Справа № 303/3094/19
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/6194/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Гінди О. М., Качмара В. Я.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сохацького Анатолія Миколайовича на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 травня 2019 року у справі № 303/3094/19 за адміністративним позовом Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про продовження строку затримання до прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні,-

суддя в 1-й інстанції Гутій О. В.

час ухвалення рішення 16.05.2019 року,

місце ухвалення рішення м. Мукачево,

дата складання повного тексту рішення 16.05.2019 року

в с т а н о в и в:

Позивач Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся в суд з позовом до відповідача громадянина Сомалі ОСОБА_1 , в якому просив продовжити строк затримання відповідача до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, але не більше, як на 18 місяців.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 травня 2019 року позов задоволено. Продовжено строк затримання громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні на шість місяців, а саме: до 16 листопада 2019 року.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що за період тримання відповідача у пункті тимчасового перебування іноземців його можна було ідентифікувати в повному обсязі, оскільки останній співпрацює з органами міграційної служби, а тому підстав для задоволення позову немає. Просить скасувати оскаржуване рішення, та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в їх відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 травня 2018 року рішенням Мукачівського міськрайонного суду відносно відповідача вирішено питання про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, до завершення процедури прийняття рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні (а.с. 6).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 листопада 2018 року строк затримання відповідача було продовжено до 21 травня 2019 року.

Згідно з повідомленням Головного Управління Державної міграційної служби України на запит № 21/4016 від 06 травня 2019 року по справі № 807/223/17 за позовом громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_1 до Головного Управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області про скасування рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду України від 05 лютого 2019 року Головного Управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області відмовлено у відкритті Касаційного провадження

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що остаточне рішення за заявою громадянина Сомалі ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, не прийнято, а тому строк затримання відповідача у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, необхідно продовжити.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який, в свою чергу, визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно ч.3 ст.9 вищезазначеного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Приписи ч.1 ст.26 цього Закону визначають, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства, ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно з ч.4 ст.30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Відповідно до п.11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

П.12 ст.289 КАС України передбачає, що про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

З системного аналізу правових норм вбачається, що під час вирішення адміністративного позову про продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, обов`язковому дослідженню судом підлягає, зокрема, неможливість ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

При цьому, на позивача покладено обов`язок висвітлити, які дії або заходи вживалися для ідентифікації іноземця або особи без громадянства або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу від 13 березня 2017року №18 про відмову у прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та зобов`язання останнього прийняти щодо ОСОБА_1 рішення про прийняття заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області від 13 березня 2017 року №18 про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, громадянина Сомалі ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 травня 2019 року начальник Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління П.Шварцман звернувся до Головного Управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області із запитом щодо надання інформації про результати розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянина Сомалі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також іншу інформацію, що може вплинути на розгляд судової справи (продовження терміну дії довідки за захистом в Україні, вилучення довідки, судове оскарження рішень міграційних органів тощо), що підтверджується листом №21/406 від 06 травня 2019 року (а.с.5).

08 травня 2019 року Головним Управлінням Державної міграційної служби України у Закарпатській області надано відповідь №2101.4.4-7233/21.3-19, в якій зазначено, що по справі № 807/223/17 за позовом громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_1 до Головного Управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області про скасування рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду України від 05 лютого 2019 року Головного Управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області відмовлено у відкритті Касаційного провадження.

Таким чином, з наведеного вище вбачається, що заява громадянина Сомалі ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, що потребує додаткового захисту, не розглянута, оскільки жодної інформації на спростування цього факту до матеріалів справи не долучено.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позивачем доведено необхідність продовження строку затримання відповідача, оскільки рішення за заявою громадянина Сомалі ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні не прийнято, а тому наявні правові підстави для продовження строку затримання громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні на шість місяців, а саме: до 16 листопада 2019 року.

Колегія суддів, вважає безпідставними покликання апелянта на те, що за період тримання відповідача у пункті тимчасового перебування іноземців його можна було ідентифікувати в повному обсязі, оскільки у спірних правовідносинах розглядається питання продовження строку затримання громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_1 з підстав розгляду заяви про визнання біженцем або особою, що потребує додаткового захисту.

Таким чином, доводи апелянта є безпідставними та не спростовують відповідних висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.229, 242, 243, 250, 289, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сохацького Анатолія Миколайовича залишити без задоволення, а рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 травня 2019 року у справі № 303/3094/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
Судді О. М. Гінда
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 24 червня 2019 року.