Справа № 855/206/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/206/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Степанюка А.Г.,

суддів: Губської Л.В., Епель О.В.,

за участю секретаря Ліневської В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Войтік Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання незаконною та скасування постанови в частині і зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної виборчої комісії (далі - Відповідач, ЦВК) про:

- визнання незаконною та скасування постанови Центральної виборчої комісії від 25 червня 2019 року №1318 в частині відмови ОСОБА_1 у реєстрації кандидата у народні депутати України, висунутому у порядку самовисування в одномандатному виборчому окрузі №222 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року;

- зобов`язання Центральної виборчої комісії зареєструвати ОСОБА_1 кандидатом у народні депутати України, висунутому у порядку самовисування в одномандатному виборчому окрузі №222 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання вимог Закону України «Про вибори народних депутатів України» Позивачем до заяви про реєстрацію кандидатом у народні депутати України було додано документ про внесення грошової застави в установленому розмірі. При цьому, на переконання ОСОБА_1 , помилкове зазначення працівником банку в якості платника ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , не може мати наслідком висновок про ненадання Позивачем документу про внесення грошової застави з огляду на цільове призначення платежу, а також лист АТ КБ «Приватбанк», в якому підтверджуються дані обставини. Викладене, на думку Позивача, свідчить про те, що мала місце технічна помилка, що, в силу положень ч. 3 ст. 60 Закону України «Про вибори народних депутатів України» не може бути підставою для відмови в реєстрації кандидата у депутати. Крім того, наголошує, що жодним нормативним актом не передбачено про обов`язок кандидата забезпечувати сплату коштів в якості грошової застави виключно особисто, а не через третю особу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2019 року відкрито провадження у справі, встановлено Відповідачу строк на подачу відзиву на позов, витребувано докази і встановлено строк для їх подання та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11:00 28.06.2019 року .

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому він просить відмовити в його задоволенні у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів з посиланням на правову позицію Верховного Суду у справі №855/154/19, зазначає, що постанова ЦВК від 25.06.2019 року №1318 в частині, що стосується ОСОБА_1 , прийнята у межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, оскільки додана до заяви про реєстрацію кандидатом у депутати квитанція свідчить, що грошову заставу внесено неналежною особою з огляду на зазначення у ній платником ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 .

У судовому засіданні Позивач заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Додатково зазначив, що оскільки не мав можливості самостійно сплатити кошти у банку без картки АТ КБ «Приватбанк», то сплата коштів здійснювалася його товаришем ОСОБА_2 . Разом з тим, підкреслив, що самостійно заповнював реквізити квитанції.

Представник Відповідача проти задоволення позову заперечував з викладених у відзиві підстав, наголошуючи на його необґрунтованості. Крім того, підкреслив, що лист АТ КБ «Приватбанк» до ЦВК не надавався, а Позивачем самостійно не спростовується твердження Відповідача про те, що сплата коштів здійснювалася не ним особисто.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів встановила.

ОСОБА_1 20.06.2019 року звернувся до ЦВК із заявою про реєстрацію кандидатом у депутати, який балотується в одномандатному окрузі в порядку самовисування. До вказаної заяви Позивачем були додані: заява про самовисування; автобіографія кандидата в депутати; декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, кандидата у депутати відповідно до статті 57 цього Закону; заява про наявність (відсутність) заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання; документа про внесення грошової застави; 4 фотографії кандидата; ксерокопії першої та другої сторінок паспорта громадянина України кандидата.

Постановою Центральної виборчої комісії від 25.06.2019 року №1318 відмовлено, зокрема, ОСОБА_1 у реєстрації кандидатом у народні депутати України, висунутого у порядку самовисування в одномандатному виборчому окрузі №222 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року (далі - постанова №1318). Прийняте рішення обґрунтоване тим, що в порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України» до заяви не додано документ про внесення грошової застави, адже квитанція, платником в якій зазначено ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , попри цільове призначення платежу, не може вважатися документом, що підтверджує сплату грошової застави саме Позивачем.

Не погоджуючись із викладеним у постанові №1318 рішенням, Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Законами України «Про вибори народних депутатів України», «Про Центральну виборчу комісію».

Відповідно до ч. 3 ст. 77 Конституції України порядок проведення виборів народних депутатів України встановлюється законом.

Спеціальним законом, який регламентує порядок проведення виборів народних депутатів України, у тому числі порядок і умови висування та реєстрації кандидатів у народні депутати України, є Закон України «Про вибори народних депутатів України» (далі - Закон).

Приписи п. 6 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» визначають, що Центральна виборча комісія реєструє кандидатів у народні депутати України в порядку, встановленому законом.

За правилами п. 4 ч. 2 ст. 55 Закону Центральна виборча комісія реєструє кандидата у депутати, який балотується в одномандатному окрузі в порядку самовисування, за умови пред`явлення ним особисто одного із документів, передбачених пунктами 1 або 2 частини третьої статті 2 цього Закону, та отримання нею таких документів, зокрема, документа про внесення грошової застави відповідно до статті 56 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, зі змісту довідки, виданої ЦВК Позивачу, 20.06.2019 року для реєстрації кандидатом у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі №222 ОСОБА_1 особисто пред`явлено паспорт та подані, а Центральною виборчою комісією прийняті, такі документи: заява про самовисування кандидатом у народні депутати України; автобіографія кандидата в депутати на паперовому носії та в електронному вигляді; документ про внесення грошової застави; 4 фотографії кандидата розміром 4х6 сантиметрів на паперовому носії та в електронному вигляді; ксерокопії першої та другої сторінок паспорта громадянина України кандидата; передвиборна програма кандидата у депутати на паперовому носії та в електронному вигляді.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону кандидат у депутати, який балотується в одномандатному окрузі в порядку самовисування, після початку виборчого процесу та до подання документів Центральній виборчій комісії для реєстрації вносить на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії грошову заставу в розмірі десяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 3 ст. 56 Закону у разі прийняття Центральною виборчою комісією рішення про відмову в реєстрації кандидата у депутати, який балотується в одномандатному окрузі в порядку самовисування, внесена грошова застава повертається у п`ятиденний строк після прийняття відповідного рішення на визначений відповідним кандидатом у депутати рахунок.

Приписи ч. 6 ст. 56 Закону визначають, що грошова застава, внесена кандидатом у депутати, який балотувався в одномандатному окрузі в порядку самовисування, повертається у разі, якщо за підсумками виборів кандидат визнаний обраним в одномандатному окрузі, у восьмиденний строк з дня офіційного оприлюднення результатів виборів депутатів на рахунок, вказаний у заяві, поданій до Центральної виборчої комісії обраним народним депутатом.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що документ про внесення грошової застави має відображати: здійснення оплати грошової застави саме кандидатом, який балотується в одномандатному виборчому окрузі та подає документи для реєстрації; здійснення оплати кандидатом до подання документів до Комісії для реєстрації; здійснення оплати на спеціальний рахунок ЦВК, відкритий для зарахування грошової застави; внесення грошових коштів в розмірі десяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Водночас, як вбачається з наявної у матеріалах копії банківської квитанції АТКБ «Приватбанк» від 20.06.2019 року №0.0..1, готівкові кошти у сумі 41 730,00 грн. з призначенням платежу «Грошова застава кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 » було внесено ОСОБА_2 (а.с. 13).

Надаючи оцінку посиланню Позивача на те, що у згаданому платіжному документі відомості про платника вказані невірно через помилку працівника банку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. п. 1.23, 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон про платіжні системи) переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому в готівковій формі. Помилковий переказ - рух певної суми коштів, унаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний переказ - рух певної суми коштів, унаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі.

Згідно п. 33.2 ст. 33 Закону про платіжні системи, п. 3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22, платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним у документі на переказ, у тому числі за дані, зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу», суті операції, щодо якої здійснюється переказ.

Разом з тим, у судовому засіданні Позивач самостійно підтвердив, що квитанція про переказ у безготівковому порядку на спеціальний рахунок ЦВК коштів, яка залишилися у відділенні банку, містить підпис, яким засвідчено, що «клієнт перевірив та підтверджує правильність зазначених реквізитів». Тобто, клієнт банку погодився з відповідністю інформації, зазначеної у документі на переказ грошових коштів, про те, що платником є ОСОБА_2 .

Крім того, відповідно до виписки про рух коштів на рахунку Центральної виборчої комісії за 20.06.2019 року на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії надійшли кошти в сумі 41 730,00 грн. з призначенням платежу «Грошова застава кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 », внесено ОСОБА_2 (порядковий №746).

Таким чином, суд вважає, що ЦВК дійшла обґрунтованого висновку про те, що передбачений п. 4 ч. 2 ст. 55 Закону документ про внесення грошової застави ОСОБА_1 відповідно до ст. 56 Закону подано не було.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що лист АТКБ «Приватбанк» від 27.06.2019 року №20.1.0.0.0/7-20190627/500 (а.с. 14), який, на думку Позивача, підтверджує, що квитанція про внесення грошової застави кандидата у народні депутати України містила невірно вказані реквізити, а саме платника, не відповідає критеріям належності, допустимості та достовірності доказів, як передбачено приписами ст. ст. 73-75 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, даний лист надіслано на адресу ЦВК банком 27.06.2019 року, тобто після ухвалення Відповідачем рішення про відмову в реєстрації Позивача кандидатом в народні депутати. При цьому інших документів, які б надали ЦВК можливість встановити, що саме ОСОБА_1 внесено грошову заставу кандидата, до Відповідача не надходило та матеріали справи не містять.

Посилання Позивача на норми ч. 3 ст. 60 Закону, відповідно до яких помилки і неточності, виявлені в поданих кандидатами на реєстрацію документах, підлягають виправленню і не є підставою для відмови в реєстрації кандидата в депутати, суд вважає помилковим з огляду на таке.

Якщо у документі пропущена буква або слово, використано невдалий чи неточний термін, словосполучення, або не тотожне речення і це не є перешкодою для розуміння змісту викладених даних, але викладена інформація спрямована на виконання норми законодавства, тоді це має вважатися помилкою, що підлягає виправленню або уточненню. Якщо ж документ оформлено неналежним чином, тобто у ньому містяться не всі необхідні та важливі дані, що за Законом повинні бути вказані, або відсутні підпис, печатка та інші необхідні реквізити, тоді слід вважати, що документ відсутній.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 року у справі №855/150/19 та від 26.06.2019 року у справі №855/154/19.

Натомість, на переконання судової колегії, внесення грошових коштів на спеціальний рахунок ЦВК іншою, ніж визначено Законом особою, не може вважатися помилкою або неточністю, яку можна виправити.

Наведений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.06.2019 року у справі №855/154/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно абз. 5 п. 1 Роз`яснень щодо застосування деяких положень Закону України «Про вибори народних депутатів України» під час реєстрації кандидатів у народні депутати України, затверджених постановою ЦВК від 29.05.2019 року №909, документ вважається таким, що не поданий для реєстрації кандидатом у депутати, у разі відсутності в ньому відомостей, які обов`язково повинні міститися у такому документі згідно з вимогами Закону.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 60 Закону Центральна виборча комісія відмовляє в реєстрації кандидата (кандидатів) у депутати в разі відсутності документів, зазначених у частині першій статті 54 чи частинах першій або другій статті 55 цього Закону.

Враховуючи викладене, зважаючи на фіксування у документі про сплату грошової застави інформації, що остання сплачена іншою особою, а не кандидатом у народні депутати, колегія суддів вважає постанову ЦВК від 25.06.2019 року №1318 в частині, що стосується ОСОБА_1 такою, що прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Викладене, у свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для її скасування та, як наслідок задоволення позовних вимог в указаній частині.

З урахуванням наведеного, не підлягає задоволенню й вимога про зобов`язання ЦВК зареєструвати Позивача кандидатом в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі №222 на позачергових виборах народних депутатів України 21.07.2019 року як така, що є похідною від позовної вимоги про скасування в частині постанови №1318, про необґрунтованість якої зазначено вище.

При цьому, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини та докази у їх сукупності, судова колегія приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законами України «Про Центральну виборчу комісію» та «Про вибори народних депутатів України», ст. ст. 2, 4, 5, 139, 143, 194, 241, 246, 250, 268, 269, 271, 272, 273, 278 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання незаконною та скасування постанови в частині і зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження в порядку ч. 1 ст. 272 КАС України та може бути оскаржене безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у дводенний строк у порядку, встановленому ч. 2 ст. 278 КАС України.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді: Л.В. Губська

О.В. Епель

Головуючий суддя Степанюк Анатолій Германович

Судді: Епель Оксана Володимирівна

Губська Людмила Вікторівна