Справа № 280/1527/19
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 червня 2019 року Справа № 280/1527/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Приватного науково-виробничого підприємства «АНКОР» (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 24, прим. 106)

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

про визнання протиправним та скасування наказу,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного науково-виробничого підприємства «АНКОР» (далі позивач або ПНВП «АНКОР») до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 02.04.2019 №1257 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПНВП «АНКОР».

Ухвалою суду від 08.04.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/1527/19, призначено судове засідання на 07.05.2019.

Ухвалою суду від 07.05.2019 відкладено розгляд справи до 05.06.2019.

В обґрунтування позовних вимог ПНВП «АНКОР» зазначено, що 03.04.2019 ним відмовлено в допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, призначеної оскаржуваним наказом. На думку позивача, наказ ГУ ДФС у Запорізькій області від 02.04.2019 №1257 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПНВП «АНКОР» є протиправним, оскільки запит податкового органу, на який міститься посилання у наказі, всупереч вимог пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України не містив даних щодо порушень, вчинених платником податків. Також в запиті не конкретизовано, яка саме недостовірна інформація зазначена в податкових деклараціях та яких саме деклараціях, у зв`язку із чим платник позбавлений можливості надати відповідь на такий запит. Крім того, на момент отримання запиту на підприємстві проводилася процедура відновлення документів, про що фіскальний орган повідомлено листом від 16.11.2018. Після відновлення документів позивач не отримував запити про надання пояснень або документів. Також, після надання відзиву відповідачем, у запереченнях від 05.06.2019 (вх. №23191) наголошує, що їх підписано неуповноваженою особою. За таких обставин, вважає, що у відповідача відсутні правові підстави для проведення перевірки та просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав, надав відзив (вх. від 07.05.2019 №18026), в якому пояснив, що підставою для призначення перевірки слугувало ненадання позивачем відповіді на запит податкового органу. Вказує, що запит відповідає вимогам п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України та містить такі обов`язкові реквізити: підстави для надіслання запиту (вказана конкретна норма закону, виявлені недостовірності та інформація, яка це підтверджує); податковий період, в якому встановлено недостовірність даних; визначений перелік інформації та документів, що запитуються; наявна печатка контролюючого органу. У задоволенні позову просить відмовити.

05.06.2019 від представників сторін надійшли заяви (вх. №23192 та №23347), в яких вони просять суд розглянути справу у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

З урахуванням заяв представників сторін, розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, на підставі наявних в ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності

ВСТАНОВИВ:

Приватне науково-виробниче підприємство «АНКОР» () зареєстроване в якості юридичної особи.

ГУ ДФС у Запорізькій області сформовано та надіслано позивачу запит від 25.09.2018 №31775/10/08-01-14-09-11 «Про надання інформації, пояснень та їх документальних підтверджень» по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ «Лібра-С» () за період з 01.11.2015 по 31.01.2016 та з 01.03.2016 по 31.05.2016 з придбання товарів (послуг). Запит обґрунтовано виявленням фактів, які свідчать про недотримання позивачем, зокрема, вимог пп. «а» п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, ст. 201 та п. 134.1 Податкового кодексу України, що призвело до недостовірності даних визначення суми фінансового результату у декларації з податку на прибуток за 2015 рік від 24.02.2016 №, за 2016 рік від 20.02.2017 № та, як наслідок, заниження сум податку на прибуток та до недостовірності даних визначення податкового кредиту у декларації з ПДВ за листопад 2015 року від 15.12.2015 №, за грудень 2015 року від 18.01.2016 №, за січень 2016 року від 16.02.2016 №, за березень 2016 року від 18.04.2016 №, за квітень 2016 року від 17.05.2016 №, за травень 2016 року від 16.06.2016 № та, як наслідок, заниження сум ПДВ по розрахункам за звітний період.

Порушення виявлено за результатами аналізу показників, що містяться у податковій звітності позивача, даних Єдиного реєстру податкових накладних та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до статей 72, 73, 74 Податкового кодексу України, а саме з`ясовано документальне оформлення господарських операцій за період з 01.11.2015 по 31.01.2016 та з 01.03.2016 по 31.05.2016 між позивачем та ТОВ «Лібра-С» () за номенклатурою: послуги з ремонту, метал пластина, тонер, картридж та інше на суму ПДВ 260 398,50 грн. По зазначеному контрагенту Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя винесено вирок від 21.03.2017 по справі №335/14/17, згідно якого посадові особи ТОВ «Лібра-С» визнані винними у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 212 Кримінального кодексу України, що свідчить про недостовірність даних, які містяться у первинних документах, складених ТОВ «Лібра-С» та податкових деклараціях ПНВП «АНКОР».

На вказаний запит позивачем надано відповідь від 16.11.2018 №19/11, в якій підприємство повідомило про часткову втрату первинних документів за період з 01.07.2015 по 01.07.2016 та зазначило, що здійснюється процедура їх відновлення.

У зв`язку з отриманням податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків податкового законодавства, виявленням недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях з податку на прибуток за 2016 рік та податку на додану вартість за період січень, березень, квітень, травень 2016 року, поданих платником податків, враховуючи, що на письмовий запит контролюючого органу від 25.09.2018 №31775/10/08-01-14-09-11 листом від 16.11.2018 №19/11 (отримано 22.11.2018) повідомлено про втрату документів, а станом на 28.03.2019 не надані пояснення та їх документальне підтвердження керуючись вимогами пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, ГУ ДФС у Запорізькій області видано наказ від 02.04.2019 №1257 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ППНВП «АНКОР»».

Позивач відмовився від отримання та підписання оскаржуваного наказу на проведення перевірки та від ознайомлення з направленням на проведення перевірки, на підтвердження чого до матеріалів справи надано копію акту від 02.04.2019 №541/08-01-14-06/22133456.

Також позивач відмовився від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, про що складено акт від 03.04.2019 №549/08-01-14-06/22133457.

Вважаючи наказ про проведення перевірки протиправним, ППНВП «АНКОР» звернулось до суду із даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 62 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу) одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Абзацом першим пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

За вимогами абзацу другого пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України, право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної виїзної перевірки.

Пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.

Так, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку виявлення недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Таким чином, з аналізу наведених правових норм суд приходить до висновку, що документальна позапланова виїзна перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України виникає за наявності двох умов: 1) виявлення недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 2) не надання платником пояснень та їх документальних підтверджень на запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач звернувся до позивача із запитом від 25.09.2018 №31775/10/08-01-14-09-11 «Про надання інформації, пояснень та їх документальних підтверджень» по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ «Лібра-С» () за період з 01.11.2015 по 31.01.2016 та з 01.03.2016 по 31.05.2016.

У відповідь на запит платником податків повідомлено про втрату первинних документів та про проведення процедури їх відновлення.

Порядок направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 "Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом" (далі Порядок №1245). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Так, відповідно до вимог пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Кодексу, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

За змістом пункту 10 Порядку №1245 встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Суд зазначає, що вимоги, які висуваються до змісту запиту є нормативно визначеними і поширювальному тлумаченню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що запит від 25.09.2018 №31775/10/08-01-14-09-11, направлений відповідачем на адресу позивача містив: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України; вказівку на фактичну і правову підстави направлення запиту підпункт 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, а також обставини, встановлені за результатом аналізу показників, що містяться у податковій звітності позивача декларації з податку на прибуток за 2015 рік від 24.02.2016 №, за 2016 рік від 20.02.2017 №, декларації з ПДВ за листопад 2015 року від 15.12.2015 №, за грудень 2015 року від 18.01.2016 №, за січень 2016 року від 16.02.2016 №, за березень 2016 року від 18.04.2016 №, за квітень 2016 року від 17.05.2016 №, за травень 2016 року від 16.06.2016 №; дані Єдиного реєстру податкових накладних та податкову інформацію, отриманої й опрацьованої відповідно до ст. ст.72, 73, 74 ПК України; вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2017 по справі №335/14/17, згідно якого посадові особи ТОВ «Лібра-С» визнані винними у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 212 Кримінального кодексу України.

Запит містив опис інформації, яку необхідно надати, та орієнтовний перелік документів, що її підтверджують; печатку контролюючого органу.

Слід також зазначити, що чинним податковим законодавством (зокрема, статтею 73 ПК) не встановлено ані конкретної форми запиту контролюючого органу, ані ступеня деталізації обставин, які зумовили направлення такого запиту платникові. Коло запитуваної відповідачем інформації у представлених запитах відповідає повноваженням контролюючого органу та змісту розглядуваного контрольного заходу.

За таких обставин на позивача покладався обов`язок щодо надання інформації, про надання якої і складений запит податкового органу.

Відповідно до статті 81 Податкового кодексу України у наказі на проведення документальної позапланової перевірки повинно бути зазначено підставу для її проведення із зазначенням відповідного підпункту пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

До матеріалів справи долучено наказ відповідача від 02.04.2019 №1257, який відповідає цим вимогам.

Фактичною підставою для проведення позапланової виїзної перевірки позивача стало ненадання ним пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит контролюючого органу. Письмовий запит щодо необхідності подання пояснень сформований податковим органом на підставі аналізу показників, що містяться у податковій звітності позивача, даних Єдиного реєстру податкових накладних та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст. ст.72, 73, 74 ПК України.

Відповідно до змісту пункту 74.3 статті 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Посилання позивача, як на підставу ненадання контролюючому органу інформації, пояснень та документальних підтверджень, на втрату первинних документів, оформлених з 01.07.2105 по 01.07.2016 суд не приймає, оскільки з повідомлення ПНВП «АНКОР» від 14.01.2019 №14/01/1 на адресу податкової вбачається, що втрачені документи повністю відновлено.

Разом з тим, відповідно до п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Тобто, враховуючи, що позивачем відновлено первинні документи по взаємовідносинам з ТОВ «Лібра-С» у встановлений законодавством строк, ПНВП «АНКОР» зобов`язано надати контролюючому органу інформації, пояснень та документальних підтверджень на виконання запиту від 25.09.2018 №31775/10/08-01-14-09-11. При цьому, нормами Податкового кодексу України не передбачено обов`язку податкового органу повторно надсилати запит після відновлення платником втрачених документів.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що податковий орган при винесенні наказу від 02.04.2019 №1257 діяв на підставі, в порядку і у спосіб, передбачений законодавством.

Щодо посилань позивача на підписання відзиву на позов неуповноваженою особою, оскільки представник Мигаленко І.І. діє на підставі довіреності, що підписана ОСОБА_1 слід зазначити наступне.

На думку представника позивача, Манько В.О ОСОБА_2 , на якого наказом ДФС України від 22.10.2018 №2022-о покладено виконання обов`язків начальника ГУ ДФС у Запорізькій області, з правом підпису фінансових документів, має право підпису виключно таких документів, а не довіреностей.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно п. 3 ст. 59 КАС України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

За даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, керівником Головного управління ДФС у Запорізькій області та, відповідно, особою, яка має право підпису довіреностей, є ОСОБА_1 .

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Приватного науково-виробничого підприємства «АНКОР» відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 05.06.2019.

Суддя Ю.П. Бойченко