Справа № 826/13704/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 липня 2019 року № 826/13704/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський»
третя особаФонд гарантування вкладів фізичних осіб
про зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» (01032, м. Київ, вул. Тараса Шевченка, 35), в якому просить зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський», який має право на відшкодування коштів у розмірі 45188,12 грн. які обліковуються на поточному рахунку в ПАТ «Банк Михайлівський» № НОМЕР_2 .

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що 09.11.2015 з ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір № 980-054-000000980 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)», на підставі умов якого відкрито поточний рахунок.

19.05.2016 на рахунок надійшли кошти від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» у розмірі 188,12 - оплата процентів по договору та грошові кошти в розмірі 45 000 грн. з призначенням платежу - про повернення коштів за договором. Дострокове повернення коштів відбулось за ініціативою ТОВ «ІРЦ».

Вказані кошти до цього були перераховані позивачем на рахунок ТОВ «ІРЦ» за договором позики від 12.05.2016 № 980-054-000237402 «Капітал+» (Новий) (з виплатою процентів щомісячно). Передбачена договором сума позики - 45 000 грн. Строк користування коштами - не більше 182 дня, кошти передаються по 10.11.2016.Ставка процентів - 31,68 річних. Можливість дострокового повернення коштів передбачена п. 5.4.3. договору. Кошти були перераховані позивачем на рахунок ТОВ «ІРЦ» платіжним дорученням № 2233601 від 12.05.2016 у сумі 45 000 грн. («Перерахування залучених коштів зг. Дог. № 980-054-000237402 від 12.05.2016.

Однак, 23.05.2016 на підставі рішення НБУ № 14/БТ про віднесення Банку до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 23.05.2016 № 812 про запровадження у Банку тимчасової адміністрації з 23.05.2016 по 22.06.2016.

Надалі, рішенням Правління НБУ від 12.07.2016 № 124-рш у Банку відкликано банківську ліцензію та вирішено ліквідувати Банк. Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 12.07.2016 № 1213 з 13.07.2016 розпочато процедуру ліквідації банку до 12.07.2018.

Позивач зазначає, що на час введення 23.05.2016 тимчасової адміністрації мав грошові кошти, які підлягали відшкодуванню за рахунок коштів Фонду.

Але позивачу у встановлені Законом терміни після розпочатої процедури ліквідації гарантована сума не була виплачена.

Позивач, крім іншого, звертає увагу на те, що зверталася із зазначених питань з позовом до загального місцевого суду (а.с. 14) з позовом про визнання права на отримання гарантованої суми відшкодування, однак провадження у справі було закрито ухвалою від 25.06.2018. Крім того, попереднє звернення до адміністративного суду групи позивачів було повернуто у зв`язку з порушенням правил об`єднання вимог. Про підстави для звернення до суду та щодо відмови у виплаті гарантованої суми відшкодування стало відомо з отриманням листа-виписки від 02.07.2018 № зГ1(К)/2885, в якому зазначено про нікчемність переказів на рахунок позивача в силу п. 7-9 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки ТОВ «ІРЦ» не мало в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку власних коштів, а набуття цим товариством у своє розпорядження коштів банку здійснено на підставі нікчемних договорів; таким чином, як зазначено у листі кошти позивачу зараховано безпідставно та в порушення вимог законодавства; право власності, як зазначив Банк/Уповноважена особа, на такі кошти у позивача не виникають, а отже будь-які дії по розпорядженню коштами також є нікчемними.

Позивач акцентує увагу на тому, що силу існуючого нормативного регулювання має право на відшкодування вказаних коштів за рахунок коштів Фонду.

Позиція відповідача.

Відповідач надав відзив на позовну заяву (а.с. 71 і далі), в якому просив відмовити у задоволенні позову. У відзиві по суті зазначаються ті самі обставини щодо укладання та виконання позивачем договорів, що і у позовній заяві, обставини щодо повернення коштів. Зазначається у відзиві також про обставини прийняття регулятором та Фондом вищезгаданих рішень. Однак, з підстав, викладених у вищезгаданому повідомленні на адресу позивача, відповідач вважає, що повернуті позивачу за договором позики не є вкладом та на ці кошти не поширюються гарантії Фонду.

Зокрема, на дату зарахування коштів на рахунок позивача відносно банку діяла постанова Правління Національного банку України від 22 грудня 2015 року №917/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку", у відповідності до якої встановлено факт здійснення ПАТ "Банк Михайлівський" ризикової діяльності, віднесено ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних, встановлені для ПАТ "Банк Михайлівський" обмеження в діяльності. Відповідно д зазначеної постанови Банк віднесено до категорії проблемних строком на 180 днів. Запроваджено обмеження: не допускати будь-яких операцій за договорами, за результатом яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів за рахунок відсотків.

У запереченнях зазначається, що в результаті укладення банком та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» договорів відступлення права вимоги № 1805 від 18.05.2016 та № 1 від 19.05.2016 року, банк здійснив розрахунок за даними договорами, а саме провів кредитну операцію з юридичною особою на суму 870 млн. грн. та 561 585 182,51 грн. відповідно.

