Справа № 398/1015/19
Суддя: Авраменко О. В.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/1015/19
Провадження №: 2-а/398/48/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" червня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 6 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Лесковця Ігоря Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора 6 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Лесковця І.М. про визнання незаконною та скасування постанови серії «ЕАА» №051083 від 20 січня 2017 року про накладення адміністративного стягнення. Позов обґрунтовує тим, що 20 квітня 2017 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення в розмірі 425,00 грн. Вважає дії відповідача незаконними, а постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки було грубе порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Крім того, до матеріалів справи не долучено жодного доказу наявності адміністративного правопорушення.

24 квітня 2019 року ухвалою суду поновлено позивачу пропущений процесуальний строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 07 травня 2019 року.

07 травня 2019 року судове засідання відкладено на 22 травня 2019 року за клопотання позивача у зв`язку з неможливістю його явки в судове засідання.

22 травня 2019 року судове засідання відкладено на 19 червня 2019 року у зв`язку із залученням як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції до участі у цій справі.

19 червня 2019 року учасники справи, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Позивач подав заяву, в якій просив позов задовольнити з підстав, викладених у ньому, та розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, причини неявки в судове засідання не повідомив. В ухвалі про відкриття провадження від 24 квітня 2019 року суд зобов`язав відповідача як суб`єкта владних повноважень надати до дня судового засідання у разі заперечення проти позову всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті оскаржуваної постанови. Однак відповідач не виконав цього обов`язку і жодних доказів правомірності своїх дій не надав.

Третя особа свого представника в судове засідання не направила. Подала клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині визнання дій протиправними з підстав несплати позивачем судового збору. Також подала клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку на звернення з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Крім того, подала письмові пояснення, в яких заперечувала проти задоволення позову з тих підстав, що оскаржувана постанова складена відповідно до вимог чинного законодавства України. Крім того, просила розглядати справи без участі її представника.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

20 січня 2017 року відповідачем складено постанову серії «ЕАА» №051083 про те, що 19 січня 2017 року о 01 год. 01 хв. по вул. Ігоря Сірського,13, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Daewoo lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , стояв напроти пішохідного переходу з порушенням ПДР, на законну вимогу не пред`явив посвідчення водія і реєстраційний документ на транспортний засіб, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. По справі прийнято рішення про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП України передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Тобто, зазначена стаття КУпАП передбачає відповідальність за адміністративні правопорушення, що мають два різні склади адміністративного правопорушення:

- керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»)

- керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що саме непред`явлення позивачем на вимогу поліцейського для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб стало підставою для винесення оскаржуваної постанови.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватись з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач, керуючи автомобілем, стояв навпроти пішохідного переходу з порушенням ПДР. При цьому, не зазначено який саме пункт Правил дорожнього руху України було порушено позивачем.

В той же час, будь-яких заборон щодо запинки (стоянки) навпроти пішохідного переходу Правилами дорожнього руху України не встановлено.

Крім того, в оскаржуваній постанові позивачу поставлено в вину непред`явлення посвідчення водія і реєстраційного документу на транспортний засіб. В той же час, як в постанові зазначено, що особу позивача встановлено на підставі водійського посвідчення серії «ЕІЯ» № НОМЕР_2 . Зазначені фактичні обставини, викладені у постанові, суперечать одне одному.

Суд враховує, що відповідач не надав суду доказів і навіть змістовних пояснень на спростування доводів позивача щодо незаконності і необґрунтованості оскаржуваної постанови. Зокрема, суду не надані матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті оскаржуваної постанови. Відповідач не вжив жодних заходів щодо спростування доводів позивача та не надав жодного доказу на підтвердження порушення позивачем вимог правил зупинки, непред`явлення позивачем на вимогу поліцейського посвідчення водія і реєстраційного документу на транспортний засіб та відповідно вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Щодо письмовий пояснень третьої особи суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, третя особа посилається на те, що позивачем порушено вимоги п. п. «г» п. 15.9. Правил дорожнього руху України відповідно до яких зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Як зазначалось вище, в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на порушення позивачем зазначеного пункту Правил дорожнього руху України та не зазначено, що позивач здійснив зупинку на пішохідному переході чи ближче 10 м від нього, а вказано, що позивач, керуючи автомобілем, стояв навпроти пішохідного переходу з порушенням ПДР, однак таких обмежень Правилами дорожнього руху України не встановлено.

Крім того, заперечуючи проти позову третя особа зазначила, що позивачем було порушено п. п. «а», «б» п. 2.1. Правил дорожнього руху України.

Зазначеними нормами Правил дорожнього руху України на водія механічного транспортного засобу покладено обов`язок мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачу поставлено в вину саме непред`явлення посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документу на транспортний засіб, а не те, що він керував транспортним засобом не маючи при собі зазначених документів.

Обов`язок водія пред`явити на вимогу поліцейського посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб передбачено п. п. «а» п. 2.4. Правил дорожнього руху України.

Також суду враховує, що третя особа у своїх поясненнях зазначає про неможливість надання відеозапису, на якому зафіксовані порушення позивачем Правил дорожнього руху України, та на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення посилається на показання інспекторів УПП в Дніпропетровській області ДПП. Однак, зазначених пояснень суду також надано не було.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 77, 242 246, 250, 255, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Інспектора 6 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Лесковця Ігоря Миколайовича (адреса місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Троїцька площа, 2-А), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, площа Троїцька, 2-а), про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 20 січня 2017 року серії «ЕАА» №051083 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19 червня 2019 року.

Суддя О.В.Авраменко