Справа № 500/466/19
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5211/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Носа С.П., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року (ухвалене в м. Тернопіль, судом під головуванням судді Хрущ В.Л., повний текст рішення суду складено 22 квітня 2019 року) у справі № 500/466/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправними дій, щодо відмови у призначенні пенсії за віком та зобов`язання здійснити призначення та виплату пенсії, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, якою після уточнення позовних вимог просила:

визнати протиправними дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у призначенні їй пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу";

зобов`язати Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, - на пенсію державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу №889-VIII від 10.12.2015 року, та здійснити нарахування (перерахунок) та виплату такої пенсії, - починаючи з 15 січня 2019 року (з дня звернення із заявою).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 11.02.2019 року в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, - на пенсію державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу №889-VIII від 10.12.2015 року.

Зобов`язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, - на пенсію державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу №889-VIII від 10.12.2015 року, та здійснити нарахування (перерахунок) та виплату такої пенсії, - починаючи з 15 січня 2019 року (з дня звернення із заявою), з врахуванням довідок про складові частини заробітної плати, виданих ГУ ДФС у Тернопільській області: вих.№10/10/19-00-09-33 від 10.01.2019 року та вих.№9/10/19-00-05-33 від 10.01.2019 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на користь ОСОБА_1 документально підтверджений судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок), сплачений відповідно до квитанції №56 від 25.02.2019 року, та у розмірі 63,60 грн. (шістдесят три гривні шістдесят копійок), сплачений відповідно до квитанції №43 від 22.01.2019 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу». Враховуючи викладене, періоди роботи позивача з 13.01.1992 року по 16.06.2013 року, з 01.01.2014 року по 14.11.2014 року в органах податкової служби зарахувати до стажу державної служби підстав немає, тому право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» відсутнє. Крім того, вказує про неможливість врахування довідок про складові частини заробітної плати, виданих ГУ ДФС у Тернопільській області від 10.01.2019 року за вих.№10/10/19-00-09-33 та вих.№9/10/19-00-05-33, через їх невідповідність нормам Постанови №622 від 14.09.2016 року Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст.124 КАС України, шляхом надіслання повідомлень засобами поштового зв`язку, що підтверджується зворотними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та на електронну пошту, зазначену даними учасниками справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Позивач подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Клопотань про відкладення слухання справи не направляли.

З огляду на обставини щодо повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення ст. 311 КАС України колегія суддів, вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Тернопільському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України Тернопільської області та з жовтня 2017 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно записів трудової книжки позивача НОМЕР_1 та вкладишу до трудової книжки НОМЕР_2 судом також встановлено наступні обставини роботи ОСОБА_1 , зокрема:

- 13.01.1992 року - прийнята на посаду державного податкового інспектора відділу оподаткування кооперативних і громадських організацій (запис №10);

- 05.06.1992 року - переведена на посаду старшого державного податкового інспектора відділу оподаткування кооперативних і громадських організацій (запис №11);

- 03.03.1995 року - прийняла присягу державного службовця (запис №12);

- 01.02.1993 року - присвоєно звання інспектор податкової служби ІІІ рангу (запис №13);

- 26.11.1996 року - прийнята на посаду старшого державного податкового інспектора відділу справлення податків з юридичних осіб інших форм власності (запис №14);

- 10.04.1998 року - призначена на посаду старшого державного податкового відділу непрямих податків (запис №16);

- 01.06.2000 року - присвоєно персональне звання інспектора податкової І рангу (запис №17);

- 27.03.2001 року прийнята по переведенню на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу з боротьби з приховуванням неоподаткованих доходів управління з боротьби з приховуванням неоподаткованих доходів і відмивання доходів одержаних незаконним шляхом (запис №19);

- 19.12.2001 року - призначена на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу фінансових розслідувань управління боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом, управління податкової міліції ДПА в Тернопільській області (запис №20);

- 10.09.2002 року - призначена на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу фінансових розслідувань управління боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом, УПМ ДПА в тернопільській області (запис №21);

- 22.08.2003 року - присвоєно спеціальне звання інспектора податкової служби II рангу (запис №22);

- 12.01.2004 року - призначена на посаду начальника відділу фінансових розслідувань управління з боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом, управління податкової міліції ДПА в Тернопільській області (запис №23);

- 15.12.2004 року - призначена на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу організації оперативного супроводження ВПП, банківських установ та викриття злочинів в базових галузях економіки оперативного управління податкової поліції ДПА в Тернопільській області (запис №24);

- 01.09.2005 року - переведена на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом, управління податкової поліції ДПА в Тернопільській області (запис №25);

- 01.02.2012 року - призначена в порядку переведення на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом Державної податкової служби в Тернопільській області (запис №26);

- 17.06.2013 року - переведена до ТУ Міндоходів у Тернопільській області на посаду старшого державного інспектора інформаційно-комунікаційного відділу (запис №27);

- 17.06.2013 року - присвоєно 12 ранг державного службовця (запис №27);

- 23.09.2013 року - переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу внутрішньої безпеки ГУ Міндоходів у Тернопільській області (запис №28);

- 01.01.2014 року - присвоєно спеціальне звання "Радник податкової та митної справи II рангу" (запис №29);

- 06.06.2014 року - переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу внутрішньої безпеки (запис №30);

- 01.12.2014 року - переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу власної безпеки ГУ ДФС у Тернопільській області (запис №31);

- 17.03.2016 року - переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Тернопільській області (запис №32);

- 03.10.2017 року - переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора організаційно-аналітичного сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Тернопільській області (запис №33);

- 16.10.2018 року - переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу якості аудиту управління аудиту ГУ ДФС у Тернопільській області (запис №34);

- 13.11.2018 року - переведена на посаду заступника начальника відділу матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури ГУ ДФС в Тернопільській області (запис №35);

- 13.11.2018 року - присвоєно наступне спеціальне звання "Радник податкової та митної справи I рангу" (запис №36);

- 14.11.2018 року - припинена державна служба, звільнена з посади заступника начальника відділу матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Головного управління ДФС у Тернопільській області за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком відповідно до частини 2 статті 86 Закону № 889-VIII та частини 1 статті 38 КЗпП України (запис №37).

