Справа № 826/1511/18
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 червня 2019 року

Київ

справа №826/1511/18

адміністративне провадження №К/9901/17069/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Блажівської Н.Є.,

суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.,

перевіривши касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року у справі №826/1511/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НІГЯР» до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління ДФС у м. Києві, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НІГЯР» звернулося до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просило :

1. Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України Щодо неприйняття податкової звітності та податкових накладних в електронному вигляді шляхом блокування дії договору про визнання електронних документів укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «НІГЯР» та органом Державної фіскальної служби України.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо не прийняття податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «НІГЯР» з податку на додану вартість за листопад та грудень 2017 року та не здійснення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «НІГЯР» від 12 грудня 2017 року та 22 січня 2018 року

3. Зобов`язати Державну фіскальну службу України відновити реєстрацію податкової звітності, податкових накладних та розрахунків-коригувань в електронному вигляді згідно умов Договору про визнання електронних документів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року до участі в адміністративній справі залучено Головне управління ДФС України в м. Києві в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 25 березня 2019 року відмовив у задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про звільнення від сплати судового збору та апеляційну скаргу залишив без руху, надавши строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - подання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням поважних причин його пропуску та подання доказів їх поважності, а також документа про сплату судового збору.

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 19 квітня 2019 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 грудня року 2018 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НІГЯР» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Державна фіскальна служба України звернулась з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, відповідач посилається на те, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Пункт 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.

За правилами частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт четвертий частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Державна фіскальна служба України у межах встановленого судом строку не надала заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням поважних підстав пропуску строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у цій справі, правильно застосував норми процесуального права.

Таким чином, подана Державною фіскальною службою України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року касаційна скарга є необґрунтованою. Правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні пункту 5 частини першої та частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної фіскальної служби України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року у справі №826/1511/18.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

..........................

Н.Є. Блажівська

О.В. Білоус

І.Л. Желтобрюх,

Судді Верховного Суду