Справа № 640/3746/19
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 червня 2019 року № 640/3746/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа:Шевченківського районного відділу у м. Києві Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області
провизнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Шевченківського районного відділу у м. Києві Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві (далі - Шевченківський районний відділ у м. Києві ГУ ДМС України в м. Києві, відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про припинення провадження за заявою від 04 вересня 2018 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням та не пізніше ніж у двотижневий строк з дня надходження заяви надіслати її до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 13 вересня 2018 року відповідачем було протиправно припинено провадження за його заявою у зв`язку з відсутністю підтвердження юридичного факту проживання брата позивача на території України станом на 24 серпня 1991 року (рішення суду), оскільки ним був наданий документ, що підтверджував факт проживання його брата на території України на визначену дату, а саме довідку Донецької селищної ради Балаклійського району Харківської області від 17 травня 2018 року №02-26/515. У зв`язку з зазначеним, вважає рішення відповідача безпідставним та таким, що порушує його право на набуття громадянства України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Вказаною ухвалою суду відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), або заяву про визнання позову, а третій особі запропоновано надати письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог.

Також, вказаною ухвалою було залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Центральне міжрегіональне управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області.

Копію зазначеної ухвали представник третьої особи отримав 11 березня 2019 року, а відповідач - 18 травня 2019 року, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Проте, станом на день ухвалення рішення у справі, відповідач своїм правом не скористався, відзив на позовну заяву суду не надав, як і представник третьої особи письмових пояснень.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Шевченківський районний відділ у м. Києві Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві листом від 13 вересня 2018 року №4-664-18 повідомив позивача про те, що провадження за заявою від 04 вересня 2018 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, частина 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» припинено відповідно до пункту 89 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень №215 від 27 березня 2015 року, так, як позивачем не надано підтвердження юридичного факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року братом ОСОБА_1 (рішення суду).

Незгода із зазначеним рішенням відповідача, зумовила звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року №2235-III (далі - Закон №2235-III).

Так, відповідно до положень статті 2, пункту 2 статті 6, частин 1, 5, 8 статті 8, частини 6 статті 9 Закону №2235-III, законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах:

1) єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України;

2) запобігання виникненню випадків безгромадянства;

3) неможливості позбавлення громадянина України громадянства України;

4) визнання права громадянина України на зміну громадянства;

5) неможливості автоматичного набуття громадянства України іноземцем чи особою без громадянства внаслідок укладення шлюбу з громадянином України або набуття громадянства України його дружиною (чоловіком) та автоматичного припинення громадянства України одним з подружжя внаслідок припинення шлюбу або припинення громадянства України другим з подружжя;

6) рівності перед законом громадян України незалежно від підстав, порядку і моменту набуття ними громадянства України;

7) збереження громадянства України незалежно від місця проживання громадянина України.

Громадянство України набувається, зокрема, за територіальним походженням.

Особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Разом з тим, Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок №215), яким визначено перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Пунктом 1 Порядку №215 визначено, що для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом ІІ цього Порядку.

Відповідно до положень пункту 5 Порядку №215 заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто.

Під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном та подаються копії таких документів.

Згідно з пунктом 24 Порядку №215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає:

а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;

б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм);

в) один із таких документів:

- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;

- зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

- декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні;

- заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Пунктами 30 та 31 Порядку №215 визначено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також:

а) документ, що підтверджує факт народження рідних (повнорідних та неповнорідних) брата чи сестри заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з рідними (повнорідними та неповнорідними) братом чи сестрою, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також:

а) документ, що підтверджує факт постійного проживання рідних (повнорідних та неповнорідних) брата чи сестри заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з рідними (повнорідними та неповнорідними) братом чи сестрою, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Згідно з пунктом 89 Порядку №215 управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого подано документи щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, начальник управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.

Аналізом наведених положень законодавства, встановлено, що після звернення заявника із заявою, у даному випадку про оформлення набуття громадянства України, орган міграційної служби перевіряє відповідність поданих заявником документів вимогам законодавства України.

У разі їх невідповідності таким вимогам, міграційний орган у двотижневий строк повертає документи заявнику та надає двомісячний строк на усунення недоліків.

Якщо протягом двомісячного строку такі недоліки заявником не усунуто та документів повторно не надано, начальник міграційного органу приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Так, судом встановлено, що листом Шевченківського районного відділу у м. Києві Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві від 13 вересня 2018 року №4-664-18 провадження за заявою позивача від 04 вересня 2018 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, припинено відповідно до пункту 89 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень №215 від 27 березня 2015 року, у зв`язку з ненаданням рішення суду про встановлення юридичного факту, а саме: факту проживання брата позивача на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Суд зазначає, що у відповідності до пункту 44 Порядку №215 у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Таким чином, підставою для витребування міграційною службою копії судового рішення про встановлення факту проживання особи в певний період на території України, може бути лише відсутність документів, що підтверджують такий факт, тобто ненадання заявником таких документів при зверненні з заявою, зокрема про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

При цьому, позивачем у позовній заяві зазначено, що ним надані всі необхідні документи, які підтверджують факт проживання його брата на території України станом на 24 серпня 1991 року, а саме: довідку Донецької селищної ради Балаклійського району Харківської області від 17 травня 2018 року №02-26-515 та домову книгу будинку АДРЕСА_1 .

Зазначені довідки наявні в матеріалах адміністративної справи.

Так, з довідки Донецької селищної ради Балаклійського району Харківської області від 17 травня 2018 року №02-26-515 вбачається, що брат позивача - ОСОБА_1 в період з 08 вересня 1988 року по 06 жовтня 1992 року проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

У той же час, з домової книги будинку АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_1 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за вказаною адресою з 08 вересня 1988 року, та вибув 06 жовтня 1992 року до с. Андріївка.

Таким чином, на думку суду, вказані документи дають змогу встановити час та місце проживання брата позивача на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР).

При цьому, суд зазначає, що за процедурою, визначеною пунктом 89 Порядку №215, якщо за результатами перевірки поданих заявником документів міграційним органом буде встановлена невідповідність їх оформлення вимогам чинного законодавства, останній не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повинен повернути їх заявникові для усунення недоліків.

Повернення документів заявнику можливе лише за умови не усунення вказаних органом міграційної служби недоліків, або неподання документів повторно.

Разом з тим, матеріалами справи не встановлено, що рішення про повернення позивачу документів відповідачем було прийнято з наданням строку на усунення недоліків, у зв`язку з чим, суд вважає зазначені дії відповідача такими, що вчинені з порушенням вимог Порядку №215.

З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 13 вересня 2018 року №9/664-18 про припинення провадження за заявою від 04 вересня 2018 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

У зв`язку з цим, вимога позивача про зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяву про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням також підлягає задоволенню, як похідна від попередньої.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог абзацу 2 частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, повторний розгляд заяви повинен відбуватись з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Також, суд зазначає, що вимога позивача про зобов`язання відповідача не пізніше ніж у двотижневий строк з дня надходження заяви надіслати її до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, не підлягає задоволенню, оскільки такі дії є втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та є наслідком прийняття відповідачем відповідного рішення за результатами повторного розгляду заяви позивача від 04 вересня 2018 року з урахуванням висновків суду.

Крім того, відповідач, не надавши відзив на позовну заяву, зазначені доводи позивача не спростував.

Також, відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, суд кваліфікує ненадання відповідачем - суб`єктом владних повноважень відзиву на позовну заяву, як визнання позову.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв поза межами повноважень та у спосіб, що визначених Конституцією та законами України, необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, не розсудливо, без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Шевченківського районного відділу у м. Києві Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві (, адреса: 04107, м. Київ, вул. Пугачова, 17) від 13 вересня 2018 року №9/664-18 про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 від 04 вересня 2018 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

3. Зобов`язати Шевченківський районний відділ у м. Києві Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві (, адреса: 04107, м. Київ, вул. Пугачова, 17) повторно розглянути заяву громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ) від 04 вересня 2018 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

4. У задоволенні решти вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ) понесені нею витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу у м. Києві Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві (, адреса: 04107, м. Київ, вул. Пугачова, 17) у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.М. Погрібніченко