Таким чином, як зазначає відповідач, в частині проведення кредитних операцій на суму 1 431 585 182,51 грн. банк порушив обмеження, накладені постановою НБУ № 917/БТ від 22.12.2015.

На виконання зазначених договорів відступлення права вимоги № 1805 від 18.05.2016 та № 1 від 19.05.2016 банк провів розрахунок, а саме перерахував ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» 1 431 585 182,51 грн.

В результаті чого, як зазначає відповідач, 19.05.2016 банком було отримано від ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» 5637 платіжних документів з призначенням платежу «повернення коштів за договором №….», та отримувачем платежу зазначена фізична особа - клієнт банку. Фактично повернення коштів відбулось за рахунок Банку, так як «Інвестиційно-Розрахунковий центр» не мало в розпорядженні достатніх коштів.

Згідно з висновками робочої комісії, всі вказані дії відбувалися з метою отримати кошти не від ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» і не за рахунок банку, який в той момент не міг виконувати свої зобов`язання перед вкладниками щодо повернення належних їм коштів, а отримати кошти від Фонду, тобто за рахунок державних коштів. За таких обставин витрати Фонду значно збільшуються без будь-яких законних підстав.

З урахуванням висновків Комісії, Уповноваженою особою Фонду наказом від 01.06.2016 № 42/2 затверджені результати проведеної перевірки правочинів, що є нікчемними викладені в Акті №2, за яким встановлена нікчемність правочинів (транзакцій) з перерахування ТОВ «ІРЦ» коштів, у т.ч. відносно позивачки (т.1, а.с. 72).

Таким чином, як зазначає Уповноважена особа Фонду, не зважаючи на пряму заборону закону та відсутність будь-якого рішення відповідних структур банку, щодо можливості проведення кредитних операцій за договором відступлення, Банк прийняв на себе зобов`язання за договорами і здійснив їх виконання.

При цьому, Уповноважена особа Фонду також зазначає, що за правилами Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» № 1736-VIII, який набрав чинності 19.11.2016, вкладники мають право звернутися до Уповноваженої особи із заявою про виплату гарантованої суми за договорами, де Банк був Повіреним.

Однак, у даному випадку, банк не виступав повіреним за договором між позивачем та Банком, а відтак, як зазначає Уповноважена особа Фонду, вказаний закон не дає можливості прирівняти позивача до вкладника.

Враховуючи наведене у сукупності відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Позиція Третьої особи.

Третя особа (Фонд) в цілому підтримав позицію відповідача.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою від 01.10.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін. При цьому, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду. Залучено до участі у справі третю особу.

Встановлені судом обставини.

Так, розглянувши наявні в матеріалах справи документи, враховуючи пояснення учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося, учасниками справи не спростовуються та не заперечуються обставини прийняття відносно Банку вищезгаданих рішень регулятора та Фонду, укладання позивачем договорів з Банком та ТОВ «ІРЦ», перерахування коштів та їх повернення, як зазначено вище, а також обставини невизнання права позивача на отримання суми гарантованого відшкодування, не включення позивача (його рахунку) до переліку для цілей виплати гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду, а відтак вказані обставини є встановленими.

Вирішуючи спір по суті, слід зазначити наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), метою якого є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків та який визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Пунктом 4 ч. 1 ст.2 наведеного закону визначено, що вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

У свою чергу, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом (ч.1 ст.3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Частиною 1 ст.4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно ч.4 ст.26 зазначеного Закону Фонд не відшкодовує кошти:1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення); 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - один рік до дня прийняття такого рішення); 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах 200000,00 грн., за винятком вичерпного переліку підстав, передбачених ч.4 ст.26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В силу вимог ч.ч.1-3, 5 ст.27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

У відповідності до ч.ч.1-3, 5 ст.27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, що набрала чинності з 01 липня 2016 року) уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур`єр" або "Голос України".

Відповідно до п.4 р. ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), уповноважена особа Фонду протягом 10 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку надає до Фонду разом із супровідним листом уточнену інформацію за структурою інформаційного рядка файла, визначеною у додатку 1 до цього Положення, про рахунки: за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Згідно п.5 р. ІІ наведеного Положення уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення; 3) переліки: рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Переліки, зазначені у цьому пункті, надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються назви переліків, кількість інформаційних рядків та підсумкові значення сум.

Переліки на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) складаються в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та засвідчуються підписами уповноваженої особи Фонду, головного бухгалтера банку та відбитком печатки банку (за наявності), в електронному вигляді - у csv-файлах. Дані на паперових носіях та в електронному вигляді повинні бути ідентичними.

Інформація про вкладника в переліках має забезпечувати можливість його ідентифікації відповідно до законодавства.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду (п.2 р. IІІ Положення).

Таким чином, уповноважена особа Фонду має право подавати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідні зміни та доповнення до переліків про вкладників під час процедури виведення Фондом банку з ринку.

Частинами 2, 4 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Згідно з ч.3 ст.38 вказаного Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. За правилами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, вищезгаданий договір позики між позивачем та ТОВ «ІРЦ» був укладений безпосередньо між позивачем та ТОВ «ІРЦ»

Суд звертає увагу, що даний договір був укладений позивачем не з банком, а з ТОВ «ІРЦ» без участі, без посередництва Банку. Кошти перераховані позивачем на рахунок ТОВ «ІРЦ». Повернуті кошти були 19.05.2016 також від вказаного товариства на рахунок позивача у Банку в рамках взаємовідносин позивача з товариством, а не позивача із Банком, чи товариства та Банку, тому є необґрунтованими посилання Уповноваженої особи Фонду на постанову Правління НБУ від 22 грудня 2015 року №917/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку".

При цьому, 27 квітня 2016 року постановою Правління НБУ №295/БТ "Про окремі питання діяльності ПАТ "Банк Михайлівський" та внесення змін до постанови Правління НБУ від 22 грудня 2015 року №917/БТ" з огляду на те, що банк виконує заходи, передбачені Планом фінансового оздоровлення, спрямовані на зменшення кредитного ризику та підтримку ліквідності банку, пом`якшено обмеження у діяльності банку, встановлені постановою від 22 грудня 2015 року №917/БТ, зокрема, виключено таке обмеження, як не допускати проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Пунктами 1.24, 1.30 ст.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачу йому у готівковій формі; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Таким чином, ТОВ «ІРЦ» 19 травня 2016 року зі свого поточного рахунку здійснило переказ коштів на рахунок позивача на підставі вищезгаданого договору позики.

В той же час, перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів), укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

Разом з тим, як вже зазначалося, договір позики був укладений між ТОВ «ІРЦ» та позивачем і відповідні транзакції з повернення позики та зарахування процентів були вчинені 19 травня 2016 року за цим договором.

При цьому, суд враховує, що договором передбачено право ТОВ «ІРЦ» на дострокове повернення коштів, яким товариство скористалось і проти цього не заперечує позивач.

Отже, у даному конкретному випадку судом не вбачається обмежень щодо віднесення позивача до категорії вкладників, а сум, які надійшли (повернулися) на його рахунок - до категорії вкладу, оскільки за відносинами між позивачем та ТОВ «ІРЦ» Банк у даному випадку виконував лише розрахунково-касове обслуговування рахунків.

Договір, укладений позивачем з Банком, не має ознак нікчемного правочину неплатоспроможного банку з підстав, перелічених у частині третій статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Не вбачається і наявності обставин, за яких Фонд не відшкодовує кошти за вкладом позивача.

Відтак, визнання нікчемною транзакції з повернення 19.05.2016 коштів на рахунок позивача від ТОВ «ІРЦ» та невнесення позивача за зазначеним договором до переліку вкладників у межах суми надходження на його рахунок коштів (повернення коштів від ТОВ «ІРЦ»), у даному випадку є протиправним і такий висновок Уповноваженої особи не створює жодних правових наслідків і перешкод для включення рахунку позивача до переліку рахунків, за якими позивачу підлягають відшкодуванню кошти за рахунок коштів Фонду.

У той же час, на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог позивача та з метою повного та ефективного захисту прав позивача задовольнити позов шляхом визнання протиправною відмови Відповідача у включенні до переліку рахунків відомостей про рахунок позивача (для цілей відшкодування за рахунок коштів Фонду), зобов`язати включити до переліку рахунки рахунок позивача (в контексті вищевикладеного) та зобов`язати подати додаткову інформацію про рахунок позивача до Фонду.

Відповідачем вказані висновки суду не спростовані та не доведено зворотне.

Таким чином, позов підлягає задоволенню, як зазначено вище.

Водночас, відносно судового збору, слід зазначити, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. за квитанцією № 0.0..1 від 24.09.2018 (оригінал у справі), який підлягає відшкодуванню позивачу на підставі ст. 139 КАС України.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" (01032, м. Київ, вул. Тараса Шевченка, 35; код банку по ЄДР 38619024) щодо невнесення до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відомостей про рахунок ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , відкритий на підставі договору № 980-054-000000980 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» від 09.11.2015 із сумою відшкодування: 188,12 грн. (проценти по договору від 12.05.2016 № 980-054-000237402)» та 45 000,00 грн. (повернення коштів згідно із договором від 12.05.2016 № 980-054-000237402).

Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" (01032, м. Київ, вул. Тараса Шевченка, 35; код банку по ЄДР 38619024) внести зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо рахунку ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , який був відкритий на підставі договору № 980-054-000000980 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» від 09.11.2015 із сумою відшкодування: 188,12 грн. (проценти по договору від 12.05.2016 № 980-054-000237402)» та 45 000,00 грн. (повернення коштів згідно із договором від 12.05.2016 № 980-054-000237402) та зобов`язати подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (код ЄДР 21708016; 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) ці зміни та доповнення.

Присудити з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (код 37993783; адреса: 01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) 704,80 грн. - суму судового збору, сплаченого за квитанцією № 0.0..1 від 24.09.2018.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін