Справа № 620/3571/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3571/18 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національні інформаційні системи», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Глоба Наталія Михайлівна про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» (далі - ДП «НАІС», відповдіач) про визнання протиправними дій ДП «НАІС» щодо відмови у наданні доступу реєстратору - приватному нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу Глобі Наталії Михайлівні щодо внесення інформації про використані спеціальні бланки нотаріальних документів приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пантелієнком О.С. до Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів на підставі договору від 07 квітня 2017 року зі змінами від 05 травня 2017 року, укладеного між приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пантелієнком О.С. та приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Глобою Наталією Михайлівною.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року даний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Від відповідача надійшов відзив на скаргу, з якого вбачається, що ДП «НАІС» заперечує проти задоволення апеляції та наполягає на законності оскаржуваного рішення.

Позивач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на скаргу, наполягав на законності оскаржуваного позивачем судового рішення.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд за відсутності представника апелянта у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч.4 статті 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 20 вересня 1994 року Міністерством юстиції України видано позивачу свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю № 1449, відповідно до якого прізвище особи, якій свідоцтво видане - Пантелієнку (а.с.152 на звороті).

23 вересня 2015 року ОСОБА_1 підписано заяву до ДП «НАІС» про приєднання до Договору про надання послуг з підключення та забезпечення технічної підтримки користування Єдиними та Державними реєстрами, відповідно до якої він засвідчує, що ознайомився з умовами договору, погоджується з ними та зобов`язується їх виконувати. Подання цієї заяви є підставою для здійснення ДП «НАІС» організаційних заходів з підключення нотаріуса до Єдиних та Державних реєстрів (далі - Системи) та надання нотаріусу особистого ідентифікатора та тимчасового паролю для доступу до Систем, відповідно до законодавства, а також організації надання послуг електронного цифрового підпису (а.с.62-68).

16 березня 2017 року ОСОБА_1 підписано заяву про реєстрацію, шляхом подання якої він приєднується до Договору про надання послуг електронного цифрового підпису та його умов, встановлених ДП «НАІС», погоджується з ними та зобов`язується їх виконувати. Подання цієї заяви є підставою для надання Акредитованим центром сертифікації ключів заявнику послуг електронного цифрового підпису (а.с.69,71-75).

Як вбачається Акту наданих послуг від 16 березня 2017 року № 19678, ДП «НАІС» надано ОСОБА_1 послуги електронного цифрового підпису (а.с.70).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 травня 2017 року у справі № 750/3835/17, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 17 липня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «НАІС» про визнання неправомірними дій ДП «НАІС» по відмові у наданні послуг електронного цифрового підпису позивачу як самозайнятій особі - приватному нотаріусу згідно свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 1449 від 20 вересня 1994 року та зобов`язання його здійснити надання послуг електронного цифрового підпису як приватному нотаріусу на підставі персональних даних, що містяться в паспорті та свідоцтві про право на зайняття нотаріальною діяльністю, визнання неправомірними дій відповідача по відмові у реєстрації та активації ключа, виданого позивачу акредитованим центром сертифікації ключів Інформаційно-довідкового департаменту державної фіскальної служби для доступу до Державних реєстрів, та зобов`язання його здійснити реєстрацію та активацію ключа, виданого позивачу акредитованим центром сертифікації ключів Інформаційно-довідкового департаменту державної фіскальної служби для доступу до Державних реєстрів, визнання неправомірними дій ДП «НАІС» по відмові у наданні безкоштовного доступу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, зобов`язання його надати безкоштовний доступ позивачу як приватному нотаріусу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, право доступу до якого нотаріуса передбачено чинним законодавством України, з метою здійснення ним повноважень, визначених законодавством України - відмовлено (а.с.76-80).

07 квітня 2017 року між приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пантелієнком О.С. та приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Глобою Наталією Михайлівною, у відповідності до пункту 2.5 Порядку ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 04 листопада 2009 року № 2053/5, укладено договір про внесення інформації до Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів (а.с.32).

Відповідно до пунктів 1, 3 вказаного договору приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Глоба Н.М. зобов`язується на підставі заяв про внесення відомостей про витрачання бланків та недійсні бланки до Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, поданих приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пантелієнком О.С., вносити інформацію до Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів. Цей договір укладено на невизначений термін - на період тимчасової відсутності доступу до Єдиного реєстру у приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Пантелієнка О.С.

Листом від 04 травня 2017 року № 2061/08.2-15 у відповідь на лист позивача від 07 квітня 2017 року № 42/01-16 щодо надання технічної можливості приватному нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу Глобі Н.М. внесення інформації до Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів про використані ОСОБА_1 спеціальні бланки нотаріальних документів, ДП «НАІС» повідомило позивача, що утримується від надання вищевказаної технічної можливості, оскільки договір від 07 квітня 2017 року містить розбіжності з положеннями пункту 2.5 Порядку ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, а саме: такий договір укладається та така можливість надається, якщо приватний нотаріус не має власних систем доступу або у нього тимчасово відсутній доступ (а.с.33).

05 травня 2017 року між приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пантелієнком О.С. та приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Глобою Наталією Михайлівною укладено договір про внесення змін до договору внесення інформації до Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів від 07 квітня 2017 року, зокрема, у частині зазначення пункту Порядку, відповідно до якого укладається договір, а саме: у відповідності до пункту 2.11 Порядку ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів (а.с.34).

На лист позивача від 23 червня 2017 року № 54/01-16 ДП «НАІС» листом від 25 липня 2017 року № 933/39.2-26 повідомило позивача, що вичерпна відповідь щодо надання технічної можливості приватному нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу Глобі Н.М. вносити інформацію про використані ОСОБА_1 спеціальні бланки нотаріальних документів, що передбачено укладеним договором, була надана листом від 04 травня 2017 року № 2061/08.2-15 (а.с.35).

27 липня 2017 року Міністерством юстиції України видано позивачу повторне свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю від 20 вересня 1994 року № 1449, відповідно до якого прізвище особи, якій свідоцтво видане - Пантелеєнку (а.с.145 на звороті).

Не погоджуючись із діями та рішеннями відповідача протиправними, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, отримавши від ДП «НАІС» логін і пароль та за наявності електронного цифрового підпису, сумісного з програмним забезпеченням реєстрів, був забезпечений технічною можливістю здійснювати відповідні дії у реєстрах, а не усунення позивачем невідповідності у документах для отримання належного електронного цифрового підпису не свідчить про відсутність у нього доступу до Реєстрів.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Щодо доводів апелянта про те, що Порядок надання ідентифікаторів доступу до Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 2015 року № 2586/5, застосовуватися до даних правовідносин не може, суд зазначає таке.

Пунктом 2.11 Порядку ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 04 листопада 2009 року № 2053/5 (далі - Порядок ведення Єдиного реєстру бланків) передбачено, що контори, архіви, приватні нотаріуси, які не мають власних систем доступу (або у яких тимчасово відсутній доступ) до Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів (далі - Єдиний реєстр бланків), здійснюють внесення до нього відомостей про витрачання бланків та недійсні бланки шляхом подання заяв установленого зразка Реєстратору, з яким укладено договір щодо внесення інформації до Єдиного реєстру бланків.

Відповідно до п. 1.3 Порядку ведення Єдиного реєстру бланків, Єдиний реєстр бланків - електронна база даних, що містить інформацію про:

постачання бланків державним нотаріальним конторам, державним нотаріальним архівам, приватним нотаріусам;

видані державним та приватним нотаріусам бланки;

отримані державними нотаріальними конторами, державними нотаріальними архівами та приватними нотаріусами бланки;

передані державними нотаріальними конторами, державними нотаріальними архівами, державними та приватними нотаріусами бланки;

витрачені і недійсні бланки;

здійснені перевірки справжності бланків;

видані інформаційні довідки та витяги з Єдиного реєстру.

При цьому, Порядок ведення Єдиного реєстру бланків регулює ведення Єдиного реєстру бланків та визначає організаційні заходи з постачання, зберігання, обігу, обліку спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання, а не порядок надання, припинення та поняття доступу до Єдиних та Державних реєстрів.

Натомість, Порядок надання ідентифікаторів доступу до Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, що є затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 2015 року № 2586/5 (далі - Порядок надання ідентифікаторів доступу) безпосередньо регулює питання доступу користувачів до Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України.

Так, відповідно до п.1 Порядку надання ідентифікаторів доступу, цей порядок визначає умови, підстави та процедуру надання ідентифікаторів доступу до Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України (далі - реєстри), уповноваженим особам суб`єктів державної реєстрації, центрів надання адміністративних послуг, утворених відповідно до Закону України «Про адміністративні послуги» (далі - центри надання адміністративних послуг), нотаріусам, їх помічникам, посадовим особам Міністерства юстиції України, його територіальних органів, органів ліцензування, дозвільних органів, державним та приватним виконавцям та іншим особам, уповноваженим відповідно до законодавства на здійснення реєстраційних дій у реєстрах.

