Справа № 286/1263/17
Суддя: Кулініч Я. В.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 286/1263/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Овручі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В:

30.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду та просить визнати дії Головного Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення основного розміру його пенсії з 61 % грошового забезпечення на 56 % грошового забезпечення протиправними та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області встановити йому основний розмір пенсії 61 % грошового забезпечення з 01.09.2016 року та здійснити відповідний перерахунок з виплатою йому недоплачених сум, починаючи із 01.09.2016 року.

Ухвалою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 10 травня 2017 року вказану позовну заяву було залишено без розгляду.

Постановою Верховного суду від 24 січня 2019 року, ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 10 травня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі №286/1263/17 в частині залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 за період з 05 листопада 2016 року, скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду цієї частини позовних вимог.

В решті ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 10 травня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі №286/1263/17 залишено без змін.

Відповідач направив до суду відзив на адміністративний позов в якому просить відмовити в задоволені позовних вимог за безпідставністю, оскільки позивачем пропущений встановлений законом строк для звернення до суду. Крім того, позивачу проведено перерахунок пенсії в розмірі 70% грошового забезпечення. Та вважає, що останній не має права на нарахування пенсії у підвищеному розмірі, що обраховується з урахуванням положень ст.77 Закону України "Про Національну поліцію".

Позивач надав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки свого представника суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим КАС України викладено в новій редакції.

Згідно пп.12 п.1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України в новій редакції заяви подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судом встановлено, що з 16.08.1993 по 07.11.2015 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ та Національній поліції, що підтверджується записами в трудову книжку серії НОМЕР_1 , та був звільнений зі служби в поліції через хворобу на підставі п.2 ч.1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» наказом Головного управління Національної поліції у Житомирській області від 29.04.2016 року № 79 о/с, яким позивачу було установлено вислугу років на день звільнення у календарному обчисленні - 22 роки 08 місяців 13 днів у пільговому обчисленні 22 роки 10 місяців 19 днів (а.с.79,80).

Підставою звільнення позивача з поліції саме через хворобу, стало свідоцтво про хворобу № 72/62 від 29.04.2016 року видане військово-лікарською комісією, відповідно до постанови якої у підполковника поліції ОСОБА_1 було виявлено захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та визнаний непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (а.с.81).

Згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про призначення пенсії від 10.06.2016 року №1287/03-23, ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років, при обчисленні пенсії враховано грошове забезпечення: посадовий оклад. Оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 45%, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці. Основний розмір пенсії 61% грошового забезпечення, до основного розміру пенсії встановлено: підвищення учаснику бойових дій, цільова допомога учаснику бойових дій, надбавка на утримання непрацездатного члена сім`ї віком до 18 років (а.с.82).

З повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про призначення пенсії від 12.09.2016 року №2068/03-23, видно, що при визначенні пенсії за вислугу років поліцейським в розмірі 55 відсотків за 20 років вислуги, військово-лікарські документи мають містити в собі інформацію про непридатність до служби в поліції, як це передбачено пунктом 2 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки у свідоцтві про хворобу не міститься вказана інформація, тому з 01.09.2016 року пенсійну справу ОСОБА_1 приведено у відповідність до норм діючого законодавства.

Оскільки позивач був звільнений зі служби в поліції через місяць після набуття чинності ЗУ «Про Національну поліцію», тому норми вищевказаного закону у повному обсязі розповсюджувались на ті правовідносини, які регулювались ним на день звільнення позивача. Зокрема ст. 102 ЗУ «Про Національну поліцію» встановлювала, що пенсійне забезпечення поліцейських здійснюється в порядку та на умовах, визначених ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Оскільки позивач на день звільнення з поліції мав вислугу більше 22 календарних роки та 6 місяців, тому відповідно до п. «а» ст. 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» він набув право на призначення йому пенсії за вислугу років за вищевказаним спеціальним пенсійним законом.

Розміри пенсій за вислугу років встановлені ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зокрема для позивача розмір пенсії прямо встановлений пунктом «а» вищевказаної статті, а саме: особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 ЗУ «Про Національну поліцію» - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення і за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Слід підкреслити, що у даному пункті наведений вичерпний перелік обставин, які мають юридичне значення для встановлення розміру пенсії позивачу у відсотках, а саме: конкретний пункт звільнення статті 77 ЗУ «Про Національну поліцію» та наявна вислуга років, натомість жодних інших додаткових умов для визначення розміру пенсії позивачу цей пункт не містить.

Таким чином, позивач звільнений з поліції саме на підставі пункту 2 частини першої статті 77 ЗУ «Про Національну поліцію», а його вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становила повних 22 роки, тому відповідно до приписів пункту «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розмір пенсії позивача мав становити 61% відповідної суми грошового забезпечення (55% + 6%).

З 30.04.2016 р. ГУПФ України в Житомирській області позивачу призначено основний розмір пенсії 61 % грошового забезпечення, однак листом відповідача від 02.09.2016 р. повідомило про зміну розміру пенсії грошового забезпечення, оскільки у свідоцтві про хворобу не міститься інформації про непридатність позивача до служби в поліції (а.с.12,13).

Законом України від 09.04.1992 року № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за вказаним Законом за наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 1 статті 77 Закону України від 2 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Отже, ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» встановлює вичерпний перелік підстав звільнення особи, яка служить в органах Національної поліції України. При цьому, однією із вказаних підстав для звільнення є хвороба особи, яка підтверджується висновком медичної комісії про її непридатність до служби в поліції.

Відповідно до п. 1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 85 від 06.02.2001, (надалі - Порядок № 85) військово-лікарська комісія - це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів, які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і членів їх сімей, військовослужбовців внутрішніх військ МВС України осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, Міністерства оборони України, курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців.

Відповідно до п. 1.1 Порядку № 85, медичний огляд проводиться згідно з пунктом 1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України з метою визначення: придатності кандидатів за станом здоров`я, фізичним розвитком, а для окремих видів службової діяльності за індивідуальними психофізіологічними особливостями до служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового й начальницького складу, з урахуванням вимог пункту 1.43 цього Порядку.

Згідно з п. 1.117 Порядку № 85 свідоцтво про хворобу складається: у мирний час - на осіб рядового й начальницького складу, визнаних не придатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, не придатними для військової служби в мирний час, з обмежено придатними у воєний час, обмежено придатними до військової служби, на курсантів та слухачів навчальних закладів МВС, визнаних не придатними до подальшого навчання за станом здоров`я.

За результатами проходження позивачем медичного огляду, військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» було видано свідоцтво про хворобу № 56/49 від 29.04.2016 року, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час (а.с.11).

Згідно зазначеного свідоцтва про хворобу військово-лікарською комісії також вбачається, що наявні у позивача захворювання, пов"язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши свідоцтво про хворобу позивача №72/62 на відповідність його вимогам Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового складу в системі МВС України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 85 від 06.02.2001, суд дійшов висновку про те, що воно є належним документом, який підтверджує наявність у позивача хвороби, що зумовлює його непридатність до служби в поліції, що стало підставою для звільнення позивача зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу), а тому останній має право на призначення пенсії за вислугу років в підвищеному розмірі з урахуванням звільнення на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 02 серпня 2017 року по справі №286/1850/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, позовні вимоги було задоволено, визнано дії відповідача протиправними та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області встановити ОСОБА_1 , основний розмір пенсії 61 % грошового забезпечення з 01 лютого 2017 року.

Вказана постанова набрала законної сили 08 листопада 2017 року на підставі ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року.

Як видно з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про надання інформації від 14.06.2019 року №13947/08, що постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 02.08.2017 року по справі №286/1850/17, зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області встановити ОСОБА_1 основний розмір пенсії 61 % грошового забезпечення. На виконання рішення суду з 01.12.2017 року виплата пенсії проводиться в перерахованому за рішенням суду розмірі.

У зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме відповідачу слід провести перерахунок та виплату позивачу недоплачених сум з 05 листопада 2016 року по 01 лютого 2017 року.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 2, 6, 19-20, 77, 241-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , основний розмір пенсії 61% грошового забезпечення та здійснити відповідний перерахунок та виплату недоплачених сум з 05 листопада 2016 року по 31 грудня 2017 року, включно.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Овруцький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч