Справа № 620/990/19
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року Чернігів Справа № 620/990/19

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

судді Баргаміної Н.М.,

при секретарі Федорок К.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі територіального органу Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про визнання дій протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі територіального органу Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про визнання дій Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області щодо видання постанов № 095515 від 12.02.2019 та № 106475 від 05.03.2019 протиправними, скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області № 106475 від 05.03.2019 та постанови № 095515 від 12.02.2019 про застосування адміністративно-господарських штрафів до позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувані постанови є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки наявність чи відсутність бланку протоколу про адаптацію тахографа або бланку тахокарти не можуть бути підставою для накладення адміністративно-господарського штрафу за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Щодо оскарження постанови № 095515 від 12.02.2019 позивач також зазначає, що відповідно до транспортної накладної № 345603821 від 14.01.2019 він здійснював перевезення вантажу в якості водія від автомобільного перевізника ЕЛТІКС+ТОВ та не є перевізником в розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт». Крім того, вказує, що для обліку робочого часу і часу відпочинку оформив індивідуальну контрольну книжку, що допускається для внутрішніх перевезень.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки в ході проведення перевірок транспортного засобу DAF д.н.з. НОМЕР_1 , що належить позивачу, було встановлено, що у водія відсутні документи, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме 14.01.2019 встановлено відсутність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, а 01.02.2019 - заповнених тахокарт у кількості передбаченій ЕУТР з 04.01.2019 по 01.02.2019 або підтвердження діяльності водія. В зв`язку з виявленими порушеннями складено акти додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та за результатами розгляду справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт винесено постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів. Вказує, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження юридичного факту передачі права власності чи права користування транспортним засобом, а на момент проведення перевірки позивач був єдиним власником вищевказаного автомобіля.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 27.06.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, клопотання відповідача про заміну відповідача на належного повернуто без розгляду.

Вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

За результатами перевірки транспортного засобу марки DAF д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу, фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2, був складений акт № 130851 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 14.01.2019, яким зафіксовано надання послуг із перевезення вантажу згідно ТТН транспортним засобом, який обладнаний аналоговим тахографом без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, передбаченого пунктом 3.3 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385. Водій зі змістом порушення був ознайомлений, від підпису та пояснень відмовився (а.с. 58).

Листом Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області № 89/41/1-19 від 28.01.2019 позивач був повідомлений про розгляд 12.02.2019 справи про порушення ним законодавства про автомобільний транспорт (а.с. 60).

Начальником Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області 12.02.2019 на підставі зазначеного акту перевірки прийнято постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу № 095515, якою стягнуто з позивача штраф у сумі 1700 грн. (а.с. 62).

Також, за результатами перевірки даного транспортного засобу, був складений акт № 134126 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 01.02.2019, яким зафіксовано надання послуг із перевезення вантажів згідно ТТН транспортним засобом, який обладнаний аналоговим тахографом без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме заповнених тахокарт у кількості, що передбачена ЕУТР з 04.01.2019 по 01.02.2019 згідно пункту 3.3 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 або бланку підтвердження діяльності водія. Водію було роз`яснено суть порушення, від підпису, пояснень відмовився (а.с. 59).

Листом Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області № 399/41/1-19 від 19.02.2019 позивач був повідомлений про розгляд 05.03.2019 справи про порушення ним законодавства про автомобільний транспорт (а.с. 61).

Начальником Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області 05.03.2019 на підставі зазначеного акту перевірки прийнято постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу № 106475, якою стягнуто з позивача штраф у сумі 1700 грн. (а.с. 63).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно підпункту 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (підпункт 19 пункту 5 Положення).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Відповідно до абзаців другого, десятого пункту 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку.

Пункт 21 вказаного Порядку передбачає, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

У відповідності до вимог частин першої та другої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Абзацом 2 частини другої статті 49 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку встановлює Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106 (далі - Положення про робочий час і час відпочинку водіїв).

Пунктом 1.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв передбачено, що вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Згідно пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (пункт 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв).

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначає Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за № 946/18241 (далі - Інструкція).

Згідно пункту 1.3 Інструкції ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

В силу пункту 3.3 Інструкції водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції (пункт 3.6 Інструкції).

Аналіз вищевказаного дає суду підстави зробити висновок, що зазначеними нормами чинного законодавства чітко врегульовані вимоги встановлення, технічного обслуговування та використання тахографів, які передбачені для автомобільних перевізників та водіїв, що здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами вагою понад 3,5 тонни.

При цьому, наявність встановленого на транспортному засобі тахографа покладає на автомобільного перевізника обов`язок його періодичної повірки, тримання при собі протоколу перевірки та адаптації тахографа, заповнених тахокарт у кількості, що передбачена ЕУТР, а також пред`явлення їх особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху.

Суд зазначає, що можливість використання водієм індивідуальної контрольної книги передбачена лише у випадках, коли транспортний засіб не обладнаний тахографом, і не розповсюджується на випадки, коли такий прилад встановлений у транспортному засобі, однак його використання неможливе у зв`язку з непроведенням обов`язкової перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Так, зі змісту статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» слідує, що вказаний у цій статті перелік документів не є вичерпним, тобто законодавцем передбачено можливість його доповнення іншими визначеними законодавством документами, зокрема, такими документами є протокол перевірки та адаптації тахографа та заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЕУТР.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац третій частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідачем було здійснено перевезення вантажів автомобілем, що обладнаний тахографом, 14.01.2019 за відсутності протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу та 01.02.2019 без заповнених тахокарт у кількості, що передбачена ЕУТР з 04.01.2019 по 01.02.2019.

Отже, враховуючи вищевикладене, службовими особами Укртрансбезпеки правомірно було складено акти проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом № 130851 від 14.01.2019 та № 134126 від 01.02.2019.

Відповідно до пунктів 26-27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Як вже було встановлено судом, позивача було повідомлено про розгляд справ в установленому порядку, документів на спростування фактів, викладених в актах перевірки, він не надав.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на невірно застосовану норму при притягненні до відповідальності, оскільки відповідачем не перевірялися порушення режимів праці та відпочинку водієм транспортного засобу, натомість перевірялася наявність документів, необхідних для здійснення внутрішніх перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Таким чином, враховуючи підтвердження факту перевезення вантажу 14.01.2019 за відсутності протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу та 01.02.2019 без заповнених тахокарт у кількості, що передбачена ЕУТР з 04.01.2019 по 01.02.2019, що є порушення законодавства про автомобільний транспорт, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно було винесено постанови про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу № 095515 від 12.02.2019 та № 106475 від 05.03.2019.

Щодо посилання позивача, що під час здійснення перевезення 14.01.2019 він не був перевізником, а тільки водієм від перевізника ЕЛТІКС+ТОВ, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що власником транспортного засобу марки DAF д.н.з. НОМЕР_2 є позивач - ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 18).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з пунктом 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представник зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Таким чином, власник транспортного засобу в разі передачі транспортного засобу в тимчасове користування зобов`язаний здійснити перереєстрацію такого транспортного засобу, а водій, здійснюючи перевезення вантажів зобов`язаний надавати для перевірки не лише свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, але й документи, на підставі яких використовується транспортний засіб (договір оренди або тимчасовий реєстраційний талон).

Так, суду не було надано доказів на підтвердження передачі позивачем транспортного засобу марки DAF д.н.з. НОМЕР_2 перевізнику ЕЛТІКС+ТОВ та використання останнім вказаного транспортного засобу у своїй господарській діяльності.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (просп. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ) в особі територіального органу Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області (вул. П`ятницька, 39/606, м. Чернігів, 14000) про визнання дій протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.07.2019.

Суддя Н.М. Баргаміна