Справа № 676/3336/17
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/3336/17

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бондар О.О.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

26 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2019 року (ухвалене у м. Кам`янець-Подільському 21 лютого 2019 року о 10:29, повний текст якого виготовлено 22 лютого 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільської міської ради, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Кам`янець-Подільської міської ради, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення Кам`янець-Подільської міської ради №5/8 від 23.02.2016 «Про затвердження реєстру майна комунальної власності територіальної громади міста Кам`янця Подільського» в частині затвердження реєстру №2 «будівель і приміщень комунальної власності м. Кам`янець Подільського, мереж та інших нерухомих об`єктів, які знаходяться на балансі Департаменту економіки та розвитку інфраструктури міста» за №205 та за №214.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2019 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2019 року з порушенням норм процесуального права. На думку, позивача оскаржуване судове рішення ухвалене неповноважним складом суду, адже безпідставно відхилено клопотання позивача про відвід судді Бондара О.О., який відмовив позивачу у задоволенні цивільного позову у справі №676/1417/17. Також, позивач зазначає, що суд не надав правової оцінки документам, які містяться в матеріалах справи, ухилився від встановлення обставин справи.

Щодо порушень норм матеріального права позивач зазначає, що спірне рішення відповідача прийнято за відсутності на те відповідних повноважень, всупереч інтересів територіальної громади міста Кам`янець-Подільського. Позивач наголошує, що об`єкти прийняті на баланс міста Кам`янець-Подільського на підставі спірного рішення знаходяться на землях історико-культурного призначення, при цьому відповідачем не дотримано порядку прийняття на баланс таких об`єктів. Вказане майно не перебувало у комунальній власності Кам`янець-Подільської міської ради, а є безхазяйним.

В спростування висновку суду першої інстанції про недоведеність порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача внаслідок прийняття спірного рішення, позивач зазначає, що оскаржуване рішення порушує інтереси територіальної громади міста Кам`янець-Подільського, а отже і її як члена цієї громади. Крім того, внаслідок прийняття спірного рішення порушено право позивача на вільне користування майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 , так як фундаменти об`єктів теж знаходяться на АДРЕСА_2 і їх розкриття завдає шкоди дорожньому полотну єдиної дороги до житла позивача, що перешкоджає вільному проїзду та проходу до її будинку.

Представник відповідача подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зазначив про відсутність законних підстав для відводу судді Бондаря О.О. від розгляду даної справи, а також зауважив, що судом першої інстанції надано належну правову оцінку обставинам справи.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2019 року розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні на 14:00 20 червня 2019 року.

У вказаний час сторони в судове засідання не з`явились, поважних представників у судове засідання не направили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, тому з огляду на норми п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд ухвалою від 20.06.2019 перейшов з відкритого судового засідання до розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Рішенням 8 сесії VII скликання Кам`янець-Подільської міської ради «Про затвердження реєстру майна комунальної власності територіальної громади міста Кам`янець-Подільського» №5/8 від 23.02.2016 затверджено реєстр майна комунальної власності територіальної громади міста Кам`янець-Подільського згідно додатків 1, 2. Визнано такими, що втратили чинність рішення міської ради від 21.02.2014 року №11/58, від 03.06.2014 року №9/64, від 14.10.2014 року №14/69.

Згідно Витягу із додатка 2 до рішення від 23.02.2016 №5/8 Реєстр №2 «будівель та приміщень комунальної власності м. Кам`янець-Подільського, мереж та інших нерухомих об`єктів, які знаходяться на балансі в департаменті економіки та розвитку інфраструктури міста» вбачається, що на балансі Департаменту економіки та розвитку інфраструктури міста знаходяться: фундамент втраченої історичної забудови по АДРЕСА_2 та фундамент втраченої забудови по АДРЕСА_3, балансовою вартістю 71421 грн.

В листі №08-14/430 від 18.04.2017 Департамент економіки та розвитку інфраструктури міста повідомив, що 10.10.2016 між Департаментом економіки та розвитку інфраструктури міста та ФОП ОСОБА_2 на підставі протоколу комісії від 29.09.2016 №2, яка діє на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 25.08.2016 №1081 «Про затвердження методики по процедурі розкриття фундаментів» укладено договір про розкриття фундаментів. Рішення від 25.08.2016 №1081 втратило чинність на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 06.04.2017 №352 «Про затвердження методики розкриття фундаментів втраченої забудови на території НІАЗ «Кам`янець» в новій редакції» в якому ширше викладено процедуру розкриття фундаментів втраченої забудови. На підставі вказаного договору про розкриття фундаментів від 10.10.2016 між ФОП ОСОБА_2 та ДП «Науково-дослідний центр «Охоронна археологічна служба України» укладено договір на здійснення археологічних досліджень та розкопок на ділянках фундаментів по АДРЕСА_2 .

Позивач вважає протиправним рішення від 23.02.2016 №5/8 в частині взяття на баланс Кам`янець-Подільської міської ради вказаних об`єктів за номерами №205 та №214 згідно Реєстру №2.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено порушення її прав спірним рішенням відповідача.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Частина 1 статті 36 КАС України передбачає, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Статті 37 КАС України передбачає недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку не було зазначених підстав для відводу судді Бондара О.О. від розгляду даної справи, відповідно відсутні підстави вважати, що оскаржуване судове рішення ухвалене неповноважним складом суду. При цьому, доводи позивача щодо наявності підстав для відводу судді Бондара О.О. розглянуті судом першої інстанції у передбаченому КАС України порядку про що свідчить ухвала Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2018 року.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку.

Статтею 2 КАС України встановлено, що звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. А тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам), є предметом судового захисту.

Заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду містить правові наслідки для позивача. У свою чергу заінтересованість також повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому. Тому для відкриття провадження у справі недостатньо лише твердження позивача, наведеного у позовній заяві, про порушення права, свободи або законного інтересу.

За приписами частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що умовою звернення до суду з позовом про визнання незаконним (протиправним) рішення органу місцевого самоврядування є заінтересованість позивача.

У разі встановлення обставин, що свідчать про очевидну відсутність законного інтересу (матеріально-правової заінтересованості), адміністративний суд не має юрисдикції для розгляду справи і відмовляє у відкритті адміністративного провадження.

Якщо ж очевидних ознак відсутності матеріально-правової зацікавленості на стадії відкриття провадження не встановлено, суд, за наявності інших законних передумов, відкриває провадження. Якщо очевидні ознаки відсутності матеріально-правової зацікавленості виявлені після відкриття провадження, суд має право закрити провадження.

Оскільки йдеться про обмеження доступу до судочинства, очевидність відсутності у позивача законного інтересу повинна бути поза межами обґрунтованого сумніву. Якщо такий сумнів є, він повинен тлумачитися на користь позивача, а отже у цьому випадку суд повинен розглянути справу по суті. Це питання повинно вирішуватися, насамперед, судом першої інстанції, який має широку дискрецію.

Законний інтерес може бути захищено судом, якщо позивач вважає, що його законний інтерес, за захистом якого він звернувся до суду: а) порушено (щодо протиправних діянь, які мали місце і припинилися); б) або порушується (щодо протиправних діянь, які тривають); в) або створюються перешкоди для його реалізації (щодо протиправних діянь, які тривають і є перешкодами для реалізації права в теперішньому або в майбутньому часі); г) або є інші ущемлення законних інтересів.

З наведеного слідує необхідність з`ясування судом обставин, що свідчать про порушення інтересу. Позивач повинен довести, що він має законний інтерес і є потерпілим від порушення цього інтересу з боку суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №522/3665/17, а також Великою Палатою Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі №800/489/17, від 16 жовтня 2018 року у справі №9901/415/18, від 06 лютого 2019 року у справі №9901/815/18.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтовуючи порушення її прав рішенням Кам`янець-Подільської міської ради №5/8 від 23.02.2016, позивач зазначає про створення перешкод у користуванні належним їй майном внаслідок реалізації положень вказаного рішення. Однак, суд зазначає, що порушення про які зазначає позивач опосередковано пов`язані із прийняттям рішення №5/8 від 23.02.2016 та безпосередньо не зумовлені таким рішенням. Отже, рішення Кам`янець-Подільської міської ради №5/8 від 23.02.2016 не порушує права позивача, в тому числі і як члена територіальної громади міста Кам`янець-Подільського.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи позивача про те, що взяття відповідачем на баланс вказаних об`єктів свідчить про незаконне заволодіння відповідачем вказаними об`єктами з метою подальшої передачі таких об`єктів третім особам. Суд зазначає, що прийняття вказаних об`єктів на баланс не свідчить про набуття відповідачем права власності на вказані об`єкти, водночас, відсутність права власності на об`єкт не є перешкодою у прийнятті такого об`єкту на баланс органом місцевого самоврядування.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України», «Проніна проти України» та «Серявін та інші проти України»: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії».

З огляду на наведене апеляційний суд надав правову оцінку виключно визначальним доводам апеляційної скарги, при цьому суд зауважує, що це жодним чином не відобразилось на повноті та об`єктивності дослідження судом обставин справи та вплинуло на результат апеляційного розгляду.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.