Справа № 580/1612/19
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року справа № 580/1612/19

15 годин 50 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді Трофімової Л.В., за участі секретаря Безпалого А.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу № 580/1612/19

за позовом Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави (вул. Ю.Кондратюка, 25, м. Сміла, 20700) [представник позивача Дробот І.Л. за довіреністю, посвідченням]

до Лебедівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області (вул. Центральна, 3, с.Лебедівка, Камянський район, Черкаська область, 20840, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача не прибув]

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, прийняв рішення.

20.05.2019 Смілянська місцева прокуратура в інтересах держави, звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лебедівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області, просить:

- визнати бездіяльність Лебедівської сільської ради щодо незатвердження плану проведення технічної інвентаризації та паспортизації дитячого майданчика протиправною;

- зобов`язати Лебедівську сільську раду на черговій сесії вирішити питання про розроблення та затвердження плану технічної інвентаризації та паспортизації дитячого майданчика, розташованого за адресою: Черкаська область, Кам`янський район, с. Лебедівка, вул. Максима Залізняка, 33.

У обґрунтування вимог позивач посилається на ті обставини, що Смілянською місцевою прокуратурою проведено вивчення стану законності питань дотримання законодавства щодо благоустрою населених пунктів та виявлено недоліки проведення технічної інвентаризації та паспортизації дитячого майданчика, а саме: встановлено, що на балансі Лебедівської сільської ради перебуває дитячий майданчик, що розташований за адресою: вул. Максима Залізняка, 33, с. Лебедівка з 2015 року. Згідно наданої відповідачем інформації інвентаризація та паспортизація вказаного майданчика не проводилася. Така бездіяльність відповідача ставить під загрозу закріплені статтями 3, 27 Конституції України права дітей на життя, охорону здоров`я, призводить до безконтрольності за технічним станом об`єктів та може завдати тяжких наслідків здоров`ю дітей, що порушує визначені чинним законодавством інтереси держави у сфері охорони дитинства з огляду на найкращі інтереси дитини. Позивач стверджує, що бездіяльність Лебедівської сільської ради щодо не забезпечення проведення робіт з технічної інвентаризації та паспортизації дитячого майданчика є порушенням прав дітей на безпечне довкілля, що становить суспільний інтерес та є складовою соціальної функції держави, призводить до порушень публічних інтересів держави, що у свою чергу покладає на прокурора обов`язок звернення до суду для їх захисту. У судовому засіданні 26.06.2019 представник позивача позов підтримала повністю та просила його задовольнити.

20.06.20019 засобами електронного зв`язку та 24.06.2019 поштою до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява за підписом сільського голови Лебедівської сільської ради В.А. Бражника про визнання позову з клопотанням про розгляд справи без участі представника сільської ради.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на таке.

Конституцією України встановлено: народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування (статті 5), органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради (статті 140), витрати органів місцевого самоврядування, що виникли внаслідок рішень органів державної влади, компенсуються державою (статті 142), в Україні діє прокуратура, яка здійснює: представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і у порядку, що визначені законом.

Згідно статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

З матеріалів справи встановлено, що за результатами проведеного Смілянською місцевою прокуратурою вивчення інформації щодо облаштування благоустрою для дітей, виявлено порушення у частині не затвердження планів інвентаризації та паспортизації об`єкту благоустрою населення, а саме щодо дитячого майданчика, що розташований на території Лебедівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області та не проведення його паспортизації, технічної інвентаризації, що негативно впливає на організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель та інженерних споруд, і може призвести, у разі їх не усунення, до настання шкідливих наслідків для життя та здоров`я дітей.

Згідно інформації голови Лебедівської сільської ради від 16.04.2019 №230 встановлено, що на території с. Лебедівка Кам`янського району Черкаської області функціонує два дитячі майданчики. Перший знаходиться за адресою вул. Чайковського у центрі села, встановлений у 2013 році та перебуває на балансі СТОВ «Світанок». Другий дитячий майданчик знаходиться за адресою вул. Максима Залізняка, 33, встановлений у 2015 році та перебуває на балансі Лебедівської сільської ради. Рішення «Про затвердження планів проведення технічної інвентаризації та паспортизації дитячих майданчиків, які розташовані на прибудинкових територіях, в парках, скверах, спортивних майданчиках» сільською радою та виконавчим комітетом не приймались.

Виявлені порушення, на думку прокурора, свідчать про протиправну бездіяльність сільської ради у частині невиконання вимог Законів України «Про благоустрій населених пунктів» та Закону України «Про місцеве самоврядування» щодо не затвердження плану технічної інвентаризації та паспортизації дитячого майданчика, що в свою чергу порушує гарантовані Конституцією України права на безпечні умови для життя і розвитку дітей і має ризики для правопорядку.

Згідно статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може звернутися до суду про визнання протиправними дій чи бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії або утриматися від вчинення певних дій. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що питання, вирішення яких віднесено до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради передбачено у статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР).

Відповідно до пункту 44 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Благоустроєм населених пунктів, відповідно до визначення, закріпленого у статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон № 2807-IV) є комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. Під заходами з благоустрою населених пунктів слід розуміти роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання. Згідно з частиною 1 статті 2 Закону № 2807-IV благоустрій населених пунктів передбачає: 1) розроблення і здійснення ефективних і комплексних заходів з утримання територій населених пунктів у належному стані, їх санітарного очищення, збереження об`єктів загального користування, а також природних ландшафтів, інших природних комплексів і об`єктів; 2) організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель, інженерних споруд та об`єктів рекреаційного, природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення; 3) створення умов для реалізації прав та виконання обов`язків суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів. Відповідно до частини 1, 2 статті 20 Закону № 2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Частиною 1 статті 10 Закону № 2807-IV визначено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів, створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб), визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою. Згідно пунктів 1, 2 частини 1 статті 13 Закону № 2807-IV об`єктами благоустрою населених пунктів, серед іншого, є території загального користування та прибудинкові території. Елементами (частинами) об`єктів благоустрою, відповідно до пункту 8 частини 1 статті 21 Закону № 2807-IV є обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків. У пункті 5 частини 2 статті 18 Закону № 2807-IV передбачено, що підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об`єктів благоустрою (їх частин), що здійснюються у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

На виконання зазначених положень статті 18 Закону № 2807-IV Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказом від 29.10.2012 № 550 затверджено Інструкцію з проведення технічної інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою населених пунктів (далі - Інструкція №550). Згідно пункту 1.3 Інструкції № 550 під паспортизацією об`єктів благоустрою слід розуміти складання технічних паспортів об`єктів благоустрою за результатами їх інвентаризації; під технічною інвентаризацією об`єктів благоустрою - сукупність заходів з обстеження, спрямованих на підтвердження наявності об`єктів нерухомого майна, елементів благоустрою та оцінку їх технічного стану, а також наявності інженерних мереж на об`єкті благоустрою. Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 550 технічна інвентаризація та паспортизація об`єктів благоустрою проводяться власником, балансоутримувачем або виконавцем на підставі договору із замовником або самостійно. Пунктом 1.5 Інструкції № 550 передбачено, що технічна інвентаризація об`єктів благоустрою може бути плановою або позаплановою. Планова технічна інвентаризація повинна проводитись згідно з планами, затвердженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Судом з матеріалів справи встановлено, що організацію благоустрою повинна забезпечувати сільська рада, до компетенції якої віднесено, зокрема затвердження правил і заходів благоустрою населеного пункту. Згідно листа голови Лебедівської сільської ради від 16.04.2019 № 230 встановлено, що на території с. Лебедівка Кам`янського району Черкаської області розміщений дитячий ігровий майданчик. У листі від 16.04.2019 № 230 повідомлено, що план проведення інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою, у даному випадку на дитячий майданчик, сільською радою не розроблявся (а.с.10).

Матеріали справи свідчать, що сільська рада не виконала передбаченого Законом України «Про благоустрій населених пунктів» обов`язку, не розробила та не затвердила планів інвентаризації та паспортизації таких об`єктів благоустрою як дитячі майданчики, розташованих на території села.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що держава гарантує дитині право на охорону здоров`я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини.

Відповідно до частини 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, що ратифікована Україною 27.02.1991 Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, що необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Суд дійшов висновку, що відсутність затверджених актів та планових заходів щодо інвентаризації об`єктів благоустрою свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, що, зважаючи на цільове призначення такого об`єкту благоустрою як дитячий майданчик, невиконання суб`єктами благоустрою своїх обов`язків у цій сфері порушує права користувачів цих об`єктів на безпечні умови для життя і розвитку.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 27.07.2016 у справі № К 800/11809/16.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 4 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов повністю або частково, подати відзив на позовну заяву. Суд не приймає відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси (частина 6 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України). Відповідач визнав позовні вимоги повністю, подавши письмову заяву від 19.06.2019 (надійшла до суду у паперовому вигляді 24.06.2019).

Згідно статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог. Суд не приймає визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Підстав для неприйняття визнання адміністративного позову судом не встановлено.

Кодексом адміністративного судочинства України (частина 2 статті 2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно Кодексу адміністративного судочинства України (частина 1 статті 77) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представником відповідача не надано суду доказів щодо розроблення та затвердження планів інвентаризації та паспортизації дитячого майданчика, розміщеного за адресою: вул. Максима Залізняка, 33, с. Лебедівка, Кам`янський район, Черкаська область.

Враховуючи встановлену судом бездіяльність Лебедівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області щодо не розроблення та не затвердження планів інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою населення (їх частин), а саме: дитячого майданчика, що розташований за адресою: вул. Максима Залізняка, 33, с. Лебедівка, Кам`янський район, Черкаська область, подання відповідачем заяви про визнання позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Суд зазначає, що прокурор у даному випадку, звертаючись до суду з позовом, діяв як посадова особа органу державної влади, виступаючи в інтересах Держави Україна.

Відповідно до матеріалів справи підставою для звернення прокурора до суду слугувало не вчинення відповідачем дій щодо організації благоустрою населеного пункту, що прямо передбачено Законом №2807-IV.

Згідно частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України під час задоволення позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Прокурор у даній справі є суб`єктом владних повноважень та виконує функції з представництва інтересів держави у суді, тому суд дійшов висновку, що оскільки позивачем не надано доказів понесених витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, то судові витрати до стягнення з відповідача не належать.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-245, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Лебедівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області щодо не затвердження плану інвентаризації та паспортизації об`єкта благоустрою населення (його частин), а саме: дитячого майданчика, що розташований на території с. Лебедівка Кам`янського району Черкаської області за адресою вул. Максима Залізняка, 33.

Зобов`язати Лебедівську сільську раду Кам`янського району Черкаської області на черговій сесії вирішити питання про розроблення та затвердження плану технічної інвентаризації та паспортизації дитячого майданчика, розташованого за адресою: Черкаська область, Кам`янський район, с. Лебедівка, вул. Максима Залізняка, 33.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи у порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

позивач: Смілянська місцева прокуратура в інтересах держави [вул. Ю.Кондратюка, 25, м. Сміла, 20700];

відповідач: Лебедівська сільська рада Кам`янського району Черкаської області [вул. Центральна, 3, с.Лебедівка, Камянський район, Черкаська область, 20840, ідентифікаційний код юридичної особи в ].

Повне судове рішення складено 26.06.2019.

Суддя Л.В. Трофімова