Справа № 375/628/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у 1-й інстанції: Литвин О.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року Справа № 375/628/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Залобовської Л.Б. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Крупка Романа Олександровича та Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 16 квітня 2019 року та на додаткове рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 26 квітня 2019 року у справі

за позовом ОСОБА_3

до головного інспектора будівельного нагляду

інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області

Крупка Романа Олександровича,

третя особа, яка не заявляє

самостійні вимоги

на предмет спору: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області

про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи.

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Крупка Романа Олександровича (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання незаконною та скасування постанови від 19.03.2019 р. № А-1903/1.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 16 квітня 2019 року адміністративний позов було задоволено в повному обсязі.

Додатковим рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 26 квітня 2019 року вирішено питання про розподіл судових витрат: стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту ДАБІ на користь позивача судові витрати в розмірі 5600,00 грн.

Ухвалюючи зазначені судові рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята за його відсутності, без належного повідомлення про дату, час та місце розгляду відповідної справи про адміністративне правопорушення, з внесенням виправлення у протокол про дату її розгляду. При цьому, суд зазначив, що позивача було позбавлено можливості реалізувати свої права, зокрема права на участь у розгляді його справи та на правову допомогу.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач і третя особа подали апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що перевірка об`єктів будівництва позивача здійснена з дотриманням вимог законодавства і позивач був присутній при її проведенні, що в даті розгляду справи позивача було допущено технічну помилку, про що йому направлено повідомлення, яке завчасно не надійшло з вини пошти.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019 р. було відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких він наголошує на допущенні відповідачем грубого порушення вимог КУпАП, здійснення розгляду справи позивача про адміністративне правопорушення в інший день, раніше призначеного розгляду, за відсутності відомостей про повідомлення позивача щодо такої дати розгляду, що позивача було притягнуто до відповідальності з порушенням строків і за відсутності достатніх підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду та додаткове рішення - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 04.03.2019 р. головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Київській області Крупко Р.О. проведено позаплановий захід з перевірки дотримання ОСОБА_3 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 , за результатами якої було складено акт від 04.03.2019 р. № Т-0403/1, приписи від 04.03.2019 р. №№ С-0403/1, С- 0403/2.

05.03.2019 р. відповідачем складено протокол № 1-Л-А-0503/1 про порушення ОСОБА_3 вимог ст.ст. 29, 31, 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», за що передбачена відповідальність ч.ч. 1, 5, 12, 13 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та повідомлено позивача розгляд його справи про адміністративне правопорушення 26.03.2019 р.

21.03.2019 р. позивач направив відповідачу клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з тим, що він потребує більше часу для зібрання документів, підтверджуючих правомірність його дій.

22.03.2019 р. позивач отримав від Департаменту ДАБІ Київської області лист про те, що в даті розгляду справи допущено технічну помилку та помилково вказано 26.03.2019 р. замість 19.03.2019 р.

У цей же день, 22.03.2019 р. позивач отримав копію постанови від 19.03.2019 р. № А-1903/1 про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. на підставі ч.ч. 1, 5 ст. 96 КУпАП.

Розгляд справи позивача про адміністративне правопорушення було проведено за його відсутності.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 р. № 244 (далі - Порядок № 244).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.ч. 1, 5 ст. 96 КУпАП передбачено, що порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинно бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також повинно бути з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки.

Згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У п. 15 Порядку № 244 визначено, що не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що вносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний суб`єктом містобудування, щодо якого він складений.

Відповідно до приписів ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У п. 17 Порядку № 244 визначено, що відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб`єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави вважати, що законодавством регламентовано чіткий і послідовний порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, який, окрім іншого, передбачає обов`язок контролюючого органу забезпечити повне і всебічне дотримання процесуальних прав підконтрольного суб`єкта, зокрема право бути завчасно повідомленим про дату, час та місце розгляду його справи, бути присутнім під час її розгляду, надавати пояснення, докази, користуватися правовою допомогою тощо.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що позивача завчасно було повідомлено відповідачем про розгляд його справи про адміністративне правопорушення 26.03.2019 р., зокрема у протоколі № 1-Л-А-0503/1, примірник якого йому було вручено 05.03.2019 р., вказано саме цю дату /Т.1 а.с. 14/. Повідомлення Департаменту ДАБІ щодо допущення у даному протоколі технічної описки і щодо призначення справи позивача про адміністративне правопорушення на 19.03.2019 р. ним було отримано в один день з оскаржуваною у цій справі постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності 22.03.2019 р., тобто вже після розгляду його справи та прийняття за результатами такого розгляду відповідного рішення.

