Справа № 260/801/19
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2019 року м. Ужгород№ 260/801/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Костелей І.Ф.

за участю:

позивача: представник - Станко В ОСОБА_1 ,

відповідача: Кохан П.І.,

третьої особи: представник - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохан Павла Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спорту на стороні відповідача, Публічне акціонерне товариство "Райффайзен банк Аваль" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохан Павла Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спорту на стороні відповідача, Публічне акціонерне товариство "Райффайзен банк Аваль", в якому просить визнати неправомірними та протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохан П.І., що супроводжувалось прийняттям процесуальних документів, в межах зведеного виконавчого провадження по ВП №57130542 та ВП №57117117, у формі рішень - винесення постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 22.05.2019 р. по ВП №57130542 в розмірі 20633,35 грн. - шляхом її скасування, а також винесення постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 22.05.2019 р. по ВП №57117117 в розмірі 27173,45 грн. - шляхом її скасування.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у зв`язку із поверненням виконавчого документа стягувачу без виконання у виконавчих провадженнях ВП №57130542 та ВП №57117117 приватним виконавцем Кохан П.І. стягнуто з ОСОБА_2 основну винагороду. Такі дії відповідача вважає протиправними з огляду на відсутність фактичного виконання виконавчих документів боржником. Зазначає, що основна винагорода приватного виконавця за виконавчим документом майнового характеру стягується у відсотковому співвідношення до частки виконання такого. Тому, оскільки будь-яких коштів в примусовому порядку з неї стягнуто не було, то безпідставним є також стягнення й основної винагороди приватного виконавця. Окрім того, зазначає, що відповідачем в межах даних виконавчих проваджень жодних рішень на її адресу не надсилалось, а тому їй не було відомо про факт пред`явлення стягувачем виконавчих документів для примусового виконання.

В судовому засіданні 26 червня 2019 року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів, наведених в позовній заяві та відповіді на відзив, та просив суд їх задовольнити. Звернув увагу суду на те, що позивачем виконавчі документи в примусовому порядку ні повністю, ані частково виконані не були, а навпаки були повернуті стягувачу за його заявою без виконання. Жодних доказів того, що приватним виконавцем вчинялись заходи щодо їх примусового виконання в розумінні ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» та за наслідками яких відбулося фактичне повне або часткове їх виконання відповідачем надано не було.

Відповідач в судовому засіданні 26 червня 2019 року проти задоволення позову запереч, аргументуючи його безпідставністю. Так, зокрема, зазначив, що під час примусового виконання виконавчих листів №298/795/15-ц від 01.04.2016 р. та №304/284/16-ц від 25.04.2017 р. ним вчинялися дії, спрямовані на примусове виконання рішень суду, зокрема, винесено постанови про арешт майна та коштів боржника, проведено опис майна, призначено суб`єкта оціночної діяльності, підготовлено пакет документів на примусову реалізацію нерухомого майна та передано до ДП «СЕТАМ» для організації та проведення електронних торгів. Однак у зв`язку з надходженням заяви стягувача про завершення виконавчих проваджень на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та прийнято рішення про стягнення основної винагороди з боржника. Вважає, що нормами Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» зафіксовано, що основна винагорода залежить від суми, яка підлягає стягненню. Таке спростовує твердження представника позивача щодо виключно пропорційного характеру основної винагороди в залежності від суми, яка фактично стягнута.

Представник 3-ї особи в судове засідання жодного разу не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином ознайомлений з датою та місцем проведення судового розгляду. Окрім того, своїх письмових пояснень щодо позову 3-я особа не надала.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 31 серпня 2018 року до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохана Павла Івановича (далі приватний виконавець Кохан П.І.) надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль" (далі ПАТ "Райффайзен банк Аваль") про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №298/795/15-ц, виданим 01.04.2016 р. Великоберезнянським районним судом Закарпатської області, яким стягнуто достроково з ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) на користь ПАТ "Райффайзен банк Аваль": 12800 доларів США 50 центів боргу за кредитним договором, еквівалентних за курсом НБУ 269044 гривень 08 копійок; з них 993 доларів США 56 центів еквівалентних 20882 гривні 89 копійок заборгованість за процентами; 1126 доларів США 63 центів еквівалентних 23679 гривень 79 копійок пеня за порушення строків сплати кредиту та процентів; 10680 доларів США 31 центів еквівалентних 224481 гривня 40 копійок поточна заборгованість за кредитом та судовий збір 2 690 гривень 44 копійок (арк. спр. 215 219, т. 1).

Постановою від 31 серпня 2018 року приватний виконавець Кохан П.І. відкрив виконавче провадження ВП №57117117 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа (арк. спр. 223 225, т. 1).

31 серпня 2018 року приватним виконавцем Кохан П.І. складено розрахунок основної винагороди за виконавчим провадженням ВП №57117117, відповідно до якого розмір такої встановлено в сумі 27173,45 грн. Додатково роз`яснено сторонам виконавчого провадження, що основна винагорода приватного виконавця буде стягнута з сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (арк. спр. 220 221, т. 1).

Також 03 вересня 2018 року до приватного виконавця Кохан П.І. надійшла заява про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №304/284/16-ц, виданим 25.04.2017 р. Перечинським районним судом Закарпатської області, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/4080/74/35724 від 12 жовтня 2007 року в розмірі 206333,56 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 84,7 м. кв., житловою площею 73,0 м. кв., що належить ОСОБА_2 на праві власності, на користь ПАТ "Райффайзен банк Аваль" шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах, визначивши початкову ціну відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (арк. спр. 168 172, т. 1).

Постановою від 03 вересня 2018 року ВП №57130542 приватний виконавець Кохан П.І. відкрив виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа (арк. спр. 174 175, т. 1).

Постановою від 03 вересня 2018 року ВП №57130542 приватний виконавець Кохан П.І. наклав арешт на все майно, що належить боржнику Репарюк Г.М ОСОБА_3 у межах суми звернення стягнення 206333,56 грн. (арк. спр. 177 178, т. 1).

Також 04 вересня 2018 року приватним виконавцем Кохан П.І. складено розрахунок основної винагороди за виконавчим провадженням ВП №57130542, відповідно до якого розмір такої встановлено в сумі 20633,35 грн. Додатково роз`яснено сторонам виконавчого провадження, що основна винагорода приватного виконавця буде стягнута з сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (арк. спр. 179 180, т. 1).

11 вересня 2018 року постановою приватного виконавця Кохан П.І. ВП №57117117 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в банківських установах згідно з переліком та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення 271734,52 грн. (арк. спр. 232 235, т. 1).

Постановою від 15 лютого 2019 року ВП №57117117 приватним виконавцем Кохан П.І. об`єднано виконавчі провадження №57117117 та №57130542 у зведене виконавче провадження №58399343 (арк. спр. 257 258, т. 1).

19 лютого 2019 року приватним виконавцем Кохан П.І. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №57130542, якою накладено арешт та встановлено обмеження права користування описаним майном, а саме, квартирою АДРЕСА_1 , загальною площею 84,7 м. кв. (арк. спр. 183 185, т. 1).

Опис майна боржника проведено в присутності представника стягувача та за відсутності ОСОБА_2 (арк. спр. 184 185, т. 1).

05 березня 2019 року постановою приватного виконавця Кохан П.І. ВП №57130542 призначено для участі у виконавчому провадженні суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Зодчий і К», якого зобов`язано надати звіт про оцінку, визначити ринкову вартість майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 ) (арк. спр. 191 192, т. 1).

13 березня 2019 року ТОВ «Зодчий і К» складено звіт про оцінку нерухомості, а саме: квартири АДРЕСА_1 ), який надіслано сторонам виконавчого провадження для ознайомлення (арк. спр. 197 201, т. 1).

19 березня 2019 року приватним виконавцем Кохан П.І. на адресу ДП «СЕТАМ» скеровано заяву №01-29/481 про реалізацію арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), а саме, квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 84,7 м. кв. (арк. спр. 202 203, т. 1).

Листом від 26.04.2019 р. №25-09/332/19 директор Закарпатської філії ДП «СЕТАМ» повідомив приватного виконавця Кохан П.І. про те, що призначені на 26 квітня 2019 року електронні торги не відбулися (арк. спр. 205, т. 1).

Відповідно до листа Закарпатської філії ДП «СЕТАМ» №25-09/361/19 від 10.05.2019 р., організатором проведено уцінку нерухомого майна, а саме, квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 84,7 м. кв., згідно з якою системою сформовано дату проведення аукціону на 10 червня 2019 року (арк. спр. 206, т. 1).

22 травня 2019 року стягувач ПАТ "Райффайзен банк Аваль" надіслав приватному виконавцю Кохан П.І. заяви №114-40/17-140 та №114-40/17-141, в яких просив повернути виконавчі листи №298/795/15-ц, виданий 01.04.2016 р. Великоберезнянським районним судом Закарпатської області, та №304/284/16-ц, виданий 25.04.2017 р. Перечинським районним судом Закарпатської області, відповідно без виконання (арк. спр. 207 210, 268, т. 1).

У зв`язку з надходженням зазначеної заяви стягувача постановою приватного виконавця Кохан П.І. ВП №57130542 від 22.05.2019 р. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ №304/284/16-ц, виданий 25.04.2017 р. Перечинським районним судом Закарпатської області, та авансовий внесок у розмірі 1177,67 грн. повернуто стягувачу (арк. спр. 211 213).

Також постановою від 22 травня 2019 року ВП №57117117 приватного виконавця Кохан П.І. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу виконавчий документ №298/795/15-ц, виданий 01.04.2016 р. Великоберезнянським районним судом Закарпатської області, та авансовий внесок у розмірі 4814,69 грн. (арк. спр. 270 271, т. 1).

Одночасно на підставі ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та ч. 19 Порядку виплати винагороди державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця приватним виконавцем Кохан П.І. винесено постанови від 22 травня 2019 року ВП №57117117 та ВП №57130542 про стягнення з ОСОБА_2 основної винагороди в сумі 27173,45 грн. та 20633,35 грн. відповідно (арк. спр. 34 -35, 40- 41, т. 1).

Вважаючи дії відповідача щодо стягнення основної винагороди у виконавчих провадженнях №57117117 та №57130542 та відповідні постанови протиправними, з метою захисту своїх прав ОСОБА_2 звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі Закон №1404).

Так, ст. 1 даного Закону встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ст. 26 Закону визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону, кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Ст. 40 Закону передбачено наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа. Так, ч. 3 зазначеної статті передбачає, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності стягнення приватним виконавцем з боржника основної винагороди, враховуючи повернення виконавчого документа стягувачу без фактичного виконання.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус регулюються нормами Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIII від 02.06.2016 р. (далі Закон №1403).

Статтею 31 Закону №1403 врегульована винагорода приватного виконавця та авансування витрат виконавчого провадження. Так, зокрема, ч.ч. 1, 2 зазначеної статті передбачено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону №1403, основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:

1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;

2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

П. 7 ст. 31 Закону №1403 встановлено, що приватний виконавець протягом трьох днів з дня відкриття виконавчого провадження здійснює розрахунок основної винагороди, ознайомлює з ним сторони виконавчого провадження, роз`яснює їм порядок сплати та стягнення основної винагороди приватного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у приватного виконавця Кохан П.І. перебувало зведене виконавче провадження з виконання виконавчих листі, що містили вимоги майнового характеру, у зв`язку з чим відповідачем проведено розрахунок основної винагороди у вигляді відсоткову від суми коштів та вартості майна, що підлягали стягненню.

Згідно ч. 4 ст. 31 Закону №1403 основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом.

Ч. 5 ст. 31 Закону №1403 встановлено, що якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми.

Відповідно до ч. 6 ст. 31 Закону №1403, основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Вищезазначене кореспондується також з положеннями Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №643 від 08.09.2016 р. (далі Порядок), що визначає механізм виплати винагород державним виконавцям, а також розміри винагород державних виконавців і основної винагороди приватного виконавця.

П. 19 Порядку передбачено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця, суд дійшов висновку, що такою є винагорода приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, якщо такі призвели до повного або часткового його виконання та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі. Суд відхиляє твердження відповідача про те, що стягнення основної винагороди відбувається незалежно від факту виконання виконавчого документа, оскільки такі спростовуються вищезазначеними нормами законодавства.

Суд вважає, що для стягнення основної винагороди необхідна наявність двох умов, а саме, здійснення приватним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення, і фактичне стягнення заборгованості. Зазначене узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19 вересня 2018 року у справі №804/8289/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено та не спростовується відповідачем, що сума заборгованості в примусовому порядку за виконавчими листами №298/795/15-ц та №304/284/16-ц на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнута не була. Відповідач стверджує, що ним в межах виконавчих проваджень ВП №57117117 та ВП №57130542 здійснювалися дії, спрямовані на примусове виконання зазначених виконавчих листів, та вважає, що це є достатньою підставою для стягнення основної винагороди з боржника.

Однак суд вважає, що такі не є належними заходами примусового виконання рішень в розумінні норм ст. 10 Закону, оскільки не спричинили фактичного виконання рішення суду та стягнення заборгованості з боржника.

Суть примусового виконання рішень майнового характеру полягає у забезпеченні його виконання, а саме, в стягненні присуджених коштів на користь стягувача. Кінцевий результат таких дій проявляється саме у вилученні в боржника коштів, майна на користь стягувача.

Зазначений висновок суду підтверджується також правовою природою основної винагороди приватного виконавця, відповідно до якої такою є винагорода за примусове виконання рішення, розмір якої визначається як відсоток суми стягнення та виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми.

Суд не може погодитися з позицією відповідача, що винесення постанов про арешт майна та коштів боржника, звернення із заявою до ДП «СЕТАМ» про реалізацію арештованого нерухомого майна є достатніми заходами примусового характеру в розумінні ст. 10 Закону, оскільки з положень Закону вбачається, що звернення стягнення на кошти та майно боржника полягає не тільки в його арешті, але й у вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Зазначений висновок суду узгоджується також з суттю примусового виконання рішень.

Більше того, суд зазначає, що відповідно до положень ч. 1 ст. 40 Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У зв`язку з чим, враховуючи вимоги чинного законодавства та відсутність фактичного виконання виконавчого листа в примусовому порядку, суд вважає, що оскаржені постанови є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши вищенаведені обставини справи крізь призму законодавчих актів, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 Малий Березний, буд АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохан Павла Івановича (місцезнаходження: вул. Штефана Августина, буд. 25/2, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ідентифікаційний код - ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спорту на стороні відповідача, Публічне акціонерне товариство "Райффайзен банк Аваль" (місцезнаходження: вул. Лєскова, буд. 9, м. Київ, 01011, код ЄДПРОУ - 14305909) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохан П.І., що супроводжувалось прийняттям процесуальних документів, в межах зведеного виконавчого провадження по ВП №57130542 та ВП №57117117, у формі рішень - винесення постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 22.05.2019 р. по ВП №57130542 в розмірі 20633,35 грн., а також винесення постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 22.05.2019 р. по ВП №57117117 в розмірі 27173,45 грн.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохан П.І. від 22.05.2019 р. про стягнення з боржника основної винагороди у ВП №57117117.

4. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохан П.І. від 22.05.2019 р. про стягнення з боржника основної винагороди у №57130542.

5. Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохан Павла Івановича (місцезнаходження: вул. Штефана Августина, буд. 25/2, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ідентифікаційний код - ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: с. Малий Березний, буд. 34, АДРЕСА_4 , Закарпатська АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) 768 грн. 40 коп. (Сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

СуддяР.О. Ващилін