Справа № 674/419/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 674/419/19

Головуючий у 1-й інстанції: Артемчук В.М.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

26 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 27 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, інспектора сектору реагування патрульної поліції Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області Собчака Олега Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, інспектора сектору реагування патрульної поліції Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області Собчака Олега Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 27 травня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області Собчака Олега Вікторовича серії ДПО18 № 136471 від 07 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що докази, які надає позивач щодо стану здоров`я своєї дружини не дають йому права для порушення ПДР. Також зазначає, що згідно з обстановкою, яка склалась, позивач мав змогу здійснити зупинку не порушуючи ПДР.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, зокрема направленням на адресу відповідача та позивача повістки про виклик до суду від 25.06.2019, копії ухвал від 25.06.2019 та копії апеляційної скарги, а також телефонограмою (а.с.78-81), та з моменту оприлюднення судом апеляційної інстанції на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі (25.06.2019).

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги та зважаючи на скорочені терміни розгляду даної категорії справ, встановлені ст.286 КАС України, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, 07.03.2019 інспектором сектору реагування патрульної поліції Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області Собчаком О.В. винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ДП018 №136471, відповідно до якої 07.03.2019 о 10 год. 30 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «SKODA FABIA», номерний знак НОМЕР_1 в м.Дунаївці по вул. Шевченка, 59 порушив вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», тобто здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34, чим порушив п. 8.4 «в» ПДР.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду для її скасування.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів та аргументів на спростування пояснень ОСОБА_1 щодо здійснення ним вимушеної зупинки у місці, де зупинку заборонено, а тому будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія.

Колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух"встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух"встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до п. 3.34 Правил дорожнього руху знак "зупинку заборонено" - забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Не поширюється дія знаків: на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами; та за наявності під ним таблички на водіїв-інвалідів, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком "інвалід".

Зона дії знаку від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знаку не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаку поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Вимушена зупинка, згідно п. 1.10 ПДР, це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Згідно п. 15.14 Правил у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 цих Правил (ввімкнути аварійну світлову сигналізацію (п. 9.9), разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними (п. 9.10).

Пунктом 8.4 ПДР дорожні знаки поділяються на групи. Зокрема в частині "в" виділена група "заборонні знаки", які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 "зупинка заборонена", чим порушив п. 8.4 «в» ПДР України.

Позивач не заперечує, що 07.03.2019 керуючи транспортним засобом «SKODA FABIA», номерний знак НОМЕР_1 в м. Дунаївці по вул. Шевченка. 59 дійсно здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку п. 3.34 "зупинку заборонено".

Разом з тим, позивач зазначає, що здійснив вимушену зупинку з дотриманням вимог пункту 9.9 Правил дорожнього руху України для висадки пасажира, своєї дружини ОСОБА_2 через погіршення її самопочуття, оскільки вона має серйозне захворювання, а саме бронхіальну астму, через яку їй встановлено третю групу інвалідності.

На підтвердження вказаних обставин, позивачем надано копію медичної картки (а.с.7) та довідку МСЕК серія АВ №0037163 від 01.03.2019 .

Однак, слід зазначити, що дійсно вказані докази свідчать про хворобу дружини позивача ОСОБА_2 , проте не дають позивачу права для порушення Правил дорожнього руху.

Також позивач посилається на те, що через погіршення самопочуття дружини (пасажирки автомобіля) був змушений зупинити свій автомобіль для її висадки біля аптеки і на підтвердження вказаного надав копію фіскального чеку № від 07.03.2019. (а.с.12).

Однак, колегія суддів відхиляє вказані доводи позивача, оскільки як свідчить із оскаржуваної постанови позивач 07.03.19 о 10:30 керуючи автомобілем здійснив зупинку в зоні дії знаку «зупинку заборонено», тоді як із фіскального чеку № від 07.03.2019 вбачається, що час покупки 10:17:36.

Разом з тим, згідно фіскального чеку № від 07.03.2019 придбано систему ПP Broad Genesis Meditech (система для переливання крові), що не підтверджує доводи позивача щодо погіршення самопочуття ОСОБА_2 .

Із медичної картки хворої ОСОБА_2 (а.с.7-9) видно, що 07.03.2019 вона до лікаря не зверталась, отримана 07.03.2019 довідка №291 (а.с.10) підтверджує лише її захворювання - бронхіальна астма.

Таким чином, доводи позивача про вчинення вимушеної зупинки транспортного засобу не відповідають дійсним обставинам справи, що не було з`ясовано судом першої інстанції під час розгляду справи.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП повністю доведена, обставин, які свідчать що позивач здійснив саме вимушену зупинку у розумінні пункту 1.10 ПДР судом не встановлено, а тому, відповідачем правомірно накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

За вказаних обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість даного позову та наявність підстав для його задоволення.

Відтак, доводи апеляційної скарги відповідача є правомірними і обґрунтованими та свідчать про наявність визначених ст. 317 КАС України підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1 п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області задовольнити повністю.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 27 травня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст. 272, 325 КАС України та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не може бути оскаржена.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Ватаманюк Р.В.