Справа № 161/6724/19
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6724/19
Провадження № 2-а/161/301/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Козак О.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Гаврилишина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 УПП у Волинській області ДПП Мороза Олеся Васильовича, Управління патрульної служби у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського роти №1 УПП у Волинській області ДПП Мороза Олеся Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов мотивує тим, що 12.04.2019 року відповідачем винесено постанову, якою до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн..

Зазначає, що постанову від 12.04.2018 року у справі про адміністративне правопорушення вважає незаконною та необґрунтованою, а тому такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що зазначене в оскаржуваній постанові адміністративне правопорушення ним не вчинялось, крім того, відповідачем було порушено вимоги процесуального законодавства під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Також вказав, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було надано право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази і все було зведено до формального винесення постанови.

У зв`язку з чим, просив суд скасувати її та провадження по справі закрити.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.06.2019 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено Управління патрульної служби у Волинській області.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити. При чому наголосив про відсутність на вказаній автодорозі знаку, що вказує початок населеного пункту.

Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що 12.04.2018 року поліцейським роти №1 УПП у Волинській області ДПП Морозом О.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 було визнано винним в тому, що він, 12.04.2018 о 14 год. 24 хв., на А/ДН-22 Устилуг-Луцьк-Рівне 18 км, керуючи ТЗ перевищив допустиму швидкість 50 км/год, а саме рухався зі швидкістю 84 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України (а.с. 3).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Згідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте, як вбачається із відповіді Служби автомобільних доріг у Волинській від 13.05.2019 року №786/2.5 (а.с.10) внаслідок невизначених обставин, станом на 13.05.2019 рік на км 101+200 в наявності знаходиться лише дорожній знак 5.46 «Кінець населеного пункту «В.Волинський» (а.с.13).

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п. 12.6 Правил дорожнього руху України поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47 Знак 5.47 "Початок населеного пункту" дозволяється рух із швидкістю:

a)автобусам (мікроавтобусам), що здійснюють перевезення організованих груп дітей, легковим автомобілям з причепом і мотоциклам не більше 80 км/год.;

б)транспортним засобам, якими керують водії із стажем до 2 років, не більше 70 км/год.;

в)вантажним автомобілям, що перевозять людей у кузові, та мопедам, не більше 60 км/год.;

г)автобусам (за винятком мікроавтобусів) не більше 90 км/год.;

ґ)іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 Знак 5.1 "Автомагістраль" не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах не більше 90 км/год.

Отже, враховуючи той факт, що відрізок дороги, на якому працівником УПП у Волинській області було зафіксоване перевищення швидкості т.з. AUDI A6 р.н. НОМЕР_1 , не містить інформаційно-вказівного знаку 5.45 «Початок населеного пункту «В.-Волинський», що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , оскільки останній позбавлений був можливості визначити початок населеного пункту та з`ясувати початок дії дорожнього знаку, який би обмежував швидкість.

Разом з тим, відповідачем не наведено належних доказів та спростувань стосовно доводів позивача про відсутність в його діях порушень ПДР, його пояснень щодо не надання можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, а також щодо порушення процедури розгляду справи та формального заповнення бланку постанови.

Інших об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідачем також не представлено.

При цьому, свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що на даному відрізку дороги неможливо визначити початок населеного пункту без відповідних знаків, крім того зазначила, що поліцейський не роз`яснив та не дав змоги реалізувати права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Отже, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, наявність порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови відповідачем не доведено, а тому, за таких обставин дії відповідача по винесенню оскаржуваної постанови є неправомірними, а тому вона є незаконною та підлягає скасуванню.

При цьому, суду не представлено доказів відеофіксації порушення з боку позивача і як вказав свідок ОСОБА_3 відповідачем проводилась така фіксація і оскільки ОСОБА_1 представився адвокатом, то йому не роз`яснювались його права та обов`язки.

Крім цього, викладена в оскаржуваній постанові об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки зафіксовано та інкриміновано перевищення швидкості в населеному пункті, а у постанові зазначено певний кілометр автодороги з обмеженням швидкості 50 км/год.

Таким чином, за таких обставин та на підставі викладеного, адміністративний позов підлягає до задоволення, так як притягнення позивача здійснювалося з порушенням вимог чинного законодавства та у зв`язку з неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Керуючись ст. ст. 283, 287-289, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №381385 від 12.04.2019 року, винесену поліцейським роти №1 УПП у Волинській області ДПП Морозом Олесем Васильовичем відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк

Повний текст рішення складений 19.06.2019 року.