Справа № 400/1361/19
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 р. № 400/1361/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Миколаїв Миколаївської області, пр. Богоявленський, 55-е, Миколаїв, 54018

про:зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 (надалі позивач ) звернулась до суду з позовом до Центрального об`єднаного УПФУ м. Миколаєва Миколаївської області (надалі відповідач) про зобов`язання повернути безпідставно сплачені кошти в розмірі 3919,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 30.01.2019 року між нею та ОСОБА_2 , було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений нотаріусом Горобченко С. Г. та зареєстровано в реєстр, згідно якого позивач придбала квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

При нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу квартири від 30.01.2019 року, позивачем сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 3919,50грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 30.01.2019 року. Згідно вказаного договору позивач вперше придбала житло та звернулась до відповідача з листом про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна у розмірі 3919,50 грн. Однак, на звернення позивача відповідач надав відповідь від 11.02.2019 року про відмову у задоволенні заяви.

Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області надало відзив на позовну заяву в якому зазначило, що громадяни які придбавають житло вперше, звільняються від сплати збору на підставі Закону, а не за рішенням органу Пенсійного фонду. Тому питання звільнення від сплати збору повинно було з`ясовуватись при нотаріальному оформленні цивільно-правового договору. Встановлення факту придбання особою житла вперше не належить до компетенції органів Пенсійного фонду України.

Також відповідачем зазначено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо позивача, міститься інформація, що в наявності у позивача є об`єкт житлової нерухомості однокімнатна квартира за адресою АДРЕСА_2 , належить позивачу на праві приватної власності згідно до договору купівлі- продажу від 30.01.2019 року та три кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить позивач на підставі свідоцтва про право власності. Тобто відповідач зазначає, що відсутні підстави для повернення сплачено позивачем збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивач надала до суду відповідь на відзив, де вказала, що квартира за адресою АДРЕСА_2 , належить їй на праві приватної власності згідно до договору купівлі- продажу від 30.01.2019 року є такою, що придбана нею вперше.

Відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), суд здійснив розгляд справи у письмовому проваджені.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 придбала житло. Згідно договору купівлі продажу квартири від 30.01.2019 року ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири є ОСОБА_1 , що підтверджується рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №45286164 від 30.01.2019 року.

Згідно п.1 Договору, продавець передав, а покупець прийняв у власність квартиру що розташована в АДРЕСА_2 .

Згідно п.3 Договору за домовленістю Сторін продаж квартири вчинено за 391950,00 грн.

В день укладання Договору - 30.01.2019, позивач сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості придбаного житла у розмірі 3919,50 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 30.01.2019 року.

Вважаючи, що такий збір сплачено помилково, позивач звернулась до відповідача з листом про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 3919,50грн., оскільки житло було придбане нею вперше.

Однак, на звернення позивача відповідач надав відповідь від 11.02.2019 року про відмову у задоволенні заяви. Зазначивши, що помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів та інших доходів бюджетів здійснюється органами Держаного казначейства за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, яке в обов`язковому порядку повинно містити інформацію щодо обґрунтування необхідності повернення коштів, прізвища, ім`я по батькові фізичної особи, реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серію та номер паспорту, суму платежу, дату та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування від 26.06.1997 року № 400/97-ВР із змінами та доповненнями.

Відповідно до положень п.9 ст.1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР (надалі також - Закон № 400/97-ВР), платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Як передбачено ч.3 ст.3 Закону № 400/97-ВР, платники збору, визначені пунктами 5-7, 9 і 10 ст.1 цього Закону, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування сплачують на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до загального фонду державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.

Згідно п. 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року № 1740, Збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року № 1740, передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Суд зазначає, що станом на час придбання позивачем нерухомості, відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

Питання стосовно механізму перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість, було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення терміну «придбавають житло вперше», що міститься у п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше, однак, ухвалою Конституційного Суду України від 23.03.2000 №29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень можливості встановити придбання квартир конкретною особою вперше, не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення прав громадян, які наділені такими правами.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача відносно того, що у позивача на праві приватної власності є квартира за адресою АДРЕСА_4 АДРЕСА_3 , яка належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності, оскільки дана квартира позивачем була приватизована, відповідно до свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , від 11.05.2014 року, але ніяк не придбана за договором купівлі-продажу.

Отже, суд вважає, що позивач помилково сплатив до бюджету збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3919,50грн.

Згідно з додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011року №106 «Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету», контроль за справлянням (стягненням) до бюджету надходжень, що обліковуються за кодом доходів бюджету 24140500 «Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна» покладено на Пенсійний фонд України.

Відповідно до частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначено Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 №787 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182 (далі - Порядок №787).

Згідно п. 5 Порядку №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства, разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

Аналіз вказаного свідчить, що підставою, яка обумовлює повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів є подання наступних документів:

- заяви платника;

- подання органу, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету;

- платіжних доручень, що підтверджують зарахування коштів до відповідного бюджету.

З цього приводу суд зазначає, що зважаючи на відсутність в органів Пенсійного фонду України, в силу незалежних від них обставин, можливості зробити самостійний і беззаперечний висновок про придбання позивачем житла вперше, а також на те, що такі обставини встановлені в ході розгляду адміністративної справи, прийняття судом рішення про зобов`язання сформувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби відповідне подання є єдиним за свою суттю способом відновлення прав позивача, ефективним механізмом захисту таких прав, який відповідатиме принципу верховенства права.

Отже, виходячи із встановлених обставин по справі, а також доказів у справі, а саме про придбання житла вперше про що свідчить договір купівлі - продажу квартири, як підстава виникнення права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , суд дійшов висновку про те, що позивач звільнений від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, як такий, що придбаває житло вперше, а тому позивач має право на повернення помилково сплаченого ним збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, під час укладання договору купівлі-продажу квартири.

У той же час, для належного способу захисту порушених прав позивача, суд вважає позовну вимогу про зобов`язання відповідача повернути безпідставно сплачені кошти у розмірі 3919,50 грн. задовольнити у спосіб зобов`язання відповідача сформувати та подати до Головного управління Держаної казначейської служби України у Миколаївській області подання про повернення ОСОБА_1 , збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 3919,50 грн. згідно квитанції №0.0..1 від 30.01.2019 року.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір розподіляється відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (пр. Богоявленський, 55-е, Миколаїв, 54018, ) задовольнити.

2. Зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (просп. Богоявленський, 55-е, м. Миколаїв, 54018, ідентифікаційний код 41250753) повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) безпідставно сплачені кошти в розмірі 3919,50 грн. ( три тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять гривень 50 коп.) шляхом зобов`язання Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (просп. Богоявленський, 55-е, м. Миколаїв, 54018, ідентифікаційний код 41250753) сформувати та подати до Головного управління Держаної казначейської служби України у Миколаївській області (проспект Леніна, буд.141-В, 54055, ідентифікаційний код 37992030) подання про повернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна згідно квитанції № 0.0..1 від 30.01.2019 року.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (просп. Богоявленський, 55-е, м. Миколаїв, 54018, ідентифікаційний код 41250753) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар