Справа № 280/2471/19
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 червня 2019 року Справа № 280/2471/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Сонгулія О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України, м.Запоріжжя (69076, м.Запоріжжя, вул.Запорозького козацтва, буд.25А; )

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (далі - відповідач, Управління), в якій позивач просить суд зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати пенсію за віком як первинно призначену відповідно до ст.26, 40 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при обчисленні пенсії використати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме - за 2016-2018 роки та виплатити недоплачений її розмір, з урахуванням різниці, що була виплачена раніше, починаючи з 10.01.2019.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку у відповідача. 25.08.2011 йому призначена пенсія за вислугою років, з урахуванням вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788- XII) як працівнику охорони здоров`я. Після досягнення пенсійного віку, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) та просив при призначенні пенсії врахувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якого сплачено страхові внески, обчисленого як середній показник за 2016-2018 роки. Однак відповідач відмовив в призначенні пенсії та повідомив позивача, що йому проведено перерахунок пенсії, а не первинне призначення пенсії, тому при її обчисленні застосовано середній показник за 2014 - 2016 роки. ОСОБА_1 звертає увагу, що він не звертався до відповідача із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший в межах одного Закону, а вперше просив призначити йому пенсію відповідно до Закону №1058-IV, який передбачає інші умови та підстави призначення пенсії. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо переведення його з одного виду пенсії на інший в межах одного закону та просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 28.05.2019 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою суду від 28.05.2019 витребувано у відповідача матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .

Від відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали про витребування доказів (вх.23771 від 10.06.2019) та відзив на позовну заяву (вх.25164 від 19.06.2019), в якому Управління зазначає, що з 25.08.2011 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоров`я. У зв`язку з досягненням пенсійного віку позивач звернувся до управління з заявою про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Заява Управлінням задоволена, позивача переведено на пенсію за віком, при призначенні якої застосовано показник середньої заробітної плати за 2014, 2015 та 2016 роки у відповідності до ч.3 ст.45 Закону України №1058-IV. Вважає такі дії Управління правомірними, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі наданих сторонами письмових доказів судом встановлено такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та з 25.08.2011 йому призначено пенсію за вислугою років як працівнику охорони здоров`я відповідно до пункту «е» статті 55 Закону №1788-XII (а.с.19).

29 грудня 2019 року позивач досяг 60-річного віку, у зв`язку з чим 10.01.2019 у зв`язку з чим звернувся до Управління із заявою про призначення / перерахунок пенсії за віком (а.с.42).

З 10.01.2019 позивачу призначена та виплачується пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV (а.с.46).

Листом від 12.02.2019 №41/П-9 Управління повідомило позивача, що на підставі його заяви з питання перерахунку пенсії з пенсії за вислугу років на пенсію за віком та по стажу, пенсія позивача перерахована з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до ст.45 Закону №1058-IV із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки. Крім того, з посиланням на положення ч.3 ст.45 Закону №1058-IV повідомлено, що оскільки проведено перерахунок на інший вид пенсії, а не первинне призначення пенсії, тому при застосовано показник середньої заробітної плати, який враховувався під час перерахунку попереднього виду пенсії. Законних підстав для перерахунку пенсії позивачу за віком із застосуванням середньої заробітної плати за 2017- 2018 роки немає (а.с.7).

Вважаючи протиправним дії відповідача щодо проведеного перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених позовних вимог та оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача та підставі поданих сторонами письмових доказів, наявних в матеріалах справи, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 ст.2 Закону №1058-IV перший рівень у системи пенсійного забезпечення в Україні складає солідарна система загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - солідарна система), що базується на засадах солідарності і субсидування та здійснення виплати пенсій і надання соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду на умовах та в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно зі ст.10 Закону №1058-IV, особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Отже, Законом №1058-IV передбачено чіткий перелік видів пенсії, які призначаються за цим законом, а також визначено право вибору виду пенсії.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.2 Закону №1058-IV, для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

З матеріалів справи встановлено, що, отримуючи пенсію за вислугу років, призначену згідно з Законом №1788-XII, позивач набув право на отримання пенсії за віком на підставі Закону №1058-IV, та реалізував це право, звернувшись до Управління з відповідною заявою.

Суд звертає увагу на те, що отримувана позивачем пенсія за вислугу років як працівником охорони здоров`я відповідно Закону №1788-XII - це спеціальна пенсія, яка виплачується певним категоріям осіб за наявності особливих умов, у той час як пенсія за віком є загальнодержавною пенсією у солідарній системі пенсійного забезпечення, призначення якої здійснюється на умовах рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат з урахуванням виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи той факт, що до моменту звернення за призначенням пенсії за віком позивач не отримував жодних пенсійних виплат на підставі Закону №1058-IV, суд дійшов висновку, що право на пенсію за віком виникло у позивача вперше, і в даному випадку не могло бути здійснено перехід на інший вид пенсії, оскільки попередня пенсія отримувалась позивачем як спеціальним суб`єктом та на підставі іншого нормативно-правового акту.

При цьому, суд критично оцінює посилання Управління на норму ч.3 ст.45 Закону №1058-IV з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що незмінний показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії застосовується у випадку переведення пенсіонера з одного виду пенсії на інший, але в умовах, якщо попередня пенсія була призначена йому на підставі саме Закону №1058-IV.

Разом з тим, відповідно до встановлених судом обставин справи, мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною 2 ст. 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Позивач звернувся до Управління про призначення пенсії за віком у 2019 році.

Отже, при призначенні пенсії позивачу має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2016-2018 роки.

Вказані висновки щодо застосування норм права узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 31.10.2018 по справі №876/5312/17 (№577/2576/17) (Провадження №11-731апп18), та повинні застосовуватись до спірних правовідносин на виконання ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і ч.5 ст.242 КАС України.

З огляду на те, що Закон №1788-XII передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-ІV позивач звернувся вперше, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не застосовано при розрахунку розміру пенсії позивача показник середньої заробітної плати по Україні за 2016, 2017, 2018 роки.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, та, з метою відновлення порушеного права позивача, слід зобов`язати Управління здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 10.01.2019 року з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016, 2017, 2018 роки.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, понесені позивачем судові витрати на зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

Зобов`язати Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя перерахувати 10 січня 2019 року призначену ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2016, 2017, 2018 роки, та виплатити нараховану пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.

2. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя судові витрати у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

4. Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України, м.Запоріжжя, місцезнаходження: 69076, м.Запоріжжя, вул.Запорозького козацтва, буд.25А; .

Повне судове рішення складено 27.06.2019.

Суддя М.О. Семененко