Справа № 2а/0370/2362/11
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2019 року

Київ

справа №2а/0370/2362/11

адміністративне провадження №К/9901/1188/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів: Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу №2а/0370/2362/11

за позовом приватного акціонерного товариства «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» до відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року (ухвалену у складі головуючого судді Костюкевича С.Ф.) та на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2015 року (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Кузьмича С.М., суддів: Гулида Р.М., Улицького В.З.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог заяви

1. У серпні 2011 року приватне акціонерне товариство «Любомльське ремонтно - транспортне підприємство» (далі - ПАТ «Любомльське РТП») звернулось до суду з позовом, в якому, враховуючи заяву про уточнення позовних вимог просило:

- скасувати висновок №164-03/11-Н/1 від 22.03.2011 року про вартість об`єкта оцінки;

- визнати недійсним акт заступника начальника відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції про проведення прилюдних торгів від 25 липня 2011 року;

- визнати протиправними дії відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції по оцінці арештованого нерухомого майна, а саме будівлі столової (літера Б-1 загальною площею 311,9 кв.м.;

- зобов`язати відповідача повернути реалізоване на прилюдних торгах 22 липня 2011 року нерухоме майно, а саме будівлю столової (літера Б-1) загальною площею 311,9 кв.м.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ВДВС Любомльського РУЮ порушило вимоги чинного законодавства при виконанні наказу Господарського суду Волинської області №2/80-1 від 19 жовтня 2010 року, виконавчих листів Волинського окружного адміністративного суду №2477 від 10 вересня 2009 року та №151 від 29 листопада 2010 року. Позбавляючи товариство права на оскарження оцінки в судовому порядку, сфальшувавши матеріали справи, ВДВС видало недостовірну довідку, що призвело до проведення прилюдних торгів, складання відповідного акту від 25 липня 2011 року, на підставі чого було видано переможцю торгів ОСОБА_1 . свідоцтво про право власності на майно від 01 серпня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі №17-4. У зв`язку з цим, позивач просить зобов`язати ВДВС Любомльського РУЮ повернути реалізоване на прилюдних торгах 22 липня 2011 року нерухоме майно, а саме будівлю столової (літера Б-1) загальною площею 311,9 кв.м.

3. Дана справа неодноразово розглядалася судами різних інстанцій.

4. Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2015 року, провадження у справі в частині позовних вимог про скасування висновку про вартість об`єкта оцінки №164-03/11-Н/1 від 22.03.2011 року закрито у зв`язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсним акта про проведення прилюдних торгів від 25.07.2011 року та визнання неправомірними дій відділу ДВС Любомльського РУЮ щодо оцінки майна закрито, оскільки є такі, що набрали законної сили рішення суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Короткий зміст рішень суду І інстанції

5. 11 березня 2015 року Волинський окружний адміністративний суд вирішив:

В задоволенні адміністративного позову приватного акціонерного товариства «Любомльське ремонтно - транспортне підприємство» до відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції про зобов`язання відділу ДВС Любомльського РУЮ повернути реалізоване на прилюдних торгах 22.07.2011 року нерухоме майно, а саме будівлю столової (літера Б-1) загальною площею 311,9 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1 - відмовити.

6. Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що торги проведені відповідно до вимог чинного законодавства, а переможцю торгів ОСОБА_1 було видано свідоцтво від 1 серпня 2011 року, зареєстроване в реєстрі за №1704 на право власності на майно, тому відсутні підстави для зобов`язання відділу ДВС Любомльського РУЮ повернути позивачу реалізоване на прилюдних торгах 22 липня 2011 року нерухоме майно, а саме будівлю столової (літера Б-1) загальною площею 311,9 м2, розташованої по АДРЕСА_1 . Вказане майно реалізоване правомірно та на даний час є власністю ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства.

Короткий зміст рішень суду апеляційної інстанції

7. 09 червня 2015 року Львівський апеляційний адміністративний суд вирішив:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Любомльське ремонтно-транспортне підприємство" залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року у справі №2а/0370/2362/11 - без змін.

8. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Рух справи у суді касаційної інстанції

9. 14 липня 2015 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга приватного акціонерного товариства «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року та на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2015 року.

У касаційній скарзі касатор просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2015 року. Визнати протиправними та незаконними дії відповідача по оцінці, підготовці та передачі для проведення торгів до відділу ДВС Головного управління юстиції у Волинській області арештованого нерухомого майна, а саме: будівлю столової (літера Б-1) загальною площею 311,9 м2, розташованої по АДРЕСА_1 . Зобов`язати відділ державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції повернути вказане майно.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 липня 2015 року відкрито касаційне провадження за скаргою приватного акціонерного товариства «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року та на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2015 року.

10. Верховний Суд ухвалою від 04 січня 2018 року прийняв до провадження вказану касаційну скаргу.

11. За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано для розгляду колегії суддів у складі: Кашпур О.В. (головуючий суддя), Радишевська О.Р., Уханенко С.А. на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду Н.Богданюк від 27 травня 2019 року №493/0/78-19.

18 червня 2019 року ухвалою Верховного Суду у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В.. прийнято до провадження дану справу за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року та на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2015 року.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

12. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (позивача у справі):

Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню.

Приватне акціонерне товариство «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» зазначає, що викладені обставини у постанові Волинського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року свідчать про те, що суддя виклав обставини, які жодним чином не стосуються позовних вимог у заяві про уточнення вимог від 11 березня 2015 року №28. Рішення судів попередніх інстанцій помилково посилаються на ухвалу Господарського суду Волинської області від 21 грудня 2011 року у справі №2/80-38 та рішення Любомльського районного суду Волинської області від 28 грудня 2012 року у справі №0310/1957/2012, оскільки вказані рішення не стосуються заявлених позовних вимог. Позивачем були надані судам достовірні докази, встановлені судовими рішеннями, а саме: постанова Волинського окружного адміністративного суду від 2а/0370/1239/12 від 31 грудня 2012 року; ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2014 року у справі №1269/14; ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2012 року у справі №100899/11/9104. Суди першої та апеляційної інстанцій не досліджували вказані докази. Окрім того, питання №4 у заяві про уточнення вимог від 11 березня 2015 року №28 судами не розглянуто.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

13. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою ВДВС Любомльського РУЮ від 23 листопада 2010 року відкрито виконавче провадження №22824856 з виконання наказу Господарського суду Волинської області від 19 жовтня 2010 року № 2/80-1 про стягнення з Любомльського РТП в користь ДП «Арсенал СТ-3» ТОВ «Арсенал СТ» 7800 гривень основної заборгованості, 102 гривень державного мита, 260 гривень за ІТЗ розгляду судового процесу.

14. Постановою ВДВС від 03 грудня 2010 року відкрито виконавче провадження №23233312 з виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2010 року у справі №2а-18413 про стягнення з Любомльського РТП в користь УПФУ в Любомльському районі 4411,11 гривні заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

15. Постановою ВДВС від 21 січня 2011 року відкрито виконавче провадження №23934354 з виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду від 14 січня 2011 року у справі №2а-2868 про стягнення з Любомльського РТП в користь УПФУ в Любомльському районі 4359,53 гривні заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

16. Постановами від 28 січня 2011 року виконавчі провадження №№22824856, 23233312, 23934354 приєднано до зведеного виконавчого провадження №25651980.

17. Постановою ВДВС від 23 травня 2011 року відкрито виконавче провадження №26043429 про стягнення з Любомльського РТП на користь ОСОБА_2 117384 грн збитків, 1173,84 грн державного мита, 118 грн витрат на ІТЗ. Постановою від 31 травня 2011 року дане провадження об`єднано у зведене провадження №25651980.

18. Постановами від 28.02.2011 року в кожному з виконавчих проваджень №№22824856, 23233312, 23934354 призначено для участі у провадженні експерта, суб`єкта оціночної діяльності, якому доручено надати письмовий висновок(звіт) про оцінку майна, в тому числі, приміщення столової, та зупинено провадження.

19. 07 квітня 2011 року усі провадження поновлено у зв`язку із надходженням висновку про вартість об`єктів оцінки.

20. Згідно з висновком №164-03/11-Н-1 вартість приміщення столової визначено у 37 752 гривні.

21. 23 травня 2011 року ВДВС на адресу відділу ДВС Головного управління юстиції у Волинській області направлено заявку на реалізацію арештованого приміщення столової Любомльського РТП.

22. Згідно із матеріалами прилюдних торгів заявки на участь в них в частині продажу приміщення столової подали ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Переможцем торгів визнано ОСОБА_1 , який запропонував найвищу ціну у 38000 гривень. За результатом проведення торгів Волинською філією ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» складено протокол №09/247/11/А-8 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, переможцем вказано ОСОБА_1 .

23. Результати торгів посвідчено актом державного виконавця ВДВС Любомльського РУЮ від 25 липня 2011 року, на підставі якого переможцю торгів ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право власності на майно від 01 серпня 2011 року зареєстроване в реєстрі за №1704.

24. Не погоджуючись з проведеними відповідачем прилюдними торгами щодо реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: будівлі столової (літера Б-1) загальною площею 311,9 м2, розташованої по вул. Дружби, 93, м. Любомль, Волинської області, позивач просить суд повернути вказане майно.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

25. Конституція України.

Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017 року)

Частина друга статті 2. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частина третя статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

27. Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (чинний на час виникнення спірних правовідносин).

Частини перша - третя статті 62. Реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Рухоме майно, вартість якого не перевищує сто п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, товари побутового вжитку, а також інше рухоме майно (у разі якщо стягувач не заперечує проти цього) реалізуються на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах).

Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

V.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

28. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

29. Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій, дійшли висновку, що спірні правовідносини у справі, що розглядається, є публічно-правовими і мають вирішуватися судами в порядку адміністративного судочинства.

30. Колегія суддів Верховного Суду вважає такий висновок судів помилковим, з огляду на наступне.

31. Стаття 2 КАС у редакції, чинній на час звернення позивача до суду, завданням адміністративного судочинства визначала захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

32. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

33. За правилами частини першої статті 17 КАС у зазначеній редакції юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

34. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

35. Таким чином, до компетенції адміністративних судів на час розгляду справи судами попередніх інстанцій належали спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

36. Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

37. У частині першій статті 181 КАС, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державних виконавців) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

38. Отже, якщо закон установлює інший порядок судового оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, юрисдикція адміністративних судів на розгляд спорів зазначеної категорії не поширюється.

39. За частинами четвертою та п`ятою статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

40. Предметом позову в цій справі є витребування майна (будівлі столової (літера Б-1 загальною площею 311,9 кв.м.) у відповідача, а отже, існує спір про право цивільне.

41. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

42. За правилами статті 383 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

43. Відповідно до частини другої статті 384 ЦПК скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

44. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

45. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК).

46. У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється в позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

47. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

48. Ураховуючи зазначене вище, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов`язані з безпідставним, на думку ПАТ «Любомльське РТП», неповерненням відповідачем йому нерухомого майна (будівлі столової (літера Б-1 загальною площею 311,9 кв.м.), то спір не є публічно-правовим, а випливає з відносин, що регулюють право власності, і має вирішуватися судами в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За правилами частини першої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

Оскільки у справі, що розглядається, суди помилково прийняли до свого провадження і розглянули справу, яка не відноситься до юрисдикції адміністративних судів, ухвалені в цій справі судові рішення підлягають скасуванню із закриттям провадження в ній.

Керуючись статтями 238, 239, 341 - 343, 354 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Любомльське ремонтно-транспортне підприємство» задовольнити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2015 року в цій справі скасувати.

Провадження по справі, відкрите в порядку адміністративного судочинства, закрити.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Кашпур

Судді О. Р. Радишевська

С.А. Уханенко