Відповідно до абз.1 п. 2 Порядку надання ідентифікаторів доступу, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, було визначено, що доступ до реєстрів надається користувачам на підставі договору, укладеного з адміністратором реєстрів відповідно до загальних засад цивільного законодавства.

Абзацом 4 п. 2 Порядку надання ідентифікаторів доступу визначено, що у разі якщо користувачем є приватний нотаріус, його помічник, приватний виконавець, договір укладається між приватним нотаріусом, приватним виконавцем та адміністратором реєстрів.

Відносини ДП «НАІС» та приватних нотаріусів щодо надання послуг з організації доступу до Систем Єдиних та Державних реєстрів на момент виникнення спірних правовідносин регулювалися Договором про надання послуг з підключення та забезпечення технічної підтримки користування Єдиними та Державними реєстрами (редакція Договору, чинна на момент дії спірних правовідносин наявна в матеріалах справи), до умов якого позивач приєднався шляхом подання відповідної заяви від 23 вересня 2015 року № 143.

При цьому, відповідно до п. 3 вказаного Порядку, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, доступ користувачів до Реєстрів здійснюється після навчання їх роботі з такими Реєстрами та за умови використання електронного цифрового підпису, що відповідає вимогам передбаченим Законом України «Про електронний цифровий підпис», та є сумісним з програмним забезпеченням Реєстрів.

Користувач самостійно здійснює дії, пов`язані з отриманням електронного цифрового підпису в Акредитованому центрі сертифікації ключів.

При цьому, організація ДП «НАІС» надання послуг електронного цифрового підпису передбачена шляхом приєднання позивача в порядку статті 634 ЦК України до Договору про надання послуг електронного цифрового підпису, розміщеного на офіційному сайті Акредитованого центру сертифікації ключів (далі - АЦСК органів юстиції).

На підставі відповідного звернення позивача за отриманням послуг електронного цифрового підпису, АЦСК ДП «НАІС» надало йому ключ як для фізичної особи, який не надавав позивачу як нотаріусу змогу працювати з Реєстрами, що, в свою чергу, було зумовлено відмінністю прізвища позивача, вказаного у Свідоцтві про право на зайняття нотаріальною діяльністю від прізвища позивача, вказаного у його паспорті.

У звязку з наведеним підприємством було запропоновано позивачу, з урахуванням вимог законодавства у сфері надання послуг електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП), здійснити певні заходи щодо приведення персональних даних, а саме, прізвища зазначеного у його Свідоцтві про право на зайняття нотаріальною діяльністю у відповідність до персональних даних (прізвища), зазначених у його паспорті.

Натомість, позивач, не погоджуючись з порядком надання послуг ЕЦП звернувся з позовом до Деснянського районного суду м. Чернігова, а також з апеляційною скаргою до Апеляційного суду Чернігівської області. Безпідставність та необґрунтованість вимог позивача було підтверджено рішеннями вищезазначених судів у справі № 750/3835/17.

Тобто, в судовому порядку було підтверджено правомірність вимог АЦСК відповідача щодо необхідності усунення невідповідностей у документах позивача з метою отримання належного електронного цифрового підпису позивачем як приватним нотаріусом.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач мав доступ до Реєстрів на підставі Договору про надання послуг з підключення та забезпечення технічної підтримки користування Єдиними та Державними реєстрами.

Відповідно до п. 3.1.2. цього Договору позивач отримав ідентифікатори доступу - логін (реєстраційне ім`я, що складається з буквених та цифрових символів та використовується для ідентифікації при отриманні доступу до інформації в Системах Єдиних та Державних реєстрів) та пароль (секретний набір символів, який використовується для аутентифікацїї належності пред`явленого особистого логіна для доступу до інформації в Системах Єдиних та Державних реєстрів).

Порядок надання ідентифікаторів доступу у п. 6 передбачає лише два випадки відсутності доступу до Реєстрів - тимчасове блокування та анулювання доступу до Реєстрів у випадках передбачених законом, що здійснюється технічним адміністратором Реєстрів (ДП «НАІС») на підставі рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу, оформленого відповідно до законодавства.

Слід зазначити, що до Підприємства не надходило відповідного рішення щодо тимчасового блокування та анулювання доступу до Реєстрів позивача і жодних дій з цього приводу не було вчинено. Відтак, підстав для укладення Договору між позивачем та третьою особою згідно п. 2.11 Порядку ведення Єдиного реєстру бланків не було.

Відтак, як вірно зазначено судом першої інстанції, позивач, отримавши від ДП «НАІС» логін і пароль та за наявності електронного цифрового підпису, сумісного з програмним забезпеченням реєстрів, був забезпечений технічною можливістю здійснювати відповідні дії у Реєстрах .

Крім того, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт фактично ототожнює поняття «нотаріальна дія» та «реєстраційна дія».

Так, апелянт стверджує, що якщо має місце тимчасове блокування і анулювання доступу до Реєстрів у випадках, передбачених законом, то у цьому випадку нотаріус органами юстиції позбавлений права вчинювати нотаріальні дії.

Стаття 34 Закону України «Про нотаріат» визначає вичерпний перелік нотаріальних дій, які вчиняються нотаріусами.

При цьому, статтями 29 та 30 Закону «Про нотаріат» визначається поняття зупинення та припинення нотаріальної діяльності.

Так, відповідно до статті 29-1 Закону України «Про нотаріат» приватний нотаріус зобов`язаний зупинити нотаріальну діяльність з моменту отримання копії наказу про тимчасове зупинення його нотаріальної діяльності.

Приватний нотаріус, діяльність якого зупинена, за відсутності заміщення його іншим приватним нотаріусом, має право: знімати заборону відчуження нерухомого майна, видавати з депозиту гроші та цінні папери, документи, прийняті на зберігання, дублікати та копії документів, що зберігаються у справах приватного нотаріуса, а також видавати довідки про вчинені нотаріальні дії.

Відповідно до статті 30-1 Закону України «Про нотаріат», приватний нотаріус зобов`язаний припинити нотаріальну діяльність з моменту отримання копії наказу про припинення його нотаріальної діяльності.

Таким чином, законодавчі обмеження щодо вчинення саме нотаріальних дій приватними нотаріусами можливі виключно у разі зупинення або припинення нотаріальної діяльності.

Натомість, відповідно до пп. 9 ч. 2 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», реєстраційна дія - це державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Таким чином, реєстраційні дії в Реєстрах пов`язані виключно з внесенням інформації в Реєстри та не можуть ототожнюватись з нотаріальними діями.

При цьому, тимчасове обмеження доступу до Реєстрів чи анулювання такого доступу, не позбавляє нотаріуса права вчиняти, наприклад, такі нотаріальні дії які засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; засвідчують справжність підпису на документах; засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу; посвідчують факт, що фізична чи юридична особа є виконавцем заповіту; посвідчують факт, що фізична особа є живою, тощо.

Не усунення позивачем невідповідності у документах для отримання належного електронного цифрового підпису як приватним нотаріусом в силу положень Порядку не свідчить про відсутність у нього доступу до Реєстрів, оскільки вказана обставина не передбачає тимчасового блокування або анулювання доступу до Реєстрів.

Окремо слід зазначити, що після усунення обставин, що перешкоджали отриманню електронного цифрового підпису, позивач, маючи доступ до Реєстрів, забезпечений йому Підприємством згідно укладеного договору, мав можливість вносити відомості про витрачання бланків та недійсні бланки до Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, що підтверджується Відомостями виконаних дій по організації / співробітнику (деталізована) ОСОБА_1 , ПН ОСОБА_1 (1449), Чернігівська обл. за період з 01.08.2017 по 30.11.2018.

Апелянт же самостійно трактує поняття доступу до Єдиних та Державних реєстрів, стверджуючи, що тимчасова відсутність доступу може бути пов`язана, в тому числі, з відсутністю інтернетзв`язку, елекроенергії і будь-яких інших технічних неполадок з боку користувача.

Для того, щоб з`ясувати наявність чи відсутність доступу у нотаріуса як користувача реєстру, необхідно з`ясувати поняття доступу до Системи.

Єдині та Державні реєстри, держателем яких є Міністерство юстиції, та які адмініструє ДП «НАІС» є інформаційно-телекомунікаційною мережею в розумінні Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» (далі - Закон).

Відповідно до вимог ч. 2 статті 8 вказаного Закону державні інформаційні ресурси (тобто Єдині та Державні реєстри Міністерства юстиції України) обробляються в системі із застосуванням комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю.

Згідно ч. 2 статті 4 Закону, порядок доступу до державних інформаційних ресурсів або інформації з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом, перелік користувачів та їх повноваження стосовно цієї інформації визначаються законодавством.

Статтею 1 Закону визначено наступні поняття: доступ до інформації в системі - отримання користувачем можливості обробляти інформацію в системі; порядок доступу до інформації в системі - умови отримання користувачем можливості обробляти інформацію в системі та правила обробки цієї інформації; користувач інформації в системі - фізична або юридична особа, яка в установленому законодавством порядку отримала право доступу до інформації в системі.

Враховуючи, що порядок доступу до державних інформаційних ресурсів, вимога щодо захисту якої встановлена законом, перелік користувачів та їх повноваження стосовно цієї інформації визначаються законодавством, Порядок надання ідентифікаторів доступу до Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 2015 року № 2586/5, є єдиним нормативно-правовим актом, що безпосередньо регулює питання доступу до Єдиних та Державних реєстрів.

Так, п. 2 Порядку надання ідентифікаторів доступу на момент укладення Договору з приватним нотаріусом Глобою Н.М. та внесення змін до нього (07 квітня 2017 року та 05 травня 2017 року) передбачав наступну умову надання доступу до реєстрів Міністерства юстиції України: доступ користувачів до реєстрів надається (припиняється) на підставі договору, укладеного з технічним адміністратором таких реєстрів, крім випадку, передбаченого абзацом п`ятим цього пункту.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивачем було укладено Договір про надання послуг з підключення та забезпечення технічної підтримки користування Єдиними та Державними реєстрами шляхом подання Заяви про приєднання до Договору про надання послуг з підключення та забезпечення технічної підтримки користування Єдиними та Державними реєстрами від 23 веерсня 2015 року № 143.

Відповідно до умов вказаного договору ДП «НАІС» зобов`язалося надати позивачу послуги:

- з підключення до Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України, право доступу до яких Нотаріуса передбачено чинним законодавством України з метою здійснення ним повноважень визначених законодавством України;

- забезпечення технічної підтримки користування Системами, у тому числі здійснення Підприємством організаційних заходів щодо надання нотаріусу, та за клопотанням нотаріуса, помічнику нотаріуса, для роботи з Системами ідентифікаторів доступу;

- надання інформаційно-консультативних послуг.

При цьому, позивач не заперечував факт наявності можливості користування реєстрами та наявності доступу до реєстрів з моменту його підключення до таких Реєстрів державним підприємством «Національні інформаційні системи» до них.

Порядок надання ідентифікаторів доступу вказує у п. 2, що доступ до Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, надається технічним адміністратором таких реєстрів.

Також вказаний порядок вказує, що технічний адміністратор здійснює тимчасове блокування та анулювання доступу до реєстрів у випадках, передбачених законом, на підставі рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу, оформленого відповідно до законодавства.

Положенням наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» у п. 1 визначалося, що адміністратору Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України, тимчасово припинити доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України, до закінчення антитерористичної операції в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Таким чином, тимчасова відсутність доступу нотаріуса до Реєстрів, щодо якої йде мова у положенні п 2.11 Порядку ведення Єдиного реєстру бланків пов`язана із наявністю відповідного нормативно-правового акту та/або акту загальної чи індивідуальної дії Міністерства юстиції України чи його територіального підрозділу та виконується обов`язково саме технічним адміністратором вказаного реєстру/реєстрів. Доступ не припиняється будь-якими іншими юридичними чи фізичними особами.

Наведене кореспондується з ч. 2 статті 4 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», відповідно до якої порядок доступу до державних інформаційних ресурсів або інформації з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом, перелік користувачів та їх повноваження стосовно цієї інформації визначаються законодавством.

Натомість, як було встановлено судом першої інстанції, жодних рішень чи нормативно-правових актів, наслідком яких є анулювання /блокування/ припинення/ тимчасове припинення доступу нотаріуса до реєстрів застосовано до позивача не було на момент виникнення спірних правовідносин. Натомість, позивачу було створено підключення до Системи, надано ідентифікатори доступу та електронно-цифровий підпис.

Жодних інших дій, які б унеможливлювало доступ позивача до реєстрів Підприємство не здійснювало, оскільки у нього були відсутні для цього юридичні підстави - а саме будь-які нормативно-правові акти чи рішення.

Позивач помилково ототожнює відсутність доступу до Реєстрів із невжиттям ним самим належних заходів, які залежали лише від нього і за своєю суттю не були обставинами непереборної сили, які б не давали змоги їх здійснити, для отримання ЕЦП, сумісного із програмним забезпеченням Реєстрів. При цьому, поняття «відсутність доступу до Реєстрів» не можна ототожнювати з фактичною технічною неможливістю користуватися Реєстрами.

Для доступу до Реєстрів позивач, маючи діючий логін та пароль, за допомогою яких, та при наявності ЕЦП, сумісного з програмним забезпеченням реєстрів, був забезпечений технічною можливістю здійснювати відповідні дії в реєстрах, в тому числі і в Єдиному реєстрі бланків.

Таким чином, Підприємство жодним чином не порушувало ніяких прав позивача щодо доступу останнього до Реєстрів . Відтак, його доводи є надуманими та такими, що не ґрунтуються на нормах права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку