Справа № 640/6264/19
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6264/19 Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Планета Кіно» на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 25 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Планета Кіно» до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Планета Кіно» звернулося до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання неправомірними дії відповідача щодо організації конкурсу на право оренди нежитлової будівлі на вул. Велика Васильківська, буд.19, літ. «А» у м.Києві; зобов`язання Департаменту комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської адміністрації) утриматися від проведення конкурсу на право оренди нежитлової будівлі на вул. Велика Васильківська, буд.19, літ. «А» у м.Києві до усунення порушень законодавства при його організації.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 25 квітня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у зв`язку з тим, що вказаний спір не є публічно-правовим у розумінні КАС України, а тому його не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 25 квітня 2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. На думку апелянта, зазначена ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, оскільки вказаний спір є публічно-правовим у розумінні КАС України, а тому його належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Апелянт зазначає, що в позові не ставилися вимоги щодо права власності чи іншого речового права на майно. В позові відсутні також й інші підстави, вказані як у п.6 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України так і в інших нормах вказаного кодексу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми процесуального права, а тому ухвала є законною та обґрунтованою. Також відповідач зазначив, що позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з аналогічною позовною заявою, провадження за якою, згідно ухвали Господарського суду м.Києва від 24.04.2019 року у справі № 910/5295/19 було відкрито.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (ст.3 КАС України).

Згідно ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, або такий, що йому не суперечить.

За правилами пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Пунктом 2 частини першої статті 287 Господарського кодексу України передбачено, що орендодавцями щодо державного та комунального майна є органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим або місцевими радами управляти майном, - відповідно щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим або є у комунальній власності.

Як вбачається з матеріалів позову, предметом даного позову є неправомірні дії відповідача щодо організації конкурсу на право оренди нежитлової будівлі, які на думку позивача, порушують його права, як суб`єкта який має намір прийняти участь у конкурсі на право оренди нежитлової будівлі.

Колегія суддів зазначає, що зазначений спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а носить приватноправовий характер, зокрема захист майнового права позивача, що виключає розгляд справи у порядку адміністративного судочинства.

На думку колегії суддів, за суб`єктним складом сторін та характером спірних відносин ця справа підлягає розгляду у порядку, визначеному ГПК.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 22.03.2017 року у справі № 815/562/15.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 25 квітня 2019 року відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Планета Кіно» залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 25 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 26 червня 2019 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І.Мєзєнцев