Отже, розгляд справи позивача про адміністративне правопорушення було здійснено без його присутності та за відсутності доказів щодо його обізнаності про такий розгляд 19.03.2019 р., зокрема щодо обізнаності позивача про допущення описки в протоколі, що є порушенням вимог ст. 268 КУпАП та фундаментальних прав позивача на участь у процесі прийняття рішення за результатами розгляду його справи, права на надання пояснень, доказів та на правову допомогу.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вважає, що відповідачем при її винесенні було порушено принцип належного урядування.

Приходячи до такого висновку апеляційний суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Доводи апелянтів про те, що у протоколі від 05.03.2019 р. № 1-Л-А-0503/1 було допущено технічну описку та в наступному внесено виправлення в частині дати розгляду справи позивача з 26.03.2019 р. на 19.03.2019 р. і направлено позивачу відповідне повідомлення колегія суддів до уваги не приймає, оскільки, як було встановлено вище, позивач не був своєчасно повідомлений про такі обставини, при розгляді його справи відповідач не мав та не міг мати відомостей щодо отримання позивачем відповідного листа-повідомлення, що відповідно до ст. 268 КУпАП унеможливлювало розгляд його справи.

Більш того, внесення такого виправлення до протоколу прямо суперечить п. 15 Порядку № 244 та взагалі не допускається.

Посилання апелянтів на те, що перевірка об`єктів будівництва позивача здійснена з дотриманням вимог законодавства і позивач був присутній при її проведенні, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки це не позбавляє відповідача ані обов`язку дотримуватися відповідних норм законодавства, що регламентують наступні стадії процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, ані обов`язку забезпечити позивачу реальну можливість реалізувати свої процесуальні права.

При цьому, у рішенні ЄСПЛ від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст.6 ч.2 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що апелянти у своїй скарзі просять скасувати не лише основне, а й додаткове рішення суду першої інстанції у цій справі про стягнення судових витрат, але жодних обґрунтованих доводів щодо неправомірності їх стягнення судом першої інстанції не наводять.

Водночас, колегія суддів відзначає, що понесені позивачем судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, підтверджені належними та допустимими доказами, і були стягнуті судом з дотриманням норм ст. 139 КАС України шляхом постановлення додаткового рішення в порядку ст. 252 КАС України.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо задоволення даного адміністративного позову та стягнення на користь позивача понесених ним судових витрат.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у відповідності до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Крупка Романа Олександровича та Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 16 квітня 2019 року та додаткове рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 26 квітня 2019 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

При цьому, представником позивача подано клопотання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

На підтвердження таких витрат позивачем було подано до суду детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, акт приймання-передачі від 19.06.2019 р., квитанцію від 19.06.2019 р. № 3. Також у матеріалах справи наявна копія договору про надання адвокатом Капустіним В.В. правничої (правової) допомоги Липовенку М.М. від 14.03.2019 р. № 143 з додатком, в якому сторонами погоджено вартість надання адвокатом послуг (виконання робіт) /Т.1 а.с.45-47/ та ордеру від 14.03.2019 р. серії КС № 486928 /Т.1 а.с.55/.

Проаналізувавши доводи представника позивача, дослідивши надані ним докази, колегія суддів приходить до висновку, що зазначене клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, частинами 1, 3 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

У ст. 134 КАС України визнсено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Перевіряючи наявність підстав для стягнення з відповідача заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, колегія суддів встановила, що на надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції позивачем було сплачено 500 грн. за підготовку процесуальних документів (пояснень на апеляційну скаргу) та 1600,00 грн. на представництво адвокатом та захист його інтересів у суді, що в загальному розмірі становить 2100,00 грн., підтверджено документально, відповідає умовам договору та є співмірним зі складністю справи, часов, витреченим адвокатом, обсягом наданих послуг і виконаних робіт та значенням справи.

Отже, заявлені представником позивачем витрати на правничу допомогу у ході апеляційного провадження підтверджуються матеріалами справи, відповідають вимогам закону та підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту ДАБІ у Київській області.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 242-244, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Крупка Романа Олександровича та Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 16 квітня 2019 року та додаткове рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 26 квітня 2019 року - залишити без змін.

Клопотання представника позивача адвоката Капустіна Віталія Володимировича про стягнення судових витрат - задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області судові витрати в розмірі 2100,00 (дві тисячі сто) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судове рішення виготовлено 26 червня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: