Справа № 826/2204/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 червня 2019 року № 826/2204/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Сан Трейд»
доГоловного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
представники позивача - Москаленко О.В.;

сторін: відповідача - Грицаєнко Р.М.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Сан Трейд» (далі - позивач або ТОВ «Фірма «Сан Трейд» або Товариство) подало на розгляд Окружному адміністративному суду м. Києва позов до Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач або ГУ ДФС у м. Києві або Контролюючий орган), у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 25.10.2017 № та № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2018 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у даній адміністративній справі; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; призначено справу до розгляду в підготовче засідання на 27.03.2018.

У судовому засіданні 27.03.2018 судом оголошено перерву до 15.05.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14.06.2018 (з урахуванням ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.05.2018 про виправлення описки).

14.06.2018 в судовому засіданні судом оголошено перерву до 08.08.2018.

08.08.2018 заслухавши в судовому засіданні представників сторін та зважаючи на заявлене останніми клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд ухвалив адміністративну справу, відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (в подальшому - КАС України), розглядати в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

В якості підстави позову позивач посилається на порушення відповідачем при встановлені порушень у висновку акта перевірки за результатами перевірки позивача, на підставі якого прийняті оскаржувані рішення, норм Податкового кодексу України.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими. Наголошує при цьому на встановленні перевіркою відсутності у контрагентів позивача (ТОВ «ПЕРШИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ МЕГАПОЛІС» (), ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (), ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН» (), ТОВ «ФІДО-СТРОЙ ГРУП» (), ПП «ТЕХНОБАЗІС» (), ТОВ «МІЛТОН ТРЕЙД» (), ТОВ «ТРЕЙД ПРОГРЕС» (), ТОВ «ДРАНТЕК» ()) трудових ресурсів, виробничого обладнання, устаткування, транспортних засобів, складських приміщень тощо. На думку відповідача, господарські взаємовідносини позивача із переліченими підприємствами носять характер фіктивності, створення без мети настання правових наслідків.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На підставі наказу від 18.09.2017 № 9310 ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правильності нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток по проведеним фінансово-господарським операціям з ТОВ «ПЕРШИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ МЕГАПОЛІС» (), ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (), ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН» (), ТОВ «ФІДО-СТРОЙ ГРУП» (), ПП «ТЕХНОБАЗІС» (), ТОВ «МІЛТОН ТРЕЙД» (), ТОВ «ТРЕЙД ПРОГРЕС» (), ТОВ «ДРАНТЕК» () за період з 23.08.2013 по 23.08.2017, за результатами якої складено акт від 05.10.2017 № 151/26-15-14-07-02-10/38777334.

Висновками вказаного акта перевірки встановлено порушення ТОВ «Фірма «Сан Трейд» пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 325346,00 грн., у тому числі по періодах: за січень 2017 року на суму 49857,00 грн., за лютий 2017 року на суму 6283,00 грн., за квітень 2017 року на суму 33907,00 грн., за травень 2017 року на суму 113468,00 грн., за червень 2017 року на суму 121831,00 грн., завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду р.24 (р.21) за червень 2017 року на суму 93863,00 грн.

За результатами розгляду заперечення на акт перевірки висновки щодо встановлених порушень Контролюючим органом залишено без змін.

25.10.2017 ГУ ДФС у м. Києві на підставі акта перевірки від 05.10.2017 № 151/26-15-14-07-02-10/38777334 прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- № , яким Товариству збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 406682,00 грн. (основний платіж - 325346,00 грн., штрафна (фінансова) санкція - 81336,00 грн.);

- № , яким ТОВ «Фірма «Сан Трейд» визначено завищення від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 93863,00 грн.

За результатами оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку, рішенням Державної фіскальної служби України від 29.12.2017 № 32320/6/99-99-11-01-02-25 податкові повідомлення-рішення від 25.10.2017 № та № залишено без змін, скарги - без задоволення.

Незгода з означеними податковими повідомленнями-рішеннями суб`єкта владних повноважень обумовила звернення позивача до суду із відповідним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд наголошує на такому.

Як визначено приписами пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (нижче - ПК України), останній регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 44.2 статті 44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Як визначено підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 ПК України, згідно із пунктами 200.1, 200.2 якої сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду; при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Як передбачено пунктом 200.4 наведеної статті, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, у відповідності до пункту 200.7 статті 200 ПК України, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку, згідно із пунктом 201.1 статті 201 ПК України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Приписами пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Як вбачається з матеріалів перевірки, відповідачем зроблено висновок про заниження позивачем податку на додану вартість на загальну суму 325346,00 грн. та завищення розміру від`ємного значення податку на додану вартість на суму 93863,00 грн. за результатами господарських операцій із ТОВ «ПЕРШИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ МЕГАПОЛІС», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН», ТОВ «ФІДО-СТРОЙ ГРУП», ПП «ТЕХНОБАЗІС», ТОВ «МІЛТОН ТРЕЙД», ТОВ «ТРЕЙД ПРОГРЕС», ТОВ «ДРАНТЕК».

Так, між ТОВ «Фірма «Сан Трейд» (за договором - покупець) та ТОВ «ПЕРШИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ МЕГАПОЛІС» (за договором - постачальник) укладений договір поставки від 23.01.2017 № 2301, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити покупцю комплектуючі до світлотехнічних приладів (за договором - товар) у певній кількості, відповідної якості і за погодженою ціною, а покупець зобов`язується прийняти та своєчасно здійснити оплату за товар на умовах цього Договору. Асортимент товару, що поставляється, його комплектність, ціни, за якими він поставляється, обумовлюються сторонами в цьому Договорі, специфікації № 1, 2 (додаток № 1, 2 до цього Договору). Поставка товару здійснюється за адресою: 01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63. Постачальник здійснює поставку товару на склад постачальника на умовах DDP згідно Інкотермс в редакції 2010 року, згідно цього Договору, специфікації № 1 (додаток № 1, 2 до цього Договору).

В підтвердження факту проведення господарських операцій за вказаним договором позивачем надано суду копії копії додатків № 1-2 до договору поставки від 23.01.2017 № 2301, додаткової угоди від 24.01.2017 № 1 про зміну договору поставки від 23.01.2017 № 2301, видаткових накладних від 25.01.2017 № 130, від 26.01.2017 № 131, рахунків-фактур від 25.01.2017 № 130, від 26.01.2017 № 131, договору перевезення від 20.01.2017 № 2001, заявки від 26.01.2017 № 1 на перевезення вантажу автомобільним транспортом, товарно-транспортної накладної від 26.01.2017 № 260117/2, акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 26.01.2017 № 101, платіжних доручень від 17.11.2017 № 593, від 06.02.2017 № 278, від 09.02.2017 № 284, від 24.02.2017 № 312, від 06.03.2017 № 322, виписок по особовому рахунку № НОМЕР_1 за 17.11.2017, 06.02.2017, 09.02.2017, 24.02.2017, 06.03.2017, податкових накладних від 25.01.2017 № 130, від 26.01.2017 № 131, квитанцій № 1, оборотно-сальдової відомості по рахунку № 631.

Придбаний у ТОВ «ПЕРШИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ МЕГАПОЛІС» товар (комплектуючі до світлотехнічних приладів) в подальшому був реалізований ТОВ «КИЇВ СТАНДАРТБУД», що підтверджується видатковими накладними від 24.02.2017 № РнФМ-70016, від 20.04.2017 № РнФМ-70029, від 21.07.2017 № РнФМ-70057, договорами поставки від 19.01.2017 № 190117, від 15.05.2017 № 150517, рахунком-фактурою від 19.01.2017 № СфФМ-70026, виписками по особовому рахунку № НОМЕР_1 за 03.02.2017, 09.02.2017, 21.02.2017, 01.03.2017, 06.03.2017, 13.04.2017, 19.04.2017, 20.04.2017.

Окрім того, між ТОВ «Фірма «Сан Трейд» (за договорами - покупець) та ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (за договорами - постачальник) укладені договори поставки від 31.05.2017 № АБ106, від 05.06.2017 № АБ506, від 19.06.2017 № СТ16, відповідно до умов яких постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цих Договорах, передавати у власність покупцю освітлювальні прилади та комплектуючі до них (за договорами - товар) згідно специфікацій до даних Договорів, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цих Договорах, приймати та оплачувати його. Найменування, кількість, асортимент та ціна товару визначається у специфікаціях до даних Договорів, які є їх невід`ємними частинами. Поставка товару здійснюється за рахунок покупця.

В підтвердження факту проведення господарських операцій за вказаними договорами позивачем надано суду копії специфікацій № 1-2 до договору поставки від 31.05.2017 № АБ106, додаткової угоди від 01.06.2017 № 1 про зміну договору поставки від 31.05.2017 № АБ106, специфікацій № 1-2 до договору поставки від 05.06.2017 № АБ506, додаткової угоди від 06.06.2017 № 1 про зміну договору поставки від 05.06.2017 № АБ506, специфікації № 1 до договору поставки від 19.06.2017 № СТ16, додаткової угоди від 20.06.2017 № 1 про зміну договору поставки від 19.06.2017 № СТ16, видаткових накладних від 01.06.2017 № САТ89, від 06.06.2017 № САТ86, від 07.06.2017 № САТ90, від 12.06.2017 № САТ93, від 21.06.2017 № 547, рахунків-фактур від 01.06.2017 № САТ89, від 06.06.2017 № САТ86, від 07.06.2017 № САТ90, від 12.06.2017 № САТ93, від 21.06.2017 № 547, від 12.06.2017 № 111, товарно-транспортних накладних від 01.06.2017 № 010617/2, від 07.06.2017 № 070617/1, від 12.06.2017 № 120617/6, від 21.06.2017 № 210617/1, договорів-заявок від 30.05.2017 № С-252П, від 05.06.2017 № С-253П, від 20.06.2017 № С-254П, заявки від 12.06.2017 № 9 на перевезення вантажу автомобільним транспортом, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 01.06.2017 № 252, від 07.06.2017 № 253, від 12.06.2017 № 111, від 21.06.2017 № 254, оборотно-сальдової відомості по рахунку № 631, платіжних доручень від 03.01.2018 № 627, від 22.06.2017 № 454-455, виписок по особовому рахунку № НОМЕР_1 за 03.01.2018, 22.06.2017, податкових накладних від 01.06.2017 № 89, від 06.06.2017 № 86, від 07.06.2017 № 90, від 12.06.2017 № 93, від 21.06.2017 № 547.

Придбаний у ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» товар (освітлювальні прилади та комплектуючі до них) в подальшому був реалізований ТОВ «ГЕОС-УКБ», ТОВ «Інвестиційна компанія «УКРКАПІТАЛ», ТОВ «КИЇВ СТАНДАРТБУД», ТОВ «ТРЕЙДЛЕНД», що підтверджується видатковими накладними від 03.07.2017 № РнФМ-70043, від 21.07.2017 № РнФМ-70056, від 16.06.2017 № РнФМ-70038, від 15.08.2017 № РнФМ-70065, договорами поставки від 14.06.2017 № 100167, від 15.05.2017 № 150517, від 03.05.2017 № 030517, рахунками-фактурами від 15.05.2017 № СфФМ-70194, від 25.05.2017 № СфФМ-70215, від 28.04.2017 № СфФМ-70125, виписками по особовому рахунку № НОМЕР_1 за 19.05.2017, за 23.05.2017, за 25.05.2017, за 26.05.2017, за 14.06.2017, 29.05.2017, 03.05.2017, 07.08.2017.

З матеріалів справи видно, що між ТОВ «Фірма «Сан Трейд» (за договором - покупець) та ПП «ТЕХНОБАЗІС» (за договором - постачальник) укладений договір поставки від 04.05.2017 № 04/05/1-17, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товари укількості, якості, асортименті, і за ціною, зазначеними у видаткових накладних, а також інших товаросупровідних документах, які є невід`ємною частиною цього Договору з моменту їх підписання повноважними представниками сторін. Поставка товару за даним Договором здійснюється на умовах міжнародних правил «Інкотермс», умови поставки можуть бути змінені за домовленістю сторін. Місце поставки, «склад Постачальника».

В підтвердження факту проведення господарських операцій за вказаним договором позивачем надано суду копії специфікацій від 04.05.2017 № 1, від 15.05.2017 № 2 до договору поставки від 04.05.2017 № 04/05/1-17, додаткової угоди від 04.05.2017 № 1 про зміну договору поставки від 04.05.2017 № 04/05/1-17, видаткових накладних від 04.05.2017 № 122, від 16.05.2017 № 141, товарно-транспортних накладних від 04.05.2017 № 040517/3, від 16.05.2017 № 160517/3, договорів-заявок від 28.04.2017 № С-250П, від 15.05.2017 № С-251П, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 04.05.2017 № 250, від 16.05.2017 № 251, податкових накладних від 04.05.2017 № 43, від 16.05.2017 № 61, квитанцій № 1, платіжних доручень від 03.01.2018 № 627, від 16.06.2017 № 447, від 16.06.2017 № 446, виписок по особовому рахунку № НОМЕР_1 за 03.01.2018, 16.06.2017, оборотно-сальдової відомості по рахунку № 631.

Придбаний у ПП «ТЕХНОБАЗІС» товар в подальшому був реалізований ТОВ «ІНТЕР ФЛАТІНУМ», ТОВ «КИЇВ СТАНДАРТБУД», ТОВ «БП-4 КМБ-1», що підтверджується видатковими накладними від 31.05.2017 № РнФМ-70035, від 16.06.2017 № РнФМ-70038, від 08.06.2017 № РнФМ-70036, від 11.05.2017 № РнФМ-70030, довіреностями від 31.05.2017 № 66, від 08.06.2017 № 309, договорами поставки від 15.05.2017 № 150517, від 21.06.2016 № 21/06, від 22.03.2017 № 220317, рахунками-фактурами від 12.04.2017 № СфФМ-70149, від 15.05.2017 № СфФМ-70193, від 15.05.2017 № СфФМ-70194, виписками по особовому рахунку № НОМЕР_1 за 15.05.2017, 19.05.2017, 23.05.2017, 25.05.2017, 26.05.2017, 14.06.2017.

Також, між ТОВ «Фірма «Сан Трейд» (за договором - покупець) та ТОВ «МІЛТОН ТРЕЙД» (за договором - постачальник) укладений договір поставки від 12.06.2017 № СТ14, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передавати у власність покупцю освітлювальні прилади (за договором - товар) згідно специфікацій до даного Договору, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, приймати та оплачувати його. Найменування, кількість, асортимент та ціна товару визначається у специфікаціях до даного Договору, які є його невід`ємними частинами. Поставка товару здійснюється за рахунок покупця.

В підтвердження факту проведення господарських операцій за вказаним договором позивачем надано суду копії специфікації № 1 до договору поставки від 12.06.2017 № СТ14, додаткової угоди від 13.06.2017 № 1 про зміну договору поставки від 12.06.2017 № СТ14, видаткової накладної від 14.06.2017 № 12, рахунку-фактури від 14.06.2017 № 12, договору перевезення від 20.01.2017 № 2001, товарно-транспортної накладної від 14.06.2017 № 140617/3, заявки від 14.06.2017 № 10 на перевезення вантажу автомобільним транспортом, акта здачі-прийняття (надання послуг) від 14.06.2017 № 112, платіжного доручення від 17.11.2017 № 593, виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1 за 17.11.2017, рахунку-фактури від 14.06.2017 № 112, податкової накладної від 14.06.2017 № 12, квитанції № 1, оборотно-сальдової відомості по рахунку № 631.

Придбаний у ТОВ «МІЛТОН ТРЕЙД» товар (освітлювальні прилади) в подальшому був реалізований ТОВ «ГЕОС-УКБ», ПАТ «КИЇВГАЗ», що підтверджується видатковими накладними від 03.07.2017 № РнФМ-70043, від 01.08.2017 № РнФМ-70063, від 20.07.2017 № РнФМ-70054, довіреністю від 28.07.2017 № 1606, договором поставки продукції від 26.12.2016 № 261216, рахунком-фактурою від 25.05.2017 № СфФМ-70215, випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 за 29.05.2017.

Крім того, між ТОВ «Фірма «Сан Трейд» (за договором - покупець) та ТОВ «ТРЕЙД ПРОГРЕС» (за договором - постачальник) укладений договір поставки від 26.06.2017 № 1/478, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передавати у власність покупцю освітлювальні прилади (за договором - товар) згідно специфікацій до даного Договору, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти та оплатити його. Найменування, кількість, асортимент та ціна товару визначається у специфікаціях до даного Договору, які є його невід`ємними частинами.

В підтвердження факту проведення господарських операцій за вказаним договором позивачем надано суду копії специфікації до договору від 26.06.2017 № 1/478, додаткової угоди від 27.06.2017 № 1 про зміну договору поставки від 26.06.2017 № 1/478, видаткової накладної від 27.06.2017 № 130, рахунку-фактури від 27.06.2017 № 130, товарно-транспортної накладної від 27.06.2017 № 270617/4, договору-заявки від 23.06.2017 № С-255П, акта здачі-прийняття (надання послуг) від 27.06.2017 № 255, платіжних доручень від 03.01.2018 № 627, від 04.07.2017 № 473, виписок по особовому рахунку № НОМЕР_1 за 03.01.2018, 04.07.2017, податкової накладної від 27.06.2017 № 130, квитанції № 1, оборотно-сальдової відомості по рахунку № 631.

Придбаний у ТОВ «ТРЕЙД ПРОГРЕС» товар (освітлювальні прилади) в подальшому був реалізований ТОВ «КИЇВ СТАНДАРТБУД», що підтверджується видатковою накладною від 19.07.2017 № РнФМ-70055, договором поставки від 22.06.2017 № 220617, рахунком-фактурою від 17.05.2017 № СфФМ-70202, випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 за 19.07.2017.

Також, між ТОВ «Фірма «Сан Трейд» (за договором - покупець) та ТОВ «ДРАНТЕК» (за договором - постачальник) укладений договір поставки від 23.06.2017 № ДС176, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передавати у власність покупцю освітлювальні прилади (за договором - товар) згідно специфікацій до даного Договору, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, приймати та оплачувати його. Найменування, кількість, асортимент та ціна товару визначається у специфікаціях до даного Договору, які є його невід`ємними частинами. Поставка товару здійснюється за рахунок покупця.

В підтвердження факту проведення господарських операцій за вказаним договором позивачем надано суду копії специфікації № 1 до договору від 23.06.2017 № ДС176, додаткової угоди від 26.06.2017 № 1 про зміну договору поставки від 23.06.2017 № ДС176, видаткової накладної від 26.06.2017 № 125, товарно-транспортної накладної від 27.06.2017 № 270617/4, договору-заявки від 23.06.2017 № С-255П, акта здачі-прийняття (надання послуг) від 27.06.2017 № 255, платіжних доручень від 03.01.2018 № 627, від 04.07.2017 № 472, виписок по особовому рахунку № НОМЕР_1 за 03.01.2018, 04.07.2017, податкової накладної від 26.06.2017 № 125, квитанції № 1, оборотно-сальдової відомості по рахунку № 631.

Придбаний у ТОВ «ДРАНТЕК» товар (освітлювальні прилади) в подальшому був реалізований ТОВ «КИЇВ СТАНДАРТБУД», що підтверджується видатковими накладними від 19.07.2017 № РнФМ-70055, від 21.07.2017 № РнФМ-70057, договором поставки від 22.06.2017 № 220617, рахунком-фактурою від 17.05.2017 № СфФМ-70202, виписками по особовому рахунку № НОМЕР_1 за 19.07.2017, 21.07.2017, 06.10.2017, 25.10.2017.

Сукупність наведених вище документів, досліджених під час розгляду справи підтверджує факт поставки Товариству товару його контрагентами (ТОВ «ПЕРШИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ МЕГАПОЛІС», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», ПП «ТЕХНОБАЗІС», ТОВ «МІЛТОН ТРЕЙД», ТОВ «ТРЕЙД ПРОГРЕС», ТОВ «ДРАНТЕК») та не дає підстав для сумніву щодо реальності її вчинення.

При цьому, виходячи з характеру спірних операцій, їх проведення відповідає звичайній господарській діяльності позивача.

Зокрема, одним з видів економічної діяльності ТОВ «Фірма «Сан Трейд» є оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям (код КВЕД 46.47).

Відповідачем, в цьому контексті, не надано належних та допустимих доказів які б спростовували виконання спірних операцій.

При цьому, суд критично ставиться до посилань відповідача на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15.02.2018 у справі № 753/23955/17 як на доказ фіктивної діяльності ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (), адже наведеним судовим рішенням кримінальне провадження № 0000121 від 19.12.2017 направлене до Апеляційного суду м. Києва для вирішення питання про внесення подання до Верховного Суду щодо визначення підсудності вказаного кримінального провадження. В подальшому, ухвалою Верховного суду від 13.03.2018 залишене без задоволення подання Апеляційного суду м. Києва про направлення зазначеного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Після чого, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121, повернуто прокурору для продовження досудового розслідування в загальному порядку (ухвала Апеляційного суду м. Києва від 29.05.2018).

Щодо поданих відповідачем до суду протоколів допиту свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Так, законом, який визначає порядок отримання показань під час досудового слідства та порядок їх фіксації у протоколі допиту є Кримінальний процесуальний кодекс України (нижче - КПК України).

У частині першій статті 23 КПК України закріплено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Частина друга цієї ж статті визначає, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, протоколи допиту, отримані на стадії досудового слідства, можуть бути визначені як докази лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді.

При цьому, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.11.2018 справа № 822/551/18.

З огляду на викладене, вбачається висновок про те, що позивачем було доведено суду реальність здійснення господарських операцій з ТОВ «ПЕРШИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ МЕГАПОЛІС», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», ПП «ТЕХНОБАЗІС», ТОВ «МІЛТОН ТРЕЙД», ТОВ «ТРЕЙД ПРОГРЕС», ТОВ «ДРАНТЕК», що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Водночас, доводи Контролюючого органу в обґрунтування своєї позиції є припущеннями, які не доведено належними доказами.

Відсутність доведення факту правопорушення та неналежна оцінка міжгосподарських відносин призвела до невідповідності висновків податкового органу фактичним обставинам справи.

Таким чином, висновки ГУ ДФС у м. Києві, викладені в акті перевірки, вбачаються безпідставними, а податкові повідомлення-рішення від 25.10.2017 № в частині нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 225048,00 грн. та штрафних санкцій на суму 56262,00 грн. та № в частині визначення розміру завищення від`ємного значення податку на додану вартість на суму 93863,00 грн. по взаємовідносинах із ТОВ «ПЕРШИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ МЕГАПОЛІС», ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД», ПП «ТЕХНОБАЗІС», ТОВ «МІЛТОН ТРЕЙД», ТОВ «ТРЕЙД ПРОГРЕС», ТОВ «ДРАНТЕК» - протиправними, у зв`язку з чим підлягають скасуванню у відповідній частині.

Щодо господарських операцій позивача із ТОВ «ФІДО-СТРОЙ ГРУП» та ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН» в періоді, що перевірявся, судом виявлено наступне.

Як слідує з матеріалів справи, між ТОВ «Фірма «Сан Трейд» (за договором - покупець) та ТОВ «ФІДО-СТРОЙ ГРУП» (за договором - постачальник) укладений договір поставки від 06.02.2017 № 0602, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити покупцю комплектуючі до світлотехнічних приладів (за договором - товар) у певній кількості, відповідної якості і за погодженою ціною, а покупець зобов`язується прийняти та своєчасно здійснити оплату за товар на умовах цього Договору. Асортимент товару, що поставляється, його комплектність, ціни, за якими він поставляється, обумовлюються сторонами в цьому Договорі, специфікації № 1, 2 (додаток № 1, 2 до цього Договору). Поставка товару здійснюється за адресою: вул. Новокостянтинівська, 1-В, м. Києва. Постачальник здійснює поставку товару на склад постачальника на умовах DDP згідно Інкотермс в редакції 2010 року, згідно цього Договору, специфікації № 1, 2 (додаток № 1, 2 до цього Договору).

В підтвердження факту проведення господарських операцій за вказаним договором позивачем надано суду копії додатків № 1-2 до договору поставки від 06.02.2017 № 0602, додаткової угоди від 06.02.2017 № 1 про зміну договору поставки від 06.02.2017 № 0602, видаткових накладних від 06.02.2017 № 3, від 09.02.2017 № 4, рахунків-фактур від 06.02.2017 № 3, від 09.02.2017 № 4, товарно-транспортних накладних від 06.02.2017 № 060217/1, від 09.02.2017 № 090217/3, заявок від 06.02.2017 № 2, від 09.02.2017 № 3 на перевезення вантажу автомобільним транспортом, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 06.02.2017 № 102, від 09.02.2017 № 103, податкових накладних від 06.02.2017 № 3, від 09.02.2017 № 4, квитанцій № 1, договору від 07.06.2017 № 0706-17 про відступлення права вимоги, оборотно-сальдової відомості по рахунку № 631, платіжних доручень від 07.06.2017 № 427, від 07.06.2017 № 428, виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1 за 07.06.2017.

Також, між ТОВ «Фірма «Сан Трейд» (за договором - покупець) та ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН» (за договором - постачальник) укладений договір поставки від 01.03.2017 № 0903, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором поставити покупцю комплектуючі до світлотехнічних приладів (за договором - товар), у певній кількості, відповідної якості і за погодженою ціною, а покупець зобов`язується прийняти та своєчасно здійснити оплату за товар на умовах цього Договору. Асортимент товару, що поставляється, його комплектність, ціни, за якими він поставляється, обумовлюються сторонами в цьому Договорі, специфікації № 1 (додаток № 1 до цього Договору). Поставка товару здійснюється за адресою: вул. Новокостянтинівська, 1-В, м. Києва. Постачальник здійснює поставку товару на склад постачальника на умовах DDP згідно Інкотермс в редакції 2010 року, згідно цього Договору, специфікації № 1 (додаток № 1 до цього Договору).

В підтвердження факту проведення господарських операцій за вказаними договорами позивачем надано суду копії додатку № 1 до договору поставки від 01.03.2017 № 0903, додаткової угоди від 02.03.2017 № 1 про зміну договору поставки від 01.03.2017 № 0903, видаткової накладної від 02.03.2017 № 14, рахунку-фактури від 02.03.2017 № 14, заявки від 02.03.2017 № 4 на перевезення вантажу автомобільним транспортом, товарно-транспортної накладної від 02.03.2017 № 020317/1, акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 02.03.2017 № 104, договору перевезення від 20.01.2017 № 2001, платіжних доручень від 17.11.2017 № 593, від 09.03.2017 № 330, від 24.04.2017 № 380, від 25.04.2017 № 383, виписок по особовому рахунку № НОМЕР_1 за 17.11.2017, 09.03.2017, з 24.04.2017 по 25.04.2017, податкової накладної від 02.03.2017 № 14, договору від 21.04.2017 № 2104-17 про відступлення права вимоги, додаткової угоди від 21.04.2017 до договору № 2104-17 про відступлення права вимоги, оборотно-сальдової відомості по рахунку № 631.

Водночас наявність первинних документів, які мають обов`язкові реквізити, визначені у законі, не є безумовною підставою для визнання правомірності формування податкового кредиту за умови, якщо такі первинні документи складені від імені суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), створеного з метою фіктивного підприємництва.

Так, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2017 у справі № 761/32192/17 ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 205 Кримінального кодексу України, і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот грн.).

Як встановлено Шевченківським районним судом м. Києва, обвинувачений ОСОБА_3 в грудні 2016 року, в денний час доби, перебуваючи в м. Києві біля станції метро «Лівобережна» отримав від невстановленої досудовими розслідуванням особи пропозицію придбати (перереєструвати) на своє ім`я підприємство ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН» ().

Не маючи наміру здійснювати господарську діяльність підприємства, зазначену у статутних документах ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН», а також не маючи засобів для ведення господарської діяльності, усвідомлюючи протиправний характер запропонованих йому дій як майбутнього засновника та власника вказаного підприємства, а також те, що вказане підприємство реєструється ним для здійснення незаконної діяльності невстановленими особами, ОСОБА_3 погодився на таку пропозицію.

В цей же період часу ОСОБА_3 , прибувши до станції метро «Театральна», надав невстановленій досудовими розслідуванням особі копії власного паспорту серії НОМЕР_2 , виданий Святошинським PB ГУ МВС України в м. Києві від 12.08.2003 та реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , яка на підставі цих документів виготовила необхідні документи для перереєстрації ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН» на його ім`я.

Так, попередньо отримавши інформацію телефоном, ОСОБА_3 11.01.2017 прибув до станції метро «Театральна», де на виході з метро підписав документи для придбання (перереєстрації) ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН».

Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також той факт, що надані йому на підпис документи містять завідомо неправдиві відомості та необхідні для перереєстрації суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН», яка в подальшому буде використовуватися для прикриття незаконної діяльності інших осіб, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 засвідчив їх своїм підписом, наділивши їх таким чином значенням документів, серед яких в тому числі: договір № 1, 2 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН» від 11.01.2017, протокол № 22/03 загальних зборів учасників ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН».

В подальшому ОСОБА_3 з метою досягнення злочинної мети, яка полягала у придбанні ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН» для подальшого його використання невстановленими досудовим розслідуванням особами з ціллю прикриття незаконної діяльності, разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою прослідували до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В., який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Андрія Малишка, 1, де було завірено справжність підписів ОСОБА_3 на реєстраційних та установчих документах ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН», про що свідчить запис у реєстрі № 2228.

В той же день разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою ОСОБА_3 відправився до банківської установи ПАТ «ПУМБ», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 4, в приміщенні якого підписав заяву для відкриття банківського рахунку ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН», а також заяву для отримання ключа для входу в систему клієнт-банк.

Після підписання реєстраційних та установчих документів ОСОБА_3 , отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи грошову винагороду у розмірі 500 гривень.

В подальшому невстановленою досудовим розслідуванням особою підписані документи були подані до органів державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, де було проведено перереєстрацію юридичної особи ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН» та ОСОБА_3 виступив засновником ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН», що в свою чергу, надало можливість невстановленим досудовим розслідуванням особам використовувати ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН» для прикриття незаконної діяльності - надання податкової вигоди іншим суб`єктам господарської діяльності під виглядом здійснення реальних фінансово-господарських операцій з купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей.

Окрім того, вироком Печерського районного суду м. Києва від 20.04.2018 у справі № 757/13392/18-к ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого за частиною другою статті 2051 Кримінального кодексу України.

Відповідно до змісту вказаного судового рішення, 19.02.2016 в той час коли ОСОБА_4 перебував у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 до нього звернулась невстановлена особа та запропонувала за грошову винагороду в сумі 500 грн. підписати документи щодо перереєстрації на ОСОБА_4 суб`єкта підприємницької діяльності (юридичну особу) ТОВ «ФІДО-СТРОЙ ГРУП» та призначення його директором цього товариства.

Усвідомлюючи противоправний характер таких дій, але перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, погодився на таку пропозицію.

З цією метою, того ж дня, приблизно о 14 год.00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 передав вказаній невстановленій особі оригінал свого паспорту серії НОМЕР_4 , виданого Білогірським РВ УМВС України в Хмельницькій області 21 березня 2012 року та оригінал свого ідентифікаційного коду - .

Того ж дня о 16 години 00 хвилин, за цією ж адресою, ОСОБА_4 знову зустрівся з метою підписання реєстраційних документів ТОВ «ФІДО-СТРОЙ ГРУП» () з зазначеною невстановленою особою та реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на внесення завідомо неправдивих відомостей у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, отримав від цієї невстановленої особи на підпис заздалегідь підготовлені, за невстановлених обставин, документи, а саме:

- опис документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи» від 02.03.2016;

- заяву про державну реєстрацію створення юридичної особи від 02.03.2016;

- протокол №1 Загальних зборів Учасників ТОВ «ФІДО-СТРОЙ ГРУП» від 02.03.2016;

- договір №3 купівлі-продажу частки в Статутному капіталі від 05.04.2017.

Виконуючи свою злочинну роль ОСОБА_4 не маючи наміру здійснювати фінансово-господарську діяльність від імені ТОВ «ФІДО-СТРОЙ ГРУП» підписав їх.

Отримавши підписані ОСОБА_4 підроблені документи, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, невстановлена особа передала йому обіцяну грошову винагороду у розмірі 500 грн.

Під час підписання зазначених документів ОСОБА_4 розумів, що вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації ТОВ «ФІДО-СТРОЙ ГРУП» () та діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів вчинив такі дії.

У подальшому, на підставі підписаних ОСОБА_4 . підроблених документів, невстановленою особою у відділі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві проведено державну реєстрацію змін до установчих документів, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 02.03.2016.

Таким чином, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб вніс завідомо неправдиві відомості у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «ФІДО-СТРОЙ ГРУП» ().

Отже, своїми умисними діями, які виразились у внесенні за попередньою змовою групою осіб у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи завідомо неправдивих відомостей, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений частиною другою статті 2051 Кримінального кодексу України.

Суд зазначає, що відповідно до частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, з урахуванням наданих відповідачем доказів та встановлених фактів, суд констатує, що підписані невідомими особами документи, які досліджувались під час перевірки, не можуть бути підставою для декларування податкового кредиту при наявності фактів, що ставлять під сумнів реальність поставки товару.

А тому, суд наголошує на відсутності у позивача відповідних (належним чином оформлених та підписаних посадовими особами ТОВ «ФІДО-СТРОЙ ГРУП» та ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН» первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV.

Неналежність первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій унеможливлює прийняття позиції позивача про реальність здійснення таких операцій.

Верховний Суд України неодноразово висловлював висновки щодо застосування норм матеріального права, що регулюють подібні спірним правовідносини, у постановах, прийнятих за результатами розгляду справ з підстави, передбаченої у пункті 1 частини першої статті 237 КАС України (постанови від 22.11.2016 у справі № 826/11397/14, від 24.05.2016 у справі № 21-5332а15, від 14.06.2016 у справі № 21-1318а16, від 22.11.2016 у справі № 21-2430а16).

Висновки Верховного Суду України полягають у тому, що надання платником податків податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством, про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, за виключенням випадків доведення податковим органом фактів недостовірності відомостей, які містяться в документах.

У справі № 826/11397/14 Верховний Суд України зазначив, що така обставина як наявність кримінального провадження, зареєстрованого за фактом вчинення злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України, стосовно фіктивності підприємства - контрагента покупця, не могла бути не врахована судом, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами. Первинні документи, які виписані фіктивним підприємством, не можуть вважатися належно оформленими документами, що підтверджують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту є безпідставним.

У справах № 21-5332а15, № 21-1318а16, № 21-2430а16 Верховний Суд України зазначив, що обставина щодо набрання законної сили вироком суду, яким директора підприємства визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених частинами першою і другою статті 205 Кримінального кодексу України, не може бути неврахованою судами, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального її підтвердження первинними документами. Це саме стосується і справ, де має місце обставина щодо наявності постанови суду про звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка вчинила зазначений злочин, з нереабілітуючих підстав.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.05.2018 у справі № 2а-7792/11/2670, від 11.06.2018 у справі № 826/10947/13-а, від 25.09.2018 у справі № 802/1233/16-а, від 19.02.2019 у справі № 826/11252/16.

В даній справі суд не вбачає підстав для відступлення від такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Отже, обставини фіктивності підприємницької діяльності ТОВ «ФІДО-СТРОЙ ГРУП» та ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН», встановлені вироками Печерського районного суду м. Києва від 20.04.2018 у справі № 757/13392/18-к та Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2017 у справі № 761/32192/17, нівелюють висновки про товарність господарських операцій позивача з вказаними підприємствами, а отже і правомірність формування позивачем податкового кредиту за відповідними операціями.

Зважаючи на той факт, що контрагентами позивача були фіктивні підприємства ТОВ «ФІДО-СТРОЙ ГРУП» та ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН», суд прийшов до висновку, що первинні документи, надані позивачем до перевірки на підтвердження сформованого податкового кредиту, підписані неповноважними особами, не можуть підтверджувати належним чином господарські операції позивача з його контрагентами.

Також, з урахуванням наданих відповідачем доказів та встановлених фактів, суд вважає, що підписані невідомими особами документи не можуть бути підставою для декларування податкового кредиту при наявності фактів, що ставлять під сумнів реальність поставки товару.

Окрім того, суд констатує, що факт подальшої реалізації згідно видаткових накладних від 14.02.2017 № РнФМ-70010, від 24.02.2017 № РнФМ-70017, від 24.02.2017 № РнФМ-70016, від 20.04.2017 № РнФМ-70029, від 11.05.2017 № РнФМ-70030, від 18.04.2017 № РнФМ-70027 товару (комплектуючі до світлотехнічних приладів), придбаного у невстановлених осіб, не спростовує безтоварність господарських операцій між позивачем та ТОВ «ФІДО-СТРОЙ ГРУП», ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН».

Наведеним підтверджується правомірність податкового повідомлення-рішення від 25.10.2017 № в частині нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 100298,00 грн. та штрафних санкцій на суму 25074,00 грн. за господарськими операціями з придбання товару у ТОВ «ФІДО-СТРОЙ ГРУП» та ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН».

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

З огляду на припис наведеної норми процесуального права, при розгляді судом спору щодо правомірності рішень контролюючого органу, яким платнику податків донараховані податкові зобов`язання чи відмовлено у наданні податкових вигод, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 20.05.2019 (справа № 417/3668/17).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина третя статті 139 КАС України).

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, як то відповідача у справі, підлягають відшкодуванню судові витрати у розмірі 5 627,61 грн. пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 72-77, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Сан Трейд» задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 25.10.2017 № в частині нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 225048,00 грн. та штрафних санкцій на суму 56262,00 грн. та № в частині визначення розміру завищення від`ємного значення податку на додану вартість на суму 93863,00 грн. по взаємовідносинах ТОВ «Фірма «Сан Трейд» з контрагентами ТОВ «ПЕРШИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ МЕГАПОЛІС» (), ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (), ПП «ТЕХНОБАЗІС» (), ТОВ «МІЛТОН ТРЕЙД» (), ТОВ «ТРЕЙД ПРОГРЕС» (), ТОВ «ДРАНТЕК» ().

3. У позові про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 25.10.2017 № в частині нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 100298,00 грн. та штрафних санкцій на суму 25074,00 грн. по взаємовідносинах ТОВ «Фірма «Сан Трейд» з контрагентами ТОВ «ФІДО-СТРОЙ ГРУП» () і ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН» () - відмовити.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Сан Трейд» (04080, Київ, вул. Фрунзе, буд. 82, ), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ) понесені ТОВ «Фірма «Сан Трейд» витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 627,61 грн. (п`ять тисяч шістсот двадцять сім гривень 61 копійка).

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до пп. 15.5 п. 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя К.С. Пащенко