Справа № 335/3396/19
Суддя: Соляник А. В.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/3396/19 2-а/335/102/2019
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 червня 2019 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Соляник А.В., за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, адміністративну справу за позовом Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області управління Державної виконавчої служби, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 58588873 від 12.03.2019,
25.03.2019 Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя звернулося до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області управління Державної виконавчої служби, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 58588873 від 12.03.2019.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 18.03.2019 до ЦО УПФУ м. Запоріжжя надійшла постанова головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ Запорізької області про стягнення виконавчого збору у розмірі 16 692 грн. В цій постанові вказана необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів. Підставою про стягнення виконавчого збору стало виконавче провадження відкрите за виконавчим листом № 2а-7724/11, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 04.11.2014. 06.11.2013 позивачем отримано ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по справі № 2а-7724/11 від 05.04.2013, якою постанову суду першої інстанції залишено без змін. Отримавши цю ухвалу позивачем добровільно було виконано постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 25.08.2011 по справі № 2а-7724/11, а саме проведено перерахунок пенсії стягувача ОСОБА_1 з 05.02.2011 по 22.07.2011. Суми пенсії, нараховані при виконанні рішень суду будуть виплачені після відповідного фінансування з Державного бюджету України. На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження, позивачем направлено лист від 20.03.2019 № 4741/11 про добровільне та фактичне виконання постанови суду по справі №2а-7724/11 та закриття провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, 18.03.2019 на адресу позивача також надійшла постанова державного виконавця по ВП №5858873 від 12.03.2019 про стягнення виконавчого збору. Пославшись на п. 3 ч.5 ст. 27, ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» позивач вважає, що виконавчий збір в такому випадку не стягується.
З наведених підстав просив визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 58588873 від 12.03.2019.
Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника управління.
У судове засідання представники відповідачів не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причин неявки суду не повідомили.
22.04.2019 від Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області управління Державної виконавчої служби до суду надійшов відзив, в якому відповідач зазначив, що рішення Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя від 25.08.2011 по справі № 2а-7724/11 за своєю суттю є рішенням немайнового характеру, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, а тому таке рішення підлягає виконанню відповідно до ст.63 Закону України «Про виконавче провадження». Листом від 20.03.2019 за вих.№ 4741/11 боржник (позивач) повідомив, що на адресу Управління надійшло рішення по справі № 2а-7724/11, за яким 29.11.2013 управлінням зроблено розрахунок доплати Насоновій В ОСОБА_2 М ОСОБА_2 в результаті якого нараховано 1144,75 грн. Що стосується виплати зазначеної суми боржник повідомив, що виплати таких сум здійснюються за наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на відповідні роки. З цього випливає, що боржником було виконано рішення суду лише в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням відповідних доплат. На підставі ч.ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», якими визначено, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи, а також на підставі ч. 4 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» старший державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області виніс постанову про стягнення виконавчого збору. З наведених підстав просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2011 по справі №2а-7724/11, яка набрала законної сили на підставі ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2013 у справі № 2а-7724/11, визнано протиправною бездіяльність УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя та зобов`язано УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі надбавки згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195 від 18.11.2004 і статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 за період з 05.02.2011 по 22.07.2011 включно, з урахуванням різниці, яка була виплачена за цей період.
Отже, постановою суду було зобов`язано УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити підвищення до пенсії у розмірі надбавки згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195 від 18.11.2004 і статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 за період з 05.02.2011 по 22.07.2011 включно.
04.11.2014 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя видано ОСОБА_3 Михайлівні виконавчий лист № 2а-7724/11 по цій справі.
Судом встановлено, і не заперечується сторонами, що постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2011 по справі №2а-7724/11 виконана лише в частині здійснення перерахунку ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі надбавки згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195 від 18.11.2004 і статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 за період з 05.02.2011 по 22.07.2011 включно, з урахуванням різниці, яка була виплачена за цей період. А щодо виплатити цієї суми позивач в своєму позові зазначає, що ця сума буде виплачена після відповідного фінансування з Державного бюджету України.
Тобто, станом на 12.03.2019 Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, який є правонаступником УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя, постанова суду від 25.08.2011 у справі № 2а-7724/11 виконана у повному обсязі не була.
Крім цього, 12.03.2019 старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області на підставі ст. 3, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 27, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з Центрального об`єднаного управління ПФУ м. Запоріжжя виконавчий збір в розмірі 16 692,00 грн.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі за текстом - Закон № 1404-19) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.
В силу положень п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-19 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За приписами ч. 6 ст. 26 Закону № 1404-19, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Як визначено в статті 27 Закону №1404-19 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.
Відповідно до п. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерством юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.
Аналізуючи викладене, суд вважає, що стягнення виконавчого збору при відкритті виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.
Частиною 5 ст. 27 Закону №1404-19 передбачені випадки у яких виконавчий збір не стягується:
1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;
2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;
3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;
4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;
5) у разі виконання рішення приватним виконавцем.
За частиною 9 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Аналізуючи положення статей 26, 27 Закону № 1404-VIII суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає, що пенсія (підвищення до пенсії) за своєю правовою природою є періодичним платежем, однак за виконавчим листом № 2а-7724/11 не передбачалося стягнення періодичних платежів, натомість зобов`язано боржника вчинити певні дії - провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі надбавки згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195 від 18.11.2004 і статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 за період з 05.02.2011 по 22.07.2011 включно, з урахуванням різниці, яка була виплачена за цей період, тобто мало місце виконання рішення суду зобов`язального характеру.
До того ж, судом встановлено, що виконавче провадження № 58588873 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-7724/11 не завершено, постанов про закінчення виконавчого провадження, або про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не виносилось.
З огляду на викладеного, суд дійшов висновку, що посилання позивача на вимоги Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КМУ від 03.09.2014 № 440, якими визначений порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, є безпідставними, оскільки положення про «не стягнення» виконавчого збору за рішеннями про стягнення періодичних платежів, не розповсюджується на порядок виконання рішень немайнового характеру, зокрема, про зобов`язання вчинити певні дії, а тому підстав для несплати виконавчого збору з підстави п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону № 1404-VIII у позивача (боржника) не було.
Отже, суд, перевіряючи постанову старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 12.03.2019 про стягнення виконавчого збору на відповідність винесення її з підстав визначених Конституцією та законами України, дійшов висновку, що спірна постанова є законною та правомірною, а тому позовні вимоги Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя є такими, що не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 3, 8, 9, 14, 15, 19, 32, 43, 59, 72-77, 90, 94, 139, 143, 160, 168, 189, 243-246, 255, 257, 258, 262, 293, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Соляник