Справа № 826/3369/15
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 липня 2019 року № 826/3369/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
доФонду гарантування вкладів фізичних осіб (відповідач-1), Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни (відповідач-2)
про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни, в якому початково були заявлені вимоги, відповідно до яких позивачка просила:

визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Старокиївський банк" Пантіна Любові Олександрівни щодо не включення ОСОБА_1 (реєстраційній номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Залізничним РВ ГУ МВС України в м. Києві, 19.04.2001р.) до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

зобов`язати Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Старокиївський банк" Пантіну Любов Олександрівну надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Залізничним РВ ГУ МВС України в м. Києві, 19.04.2001р.), який необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладом згідно договору банківського рахунку № 8109 від 19 травня 2014 року в публічному акціонерному товаристві "Старокиївський банк" за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов`язати Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Старокиївський банк» Пантіну Любов Олександрівну включити ОСОБА_1 (реєстраційній номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Залізничним РВ ГУ МВС України в м. Києві, 19.04.2001р.) до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що 19.05.2014 між позивачем та банком укладено договір банківського рахунку№ 8102. У відповідності до п. 1.1. договору банк відкриває банківський поточний (на вимогу) рахунок клієнта № НОМЕР_3 у доларах США та здійснює за ним операції.

Позивач зазначає, що згідно з умовами договору, в період 19.05.2014 по 03.06.2014 позивачем внесені на поточний рахунок грошові кошти у розмірі 15304,00 доларів США. Зокрема, як зазначається у позові, відповідно до виписки відділення № 1 банку надходження коштів здійснювалось: 19.05.2014 - 1275,00 доларів США, 20.05.2014 - 1275,00 доларів США, 21.05.2014 - 1275,00 доларів США, 22.05.2014 - 1275,00 доларів США, 23.05.2014 - 1275,00 доларів США, 26.05.2014 - 1286,00 доларів США, 27.05.2014 - 1276,00 доларів США, 28.05.2014 - 1280,00 доларів США, 29.05.2014 - 1274,00 доларів США, 30.05.2014 - 1273,00 доларів США, 02.06.2014 - 1273,00 доларів США, 03.06.2014 - 1267,00 доларів США.

Однак, на підставі постанови правління НБУ від 17.06.2014 № 365 банк віднесено до категорії неплатоспроможних та виконавчою дирекцією Фонду 17.06.2014 при1йнято рішення № 50 про запровадження з 18.06.2014 тимчасової адміністрації та призначено Уповноважену особу Фонду. Відповідно до постанови правління НБУ від 11.09.2014 № 563 у банку відкликано ліцензію та відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 17.09.2014 № 92 розпочато процедуру ліквідації банку.

Позивачка зазначає, що звернулася до банку з питанням виплати відшкодування.

Гарантовану суму відшкодування позивачка не отримала та, як було з`ясовано, позивачку не було включено до загального реєстру вкладників банку, які мають право на відшкодування.

Посилаючись на положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», позивач вважає протиправним не включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладу за рахунок коштів Фонду, що в подальшому стало підставою не включення позивача до загального реєстру вкладників.

Позиція Уповноваженої особи Фонду.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що 12.05.2014 правлінням НБУ прийнято постанову № 276/БТ про віднесення банку до категорії проблемних. У цей період в банку була відсутня готівка, платежі практично не здійснювались і отримати кошти в касі було неможливо. В підтвердження відсутності коштів до відзиву надано електроні повідомлення НБУ на адресу банку за період квітня - червня 2014. За таких обставин вкладники, у яких в банку на рахунках були великі суми коштів більші за передбачену законом суму відшкодування за вкладом, за домовленістю з окремими працівниками банку вчинили дії щодо незаконного переоформлення своїх коштів на рахунки інших осіб з метою в подальшому одержати відшкодування за рахунок Фонду гарантування. Відповідач звертає увагу, що вказані обставини свідчать про те, що позивач не вносив готівки до каси банку, а лише були використані його документи. Операції виконувались за домовленістю з працівниками банку іншого вкладника, який подрібнював свій вклад на вклади інших осіб для незаконного одержання своїх коштів за рахунок Фонду. Дані дії відбувалися з метою отримати гроші не від Банку і не за рахунок Банку, а від Фонду, в першу чергу за рахунок.

Відповідач наполягає на тому, що кошти фактично не вносились, внаслідок чого погіршувалось фінансове становище банку і сприяло приведенню банку до неплатоспроможності. Дані обставини визначені п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» як підстави для визначенні нікчемності правочинів.

Відповідач звертає також увагу на відсутність у позивача належного оформлення банківського вкладу. Зазначає, що з п. 1.3. договору документом, що підтверджує відкриття рахунку є Свідоцтво про відкриття рахунку, яке є невід`ємною частиною договору. Внаслідок лише формального оформлення договору не виникає права на одержанні відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду. Відповідач знову звертає увагу на відсутність доказів внесення коштів до каси банку.

Водночас відповідач звертає увагу, що до позову не надано і власне квитанцій, які б підтверджувала внесення позивачем коштів у касу банку. У Банку такі квитанції (їх копії) також відсутні, а також відсутні прибуткові ордери за оплату банківських послуг за оформлення операцій з приймання готівки.

Під час перевірки було встановлено, що кошти на рахунок позивача надходили внаслідок так званого «дроблення» рахунку іншого клієнта, що підтверджується банківськими виписками.

З огляду на наведене, 21.08.2014 виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 182/14 щодо тимчасового блокування виплат та щодо звернення до правоохоронних органів. Уповноваженою особою Фонду видано наказ № 61 від 29.08.2014 про зупинення виплат по транзакціям і правочинам, визнано нікчемними всі транзакції та правочини, зокрема й договір № 8102, укладений з позивачем.

Відносно наведених обставин відкрито кримінальне провадження № 0000367.

Таким чином, вважаючи по суті, що позивач не набув статусу вкладника, а кошти на рахунку - статусу вкладу, беручи до уваги, що позивач намагається протиправно задовольнити свої вимоги до Банку не за рахунок ліквідаційної маси Банку, а за рахунок коштів Фонду, коштів платників податків (бюджетних коштів), відповідач вважає, що відносно позивача відповідачем не допущено порушень та просить, як вже зазначалося, відмовити у задоволенні позову.

Позиція Фонду гарантування (відповідач-2).

Відповідач-2 просив відмовити у задоволенні позову, підтримавши позицію Уповноваженої особи Фонду, звернувши увагу, що по суті у даному випадку має місце намагання заволодіти державними коштами, що порушує публічний порядок.

До Фонду конкретних позовних вимог не заявлено.

При цьому, у заяві (т.1, а.с. 21) позивач наполягав, що Фонд також є відповідачем у справі по заявленим вимогам.

Судові рішення, прийняті у справі, та процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою від 18.03.2015 відкрито провадження у справі. Крім іншого, запропоновано позивачу подати всі оригінали доданих до позову документів або пояснення щодо їх відсутності.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва в іншій справі у справі № 826/16424/14 від 25.11.2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2015 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

У зв`язку з викладеним, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року, керуючись положеннями пункту 4 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України закрито провадження в адміністративній справі № 826/3369/15 в частині позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Л. О. про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Л. О. щодо не включення позивача до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та зобов`язання Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Старокиївський банк» Пантіну Л. О. включити позивачку до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Отже, як зазначив Верховний Суд у постанові від 21.12.2018, предметом розгляду в даному провадженні є зобов`язання Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Старокиївський банк» Пантіну Любов Олександрівну надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника - позивача, який необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладом згідно договору банківського рахунку від 19 травня 2014 року № 8109 в Публічному акціонерному товаристві «Старокиївський банк» за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.04.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2015, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 21.12.2018 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.04.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2015 у справі № 826/3369/15 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2019 дану справу передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіну О.А.

Ухвалою від 22.01.2019 справу прийнято до провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. З урахуванням вимог, викладених у постанові Верховного Суду від 21.12.2018 витребувано у відповідачів письмові пояснення.

На виконання ухвали суду Фондом гарантування надано пояснення, суть яких зводиться до безпідставності позовних вимог.

Уповноваженою особою Фонду також надано додаткові пояснення (т.1, а.с. 223-225) де підтримано раніше висловлену позицію щодо безпідставності позовних вимог. Звернута увага, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києві від 20.02.2017 № 752/3185/17 (провадження 1-кс/752/1273/17) в рамках кримінального провадження № 0000367 накладено арешт на грошові кошти, у т.ч. на ті, що знаходяться на рахунку позивача. Ухвалою від 07.05.2017 призначено судовий розгляд, розгляд справи триває. Додатково зазначено, що на вказані вище дати здійснена штучна касова операція з внесення готівки в сумі 15300 доларів США(без фактичного внесення готівки), яка приховувала фактичне перерахування коштів з рахунку іншої фізичної особи, відкритого у цьому ж банку. Кошти до каси банку фактично не вносились, документально в Банку було оформлено операцію з отримання іншою фізичною особою з депозитного рахунку, відкритого в Банку через касу банку готівкових коштів у розмірі 15 300 доларів США, фактично отримувачем таких коштів був саме позивач.

Позивачка також надала додаткові пояснення (під час нового розгляду), в яких наполягає на обґрунтованості позовних вимог.

Обставини, встановлені судом.

06.05.2014 постановою Правління Національного банку України від 06.05.2014 року №276/БТ ПАТ «Старокиївський банк» віднесено до категорії проблемних строком на до 180 днів.

До матеріалів справи надано незасвідчену фотокопію договору банківського рахунку № 8102 від 19.05.2014 між позивачем та Банком.

До матеріалів справи також надано незасвідчену фотокопію банківської виписки про поповнення поточного рахунку у період з 19.05.2014 по 03.06.2014 всього на суму 15304,00 доларів США.

17.06.2014 постановою Правління Національного банку України №365 віднесено ПАТ «Старокиївський банк» до категорії неплатоспроможних.

17 червня 2014 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №50, яким розпочато з 18.06.2014 року процедуру виведення ПАТ «Старокиївський банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації; вирішено тимчасову адміністрацію запровадити строком на три місяці з 18.06.2014 року по 18.09.2014 року включно; призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію.

24.06.2014 Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію Банку прийнято наказ № 23 «Про перевірку договорів».

29.08.2014 відповідно до протоколу засідання комісії з перевірки договорів, призначених наказом № 30-А від 14.07.2014 констатовано, що нікчемні договори були вчинені у зв`язку з тим, що сума грошових коштів на рахунках клієнтів перевищувала суму граничного розміру відшкодування коштів Фондом гарантування, а відповідно існували ризики для незадоволення вимог кредиторів в результаті ліквідації Банку. Фізичними особами було ініційовано процес фіктивного відкриття рахунків іншими фізичними особами для штучного зарахування коштів на них у розмірі, що не перевищує суму граничного розміру відшкодування коштів у розмірі 200 000 грн. Операції із штучного залучення вкладів фізичних осіб здійснювались без присутності осіб, на ім`я яких відбувалось внесення готівкових коштів. Такі операції здійснювались у період, коли Банк не мав можливості виконати свої зобов`язання перед кредиторами Банку навіть у незначних розмірах.

На підтвердження останнього до матеріалів справи надіслано електронні повідомлення НБУ на адресу Банку щодо скарг про невиконання зобов`язань (а.с. 36-49).

У зв`язку з наведеним, комісією запропоновано надати Уповноваженій особі ФГВФО на затвердження перелік нікчемних договорів.

29.08.2014 Уповноваженою особою ФГВФО видано наказ № 61, яким визнано нікчемними всі транзакції та правочини, згідно переліку, доданого до наказу, зокрема, наведене стосується договору між позивачкою і Банком.

У матеріалах справи наявні незасвідчені фотокопії заяв позивачки до Уповноваженої особи Фонду, до Фонду від 10.09.2014, 08.10.2014, 10.10.2014 про надання інформації стосовно отримання коштів.

11.09.2014 постановою Правління Національного банку України №563 відкликано банківську ліцензію ПАТ «Старокиївський банк» та прийнято рішення про ліквідацію.

Рішення опубліковано - Газета «Голос України» № 178 (5928) від 18.09.2014.

17.09.2014 рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2014 року розпочато ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 18.09.2014 року; призначено уповноваженою особою фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банку» Пантіну Любов Олександрівну.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон; в редакції на час виникнення спірних відносн).

Відповідно ст.2 Закону вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно ч.1 ст.3 Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до положень статті 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону.

Відповідно до положень ст. 27 зазначеного Закону (в редакції на час виникнення спірних відносин) уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

З наведеного у сукупності слід дійти висновку, що перш за все, право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду має особа, яка має статус вкладника, тобто уклала договір та вчинила всі формальності, пов`язані з цим, та яка має вклад у банку, тобто кошти, які фактично внесені на рахунок та мають статус вкладу.

У взаємозв`язку з наведеним, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У даному випадку, позивачка наполягає, що є вкладником Банку, а кошти на рахунку мають статус вкладу, а відтак позивачка, на її думку, має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду.

Однак, не дивлячись на те, що ще в ухвалі про відкриття провадження у справі від 18.03.2015 судом у позивачки витребовувались всі оригінали документів, доданих до позову, а в ухвалі від 22.01.2019 про прийняття справи до провадження у справі позивачці пропонувалось надати документи та пояснення, що мають значення для розгляду справи та підтверджують доводи позивача, не дивлячись на те, що на відсутність оригіналу квитанцій про внесення коштів до каси банку звертала увагу Уповноважена особа Фонду ще у своєму відзиві під час першого розгляду справи, під час розгляду справи позивачем так і не надано оригіналу договору та свідоцтва про відкриття рахунку, що є базовими документами, які підтверджують статус вкладника Банку та наявність фактичних взаємовідносин з Банком. Між іншим, свідоцтво є невід`ємною частиною договору (п. 7.6. договору).

Під час розгляду справи так і не надано оригіналів квитанцій про внесення готівкових коштів до каси банку. Не надано навіть копій цих документів. Слід додати, що до матеріалів справи так і не надано власне заяви на внесення готівки. На відсутність у банку цих ключових доказів внесення готівки до каси банку (копій квитанцій) звернута увага і Уповноваженою особою Фонду.

Не надано і приходного ордеру щодо подати послуг банку з внесення готівки до каси банку. Водночас, оплата послуг передбачена ст. 3 договору.

В контексті наведеного слід зазначити, що у провадженні ОАС м. Києва перебувала справа № 826/11582/15 за позовом, зокрема, ОСОБА_1 , до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський Банк", третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним і скасування рішення уповноваженої особи Фонду (наказу № 61 від 29.08.2014) в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договорів банківського рахунку від 19.05.2014 № 8109, № 8101, № 8102 та від 10.06.2014 № 8577, укладених між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ПАТ "Старокиївський банк", оформленого наказом № 61 від 29.08.2014.

Постановою суду від 25.01.2016 відмовлено у задоволенні позову.

Постанова набрала законної сили 02.06.2016.

Судом у вказаній постанові встановлено, що Уповноваженою особою Фонду на виконання обов`язків, передбачених ст.38 Закону №4452, створено комісію з перевірки договорів (інших правочинів) укладених ПАТ "Старокиївський банк", про що винесено наказ від 24.06.2014. Під час перевірки робочою комісією встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім`я чотирьох позивачів, надходили внаслідок так званого "перекидання коштів" з рахунків одного і того ж клієнту банку - фізичної особи, чий вклад перевищував гарантовану до повернення фондом суму вкладу, а саме: ОСОБА_6 . Разом з тим, зазначено, що в системі автоматизації банку було відображено фіктивні операції щодо одночасного зняття коштів та здійснення вкладів чотирма позивачами на суму 19 991, 00 доларів США та 18 749, 00 Євро. У зв`язку із відсутністю грошових коштів в банку було неможливо відобразити в системі автоматизації банку видачу грошових коштів.

У вказаній постанові суду від 25.01.2016 зазначено, що позивачі даного Свідоцтва як доказ укладення ними договорів банківських рахунків до суду не надали.

Судом у вказаній постанові щодо періоду з 19.05.2014 по 06.06.2014 також зазначено, що в даному періоді спостерігається оформлення операцій з внесення та видачі коштів в касу відділення. Причому щоденно обороти за дебетом каси повністю співпадають з оборотами за кредитом каси (до євроцентів). Це дає підстави для висновку, що були проведені фіктивні операції по внесенню та видачі готівки з каси відділення банку без фактичної наявності цієї готівки. Таким чином, суд у вказаній постанові дійшов до висновку про відсутність доказів внесення позивачами до банку грошових коштів за договорами банківського рахунку від 19.05.2014 №8109, №8101, №8102, від 10.06.2014 №8577. Суд зауважив, що сам факт укладення договорів не може бути доказом внесення позивачами реальних грошових коштів на банківський рахунок. Укладання позивачами даних договорів без фактичного внесення готівкових коштів в касу банку не є підставою для виникнення права на одержання відшкодування вкладу за Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Суд визнав обґрунтованими доводи уповноваженої особи Фонду, що проведення вище описаних дій надавало можливість власнику вкладу, фізичній особі-підприємцю, яка не має права на відшкодування гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, отримати цю суму повністю, без будь яких обмежень, що є наданням переваг цьому вкладнику перед іншими кредиторами.

В контексті наведеного слід додати, що до матеріалів справи № 826/3369/15 залучено витяг з реєстру платіжних документів (а.с. 59), з якого вбачається, що формування залишку на рахунку позивачки відбувалось, за рахунок оформлення/проведення видачі готівки в касі (одним виконавцем (78)) іншій особи, в деяких випадках - протягом однієї секунди (22.05.2014), що є фізично неможливим в силу особливостей здійснення видаткових/ прибуткових операцій касою банків (обслуговування клієнта з видачою готівки та одночасно - іншого).

Наведене у сукупності свідчить про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження викладених позивачкою у позові доводів щодо набуття нею статусу вкладника, який має право на відшкодування вкладу за рахунок Фонду, і доказів фактичного внесенням коштів на рахунок через касу банку, що у свою чергу унеможливлює відшкодування позивачці коштів за рахунок коштів Фонду.

З наведено вбачається, що кошти до каси банку фактично не вносились, а відбувалось лише документальне оформлення видачі коштів іншій особі, за відсутності готівки у касі, та одночасне оформлення внесення коштів на рахунок позивача, чим, через проведення операцій, зовнішній вигляд яких не відповідав фактичному змісту, створювались штучні передумови для відшкодування позивачу коштів за рахунок Фонду гарантування по відшкодуванню коштів, щодо яких, під час перебування банку у статусі проблемного, було вчинено лише документальне оформлення внесення їх до каси банку та які не набули статусу вкладу для цілей їх відшкодування саме за рахунок Фонду.

Проведення операції, фактичний зміст якої не відповідав її зовнішньому вигляду, є такою, що спрямована на отримання коштів не за рахунок банку (ліквідаційної маси банку), а за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у т.ч. коштів платників податків (бюджетних коштів).

При цьому, у поясненнях від 31.03.2015 (а.с. 89), Уповноважена особа Фонду від імені банку вказує на те, що лист від 28.11.2014 № 1080/07-02 (а.с. 18) про залишок коштів не має відношення до вкладу позивачки та просить не приймати його до уваги, оскільки в останньому не наведено номеру договору та залишок визначено не у валюті, а в гривнях, що приймається судом як належне обґрунтування, оскільки, яв вбачається з ЄДРСР, позивачка була учасником кількох судових проваджень за участі Уповноваженої особи Фонду з питань, пов`язаних з відшкодуванням коштів за рахунок Фонду (826/16424/14, 826/18959/14, 826/11582/15 ), а відтак вказана довідка не може вважатися такою, що стосується договору № 8102. Сама ж по собі незасвідчена фотокопія виписки не є належним та допустимим доказом внесення готівки до каси банку.

Слід окремо додати, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києві від 20.02.2017 № 752/3185/17 (провадження 1-кс/752/1273/17) в рамках кримінального провадження № 0000367 накладено арешт на грошові кошти, у т.ч. на ті, що знаходяться на вищезгаданому рахунку № НОМЕР_3 позивача (а.с. 230-231).

У зв`язку з цим, слід зазначити, що відповідно до п. 11 ч. 4 ст. 26 вищезгаданого Закону (в редакції Закону України від 16.07.2015 р. N 629-VIII) Фонд не відшкодовує кошти розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду, що має місце у даному випадку.

Доказів зняття арешту до суду не надано, що унеможливлює зобов`язання адміністративним судом Уповноваженої особи Фонду вчиняти дії з арештованими коштами.

З врахуванням наведених правових норм та встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для висновку про вчинення з боку відповідачів відносно позивача протиправних дій, допущення протиправної бездіяльності чи прийняття протиправних рішень, оскільки вони правомірно діяли з урахуванням того, що позивач не набув статусу вкладника, внаслідок фактичного невнесення суми вкладу на який поширюються гарантії Фонду, а внаслідок підписання вищезгаданих угод позивачем створювались передумови для відшкодування коштів за рахунок Фонду через надання зовнішніх ознак правомірності операції, яка фактично не проводилась.

Враховуючи наведене у сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову та наявність підстав для відмови у задоволенні позову у повному обсязі та відносно обох відповідачів. При цьому, судом враховується те, що позивач наполягав на включенні до складу відповідачів Фонду, однак протягом розгляду справи так і не визначив вимог до нього.

Позивачем не спростовано наведені висновки суду та не доведено зворотне.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відтак, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись вимогами 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17; код ЄДР 21708016), до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» (01033, м. Київ, вул. Микільсько-Ботанічна, 6/8; код ЄДР 19024948) - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.А. Кармазін