекційних відвідувань суб`єктів господарювання встановлена наведеними вище нормами закону.

Окремо слід зазначити, що під час інспекційного відвідування не мало місце дублювання повноважень державного нагляду (контролю) та здійснення заходу різними органами з одного й того ж питання. Посилання представника позивача на перевірку органами ДФС, в даному випадку, є необґрунтованим, оскільки останнім та будь-якими іншими державними органами не було проведено перевірку (інспекційне відвідування) позивача щодо додержання законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин, повноти, своєчасності нарахування та виплати заробітної плати. Слідовно відносно ФОП ОСОБА_2 не було двічі проведено захід контролю та/або перевірку, за наслідками яких притягнуто до відповідальності за одне й те ж саме правопорушення.

За наведених обставин, вказані позивачем обставини порушення процедури проведення інспекції, не можуть братися судом в якості єдиних підстав для скасування постанов про накладення штрафних санкцій.

Між тим, особа (суб`єкт господарювання), яка вважає порушеним порядок та підстави проведення заходу державного контролю у вигляді інспекційного відвідування, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такого заходу державного контролю.

Якщо ж допуск до заходу державного контролю відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень законодавства.

По суті виявлених порушень.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається і Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування в реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, 3 підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується вплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частиною 3 ст. 24 КЗпП України передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України Кабінет Міністрів України постановив, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами. Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (постанова КМУ від 17.06.2015 р. № 413).

В ході інспекційного відвідування о 12 год. 45 хв. в приміщенні магазину «Пьер Карден» у ТЦ «Караван» знаходилось 4 особи:

-ФОП ОСОБА_3 О.А.;

ОСОБА_4 , - прийнята на посаду продавця-консультанта непродовольчих товарів на підставі власноруч написаної заяви.

Повідомлення про прийняття працівника на роботу до ДФС було подано 23 липня 2018 року;

- ОСОБА_5 , - прийнята на посаду продавця-консультанта продовольчих товарів на підставі власноруч написаної заяви. Повідомлення про прийняття працівника на роботу до ДФС було подано 23.07.2018 року;

- ОСОБА_6 , - прийнята з 11.11.2018 року на посаду продавця-консультанта з випробувальним терміном 3 місяці (відповідно до пояснень позивача ФОП ОСОБА_1 . ОСОБА_6 перебуває на стажуванні з 11 листопада 2018 року на посаду продавця-консультанта). Але до перевірки не надано повідомлення ДФС про прийняття даного працівника на роботу та наказ про прийняття на роботу.

Крім того, відповідно до штатного розпису, введеного в дію з 01 квітня 2018 року, ФОП ОСОБА_1 в наявності лише 2 штатні одиниці на посаді продавець-консультант непродовольчих товарів (код професії 5220).

Таким чином, на момент проведення інспекційного відвідування ОСОБА_6 фактично виконувала обов`язки продавця без офіційного оформлення трудових відносин, факт перебування на робочому місці та виконання обов`язків продавця-консультанта ОСОБА_6 зафіксовано відео підтвердженням.

Відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29 грудня 2014 року № 336, завдання та обов`язки касира (на підприємстві, в установі, організації) є наступними: здійснює операції, пов`язані з прийманням та видаванням готівкових грошових коштів через касу підприємства, зберігає всі прийняті цінності; одержує в установах банку готівку, робить записи в касовій книзі операцій одержання і видавання готівки за кожним прибутковим касовим ордером і видатковим документом в день їх ходження або видавання; перевіряє наявність і достовірність підпису головного бухгалтера, а на видаткових документах - дозвільного напису керівника або уповноважених ним осіб, наявність всіх інших реквізитів на прибуткових касових ордерах та видаткових документах, а також зазначених у цих документах додатків (заяви, накладні, рахунки, довідки та ін.); повертає документи в бухгалтерію для відповідного оформлення у випадку недодержання хоча б однієї з перелічених вимог; підписує прибуткові касові ордери та видаткові документи відразу після одержання або видавання за ними готівки, а на доданих до них документах ставить штамп «Сплачено»; видає квитанцію особі, яка здала готівку в касу; ставить штамп «Депоновано» або робить відповідний запис у платіжній відомості біля прізвищ осіб, яким не здійснено в установлений термін виплати, пов`язані з оплатою праці; складає реєстр депонованих сум, у платіжній відомості вказує фактично виплачену суму і суму, яка підлягає депонуванню, звіряє ці суми із загальним підсумком за платіжною відомістю та ставить свій підпис; виписує видатковий касовий ордер на фактично видану за платіжною відомістю суму, передає його для реєстрації; щоденно в кінці робочого дня виводить залишок грошових коштів у касі підприємства та передає в бухгалтерію підприємства звіт касира (копію записів у касовій книзі) разом з прибутковими касовими ордерами і видатковими документами під підпис особи, яка здійснює контроль за веденням касових операцій; виконує інші обов`язки стосовно збереження в касі грошових документів, цінних паперів тощо.

Завдання та обов`язки продавця: - Компетентне ввічливе обслуговування відвідувачів в торговому залі. Надання грамотних консультацій з будь-яких питань, що стосуються продукції та здійснення покупки. Створення комфортних умов для вибору товару. - Підрахунок вартості покупки, супровід покупця до каси, пояснення умов гарантійного обслуговування. - Передпродажна підготовка товару: розпакування, перевірка кількості продукції, відповідність найменуванням, огляд на наявність пошкодження, маркування. - Підготовка до роботи торгового залу: контроль наявності товару і цінників на ньому, розміщення товару відповідно товарними групами, принципам мерчандайзингу, підтримання чистоти в залі. - Участь в інвентаризації товару також входить в обов`язки продавця консультанта. - При необхідності продавець- консультант повинен виконувати обов`язки касира і вміти оформити покупку на касі.

Таким чином, в ході інспекційного відвідування встановлено, що позивач ФОП ОСОБА_1 фактично допустив до роботи без оформлення трудових відносин 1 працівника ( ОСОБА_6 ) в порушення вимог ч. 1 ст. 21, ч. З ст. 24 КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, розривається працівником за наявності письмового попередження власника або уповноваженого ним органу (крім випадків, встановлених частиною другою статті 38 КЗпП) за два тижні. Трудовий договір, укладений на невизначений строк, розривається у строк, про який просить працівник: у разі неможливості продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом І групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин.

В ході проведення інспекційного відвідування встановлено, що позивачем ФОП Бабінська розірвано трудовий договір, укладений на невизначений строку, в день звільнення.

Так, продавця непродовольчих товарів ОСОБА_4 наказом від 13.11.2018 року №13/11-2018 звільнено за власним бажанням (ст.38 КЗпП України) на підставі власноруч написаної заяви від 13.11.2018 року.

Таким чином, позивачем ФОП ОСОБА_1 порушено вимоги ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

Крім того, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 115 КЗпП України та ч.1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

В ході проведення інспекційного відвідування встановлено, що відповідно до відомостей на виплату грошей за період з липня 2018 року по жовтень 2018 року (відомість на виплату грошей за липень 2018 від 20 серпня 2018 року, відомість на виплату грошей за серпень 2018 від 07 вересня 2018 року, відомість на виплату грошей за вересень 2018 від 05 жовтня 2018 року, відомість на виплату грошей за жовтень 2018 від 23 жовтня 2018 року) заробітна плата працівникам виплачується позивачем ФОП ОСОБА_1 один раз на місяць.

Таким чином, позивачем порушено строки виплати заробітної плати, встановлені відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України та ч.1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до ч. 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці» власник або уповноважений ним орган зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку початок роботи магазину з 10:00 год., кінець роботи о 19:00 год., перерва на обід з 13:00 до 14:00, вихідні дні - неділя.

В поясненнях - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначено, що вони працюють у магазині 2-3 дні на тиждень по 12 годин.

У трудовому договорі, укладеному між працівником (Кадомцева І.Р.) і позивачем вказано, що час виконання роботи з 10:00-13:00 та 14:00-19:00.

У трудовому договорі, укладеному між працівником (Марченко К.С.) і позивачем, зазначено час виконання роботи з 12:00-14:00 та 15:00-21:00. Вихідні дні зазначені субота та неділя.

У табелях обліку робочого часу вказано робочі дні, в які працівниці працюють по 8 годин, але при перевірці питання повноти оплати праці неможливо встановити в який час вищевказані 8 годин було відпрацьовано, так як на вимогу інспектора праці не надані графіки змінності працівників, що свідчить про недостовірний бухгалтерський облік витрат на оплату праці та порушує ч.2 ст. ст. 30 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до ч. 1 ст. 107 КЗпП України робота у святковий і неробочий день (ч.4 ст.73) оплачується у подвійному розмірі: 1) відрядникам - за подвійними відрядними розцінками; 2) працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки.

В ході проведення інспекційного відвідування встановлено, що відповідно до табелю обліку робочого часу за серпень 2018 року 23 серпня 2018 року у переддень законодавчо встановленого святкового дня 24 серпня 2018 року (День незалежності України) дві працівниці, а саме: ОСОБА_7 І.Р. та Марченко К.С. відпрацювали по 8 годин. Кількість відпрацьованих годин за місяць склала 176 год., при цьому відповідно в розрахунку норми робочого часу на 2018 рік норма часу у серпні складає 175 год. Тобто, робочий час на одну годину перевищив норму тривалості робочого часу. Відповідно до розрахункової відомості за серпень 2018 року нарахування у подвійному розмірі оплати за 1 годину роботи (не скорочений робочий день) відсутнє. При цьому, відомість також містить інформацію про відпрацьовані 176 год. у серпні 2018 року.

Таким чином, оплату за роботу у передсвятковий день працівникам не та не виплачено, що порушує вимоги ч. 1 ст. 107 КЗпП України.

Стаття 12 Закону України «Про оплату праці» визначає, що норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов`язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров`я на легшу нижчеоплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв`язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо, встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України.

Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, при інспекційному відвідуванні ФОП ОСОБА_1 були встановлені порушення норм трудового законодавства, наявність яких в ході судового розгляду не спростовувались.

Крім того, в запереченні на Акт перевірки, який подано позивачем до ГУ Держпраці у Дніпропетровській області 22.11.2018 р. вказано, що ОСОБА_6 з 11 листопада 2018 року оформлена згідно договору цивільно-правового характеру №1 від 11.11.2018 р. на послуги, які описані в 1 цього договору. Відповідно но цього договору ОСОБА_6 буде виплачено винагородження, яке буде зафіксовано в акті виконаних робіт та виплачені податки на суму винагородження згідно з Законодавством України. Договір додано до заперечення. Кадомцеву ОСОБА_8 було звільнено згідно Наказу №13/11-2018 від 13.11.2018 р. за власним бажанням (ст.38 КЗпП України) на підставі власноруч написаної заяви від 13.11.2018 р. В неї була поважна причина для швидкого звільнення: переїзд на нове місце проживання, яку вона за проханням позивача дописала в своїй заяві про звільнення. Заяву також додано до заперечення.

За серпень 2018 року був наданий табель обліку робочого часу та відомість нарахування заробітної плати, в яких була допущена помилка в тривалості робочого дня 23 серпня на одну годину та тривалість робочих часів за серпень 2018 р. на одну годину. До заперечення додано виправлений табель та відомість нарахування заробітної плати. По п.5 позивач вказано, що табелі робочого часу співпадають з договорами, в яких зазначено час виконання роботи працівників: Кадомцева І.Р.- з 10:00 до 13:00 та з 14:00 до 19:00 - тобто 8 годин, Марченко К ОСОБА_9 - з 12:00 до 14:00 та з 15:00 до 21:00 - тобто 8 годин. Такий графік був зазначено в договорах між вищеназваними працівникам та ФОП ОСОБА_1 , влаштовував працівників та був відображений в табелях робочого часу вірно.

Тобто, фактично позивачем заперечуються лише частина порушень, які визначені в п.5.

Крім того, в відповіді на припис про усунення виявлених порушень від 03.12.2018 позивач зазначає, що ОСОБА_6 з 29 листопада 2018 року оформлена на посаду продавця непродовольчих товарів за сумісництвом. Згідно з розірванням трудового договору, укладеному на невизначений строк, в день звільнення, зауваження враховано, надалі зобов`язуємось дотримуватись вимог чинного законодавства при наступному звільненні. За серпень 2018 року бухгалтерською довідкою донараховано заробітну плату за 1 годину роботи в передсвятковий день у подвійному розмірі. З приводу виплати заробітної плати один раз на місяць, зауваження враховано, надалі обов`язуємось дотримуватись вимог чинного законодавства. З приводу недостовірності бухгалтерського обліку витрат на оплату праці додаємо графіки змінності виходів на роботу за весь період, який розглядався при перевірці.

Тобто, позивачем були вчинені дії щодо виконання припису, що вказує про згоду з виявленими порушеннями.

Крім того, зазначення в запереченні на акт, відповіді на припис та під час судового розгляду справи про наявність укладеного договору цивільно-правового характеру з ОСОБА_6 , графіки змінності, не приймаються судом, оскільки вони не були надані під час інспекційного відвідування. Суд зауважує, що надання певних документів до суду не підтверджує їх надання під час інспекційного відвідування.

Заперечень по суті виявлених порушень до суду не надано.

Судом, серед іншого, було досліджено доданий до відзиву відеозапис, яким було зафіксовано процес інспекційного відвідування. В даному випадку суд має врахувати, що посилання сторін на такі матеріали є оціночними. З аналізу переглянутих відеоматеріалів, судом не встановлено обставин, які мають суттєве значення для вирішення справи по суті.

Згідно з п.27 Порядку №295, у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Відповідно до п. 29 Порядку №295 заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Оцінюючи правомірність рішень відповідача, яке є предметом оскарження, суд враховує, що відповідальність за порушення законодавства про працю та порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення встановлені ст. 265 КЗпП України і постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. №509, якою затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (надалі - Порядок №509).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Частиною 3 статті 256 КЗпП України визначено, що штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Положеннями ч. 7 ст. 256 КЗпП України передбачено, що сплата штрафу не звільняє від усунення порушень законодавства про працю.

Відповідно до п. п. 2, 3 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Такими актами, зокрема, є акти, складені за наслідками інспекційних відвідувань, оскільки такою формою державного заходу нагляду (контролю) фіксуються порушення (ознаки порушення) законодавства про працю та/або зайнятість населення.

Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Згідно із п. 4 Порядку №509 справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (п. 6 Порядку №509).

Пунктом 7 Порядку №509 визначено, що справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Положеннями п. 8 Порядку №509 передбачено, що за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу. Розгляд справ на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, акта, зазначеного в абзаці п`ятому пункту 2 цього Порядку, здійснюється уповноваженими посадовими особами Держпраці та її територіальних органів. Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

19.11.2018 р. складені Акт № ДН2065/250/АВ інспекційного відвідування ФОП Бабінська О.А. та Акт № ДН2065/250/АВ про неможливість проведення інспекційного відвідування з підстав ненадання документів за вимогою.

На виконання вимог Порядку № 509, в межах визначених строків, відповідачем прийнято Рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ДН2065/250/АВ/ТД/МГ/СП/ІП від 29 жовтня 2018 року, яке направлено позивачу за адресою позивача 49000, АДРЕСА_1 , просп АДРЕСА_4 Гагаріна, буд. 99, кв АДРЕСА_4 74 (поштове відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 915).

Згідно вказаного Рішення розгляд справи було призначено на 13.12.2018 р. о 09:00 год.

Враховуючи клопотання позивача ФОП Бабінська О.А. від 11.12.2018 року (вхід. № 19238 від 12.12.2018 року), розгляд справи про накладення штрафу було перенесено на 20.12.2018 року о 09:00 год, про що складено повідомлення про відкладення розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 13.12.2018 року № 10161-16/04, яке направлено на адресу позивача (поштове відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 947).

Згідно Протоколу розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, на розгляді 20.12.2018 року була присутня позивач ФОП ОСОБА_1 .

Зміст обставин, встановлених при розгляді справи згідно даного Протоколу вказано наступним чином: у діях роботодавця наявні порушення вимог законодавства про працю, у причинному зв`язку з чим вбачаються підстави для застосування відносно об`єкта відвідування заходів впливу, передбачених статтею 259 Кодексу законів про працю України, статтею 53 Закону України «Про зайнятість населення», частиною третьою статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктом 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 та на підставі абзаців 2, 4, 6, 8 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.

На підставі викладеного, 20.12.2018 р. Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області були винесені Постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами: № ДН2065/250/АВ/ТД-ФС/835, №ДН2065/205/АВ/ІП-ФС/834, №ДН2065/205/АВ/МГ-ФС/833, №ДН2065/205/АВ/СП-ФС/832.

Розмір штрафу за Постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 20.12.2018 року № ДН2065/250/АВ/ТД-ФС/835 визначено відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, в якому встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, в тому числі, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент уявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення, а саме:

30 х 3723,00 грн. х 1 = 111 169,00 грн., де:

30 - коефіцієнт (тридцятикратний розмір);

3723,00 грн. - мінімальна заробітна плата з 1 січня 2018 року (у місячному розмірі) відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 рудня 2017 року № 2246-VIII);

1 - кількість осіб, відносно яких встановлено порушення законодавства про працю (1 працівник - ОСОБА_6 ).

Розмір штрафу за Постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 20.12. 2018 року № ДН2065/250/АВ/ІП-ФС/834 визначено відповідно до абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, в якому встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, в тому числі, в разі порушення інших вимог трудового законодавства, передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати, та становить 3723,00 грн. (мінімальна заробітна плата з 1 січня 2018 року у місячному розмірі) відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246- VIII).

Розмір штрафу за Постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 20 грудня 2018 року № ДН2065/250/АВ/МГ-ФС/833 визначено відповідно до абз. 4 ч.2 ст. 265 КЗпП України, в якому встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, в тому числі, недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення, а саме:

10 х 3723,00 грн. х 2 = 74 460,00 грн., де:

10-- коефіцієнт (десятикратний розмір);

3723,00 грн. - мінімальна заробітна плата з 1 січня 2018 року (у місячному розмірі) відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 рудня 2017 року № 2246-VIII);

2 - кількість працівників позивача ФОП ОСОБА_1 , відносно яких встановлено порушення законодавства про працю (2 працівника - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ).

Розмір штрафу за Постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 20 грудня 2018 року № ДН2065/250/АВ/СП-ФС/832 визначено відповідно до абз. 6 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, в якому встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, а саме:

3 х 3723,00 грн. = 11169,00 грн., де:

3 - коефіцієнт (трикратний розмір);

3723,00 грн. - мінімальна заробітна плата з 1 січня 2018 року (у місячному розмірі) відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 рудня 2017 року № 2246-VIII).

Відносно розрахунків сум накладених штрафів спірних питань не виникало.

За таких обставин, оскаржувані постанови винесені уповноваженою посадовою особою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області без порушення процедури, на підставі, в межах та у спосіб, визначений законодавством.

Крім того, дії відповідача та оскаржувані рішення відповідають вимогам Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі (Конвенцію ратифіковано Законом № 1985-IV (1985-15 ) від 08.09.2004 ), якою в своїй діяльності керуються інспектори Держпраці при виконанні своїх повноважень.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, правомірність своїх дій та рішень, в межах проведеного заходу контролю, перед судом доведена.

Натомість доводи представника позивача в обґрунтування позовних вимог не знайшли свого правового підґрунтя.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про правомірність дій та рішень відповідача під час проведення інспекційного відвідування та за його наслідками, обґрунтованість висновків про порушення позивачем норм чинного законодавства про працю, та враховуючи добровільне виконання позивачем вимог припису про усунення порушень, додержання процедури накладення штрафів, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Решта доводів позивача висновків суду по суті спору не спростовують.

При цьому судом враховано, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

За наведених обставин у сукупності, позовна заява задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України, за результатами розгляду даної справи, не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 11, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви фізичної особи-підпиємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, третя особа: Головне управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14 червня 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 14.06.19 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.С. Віхрова В.С. Віхрова Ю.Ю. Ковтун