14.11.2018 року ОСОБА_1 припинила державну службу, та у зв`язку з виходом на пенсію за віком відповідно до частини 2 статті 86 Закону № 889-VIII та частини 1 статті 38 КЗпП України згідно наказу №402-о від 13.11.2018 року була звільнена з останньої займаної на той момент посади заступника начальника відділу матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Головного управління ДФС у Тернопільській області. Вказана обставина підтверджується записом №37 у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 та вкладиші до неї АА№124576 (а.с.18,18-зворот).

Позивач 15.01.2019 року звернулась до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із відповідною заявою щодо переходу на інший вид пенсії відповідно до Закону № 889-VIII та проведення перерахунку її пенсії, надавши до заяви всі необхідні документи.

Відповідач листом від 11.02.2019 року № 2225/05 відмовив позивачу у переведенні її з пенсії за віком на пенсію державного службовця, мотивуючи вказану відмову тим, що згідно поданих документів періоди роботи ОСОБА_1 в органах податкової служби з 13.01.1992 року по 16.06.2013 року та з 01.01.2014 року по 14.11.2014 року не зараховуються до стажу державної служби, що, відповідно, не дає їй право для призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону № 889-VIII. При цьому, довідки про складову заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №9/10/19-00-05-33 від 10.01.2019 року та №10/10/19-00-05-33 від 10.01.2019 року, видані Головним управлінням ДФС у Тернопільській області відповідач не врахував, мотивуючи тим, що вони не відповідають нормам, передбаченими Постановою №622, оскільки врахування надбавки за спеціальне звання, компенсації за невикористану відпустку - не передбачено, відповідно, вони не можуть бути враховані при обчислені розміру пенсії державного службовця згідно Закону № 889-VIII.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що періоди роботи позивача в податкових органах з 13.01.1992 року по 16.06.2013 року та з 01.01.2014 року по 14.11.2014 року зараховуються до стажу державної служби для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ. На момент виходу на пенсію за віком стаж роботи ОСОБА_2 на вищезазначених посадах складав більше 20 років. Станом на момент звернення до відповідача з заявою від 15.01.2019 року позивач набула права і на отримання пенсії за віком державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу. Виходячи з наведеного, суд першої інстанції зазначив, що висновок відповідача про те, що займані позивачем посади за періоди роботи з 13.01.1992 року по 16.06.2013 року та з 01.01.2014 року по 14.11.2014 року в органах податкової служби не належать до посад, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, лише з огляду на те, що позивачу як посадовій особі контролюючого органу були присвоєні спеціальні звання, а не ранги державних службовців, є протиправним.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до п. 344.1 ст. 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 року (чинного до 01.05.2016 року, тобто в період проходження позивачем служби в податкових органах) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно ч. 2 вказаного Порядку до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VІІІ, яким передбачено певні особливості пенсійного забезпечення державних службовців.

Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи викладене, періоди роботи позивача в податкових органах з 13.01.1992 року по 16.06.2013 року та з 01.01.2014 року по 14.11.2014 року зараховуються до стажу державної служби для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Отже, на момент виходу на пенсію за віком стаж роботи ОСОБА_2 на вищезазначених посадах складав більше 20 років.

Факт того, що станом на дату звернення до відповідача з заявою щодо призначення пенсії за віком позивач досягла 58 років та відповідно до положень частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" набула право на пенсію за віком сторонами не заперечується.

При цьому, станом на момент звернення до відповідача з заявою від 15.01.2019 року позивач набула права і на отримання пенсії за віком державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу.

За встановлених обставин щодо наявності у позивача необхідного стажу державного службовця для призначення пенсії, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не має права на призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ у зв`язку з тим, що їй присвоєно спеціальне звання як посадовій особі контролюючого органу, а тому її посада не відноситься до категорії посад державної служби, є безпідставними та повністю спростовуються положеннями ст. 344 Податкового кодексу України та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 року.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі №465/7218/16-а, від 03 липня 2018 року у справі №586/965/16-а.

Водночас, що стосується посилань відповідача на неможливість врахування довідок про складові частини заробітної плати, виданих ГУ ДФС у Тернопільській області від 10.01.2019 року за вих.№10/10/19-00-09-33 та вих.№9/10/19-00-05-33, через їх невідповідність нормам Постанови №622 від 14.09.2016 року Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб, то апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними з огляду на те, що наведена Постанова №622 не встановлює жодних вимог до форми довідки про складові заробітної плати державних службовців, яка надається для призначення пенсії.

Натомість такі вимоги, щодо форми довідки про складові заробітної плати державних службовців на момент звернення позивача з відповідною заявою щодо переходу на інший вид пенсії, встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року №1-3 Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, однак відмовляючи позивачу у призначенні пенсії відповідач не встановлював обставин щодо її невідповідності названій постанові.

Поряд з тим колегією суддів враховано, що відповідно до пунктів 3.3, п.4.1, 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі Порядок №22-1) встановлено, що орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу I цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організацій в тому рахунку і від (архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Окрім того, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

За наведених обставин, відповідач як орган до повноважень якого входить прийняття рішень про призначення пенсії, зобов`язаний на виконання пунктів 3.3, п.4.1, 4.2 обумовленого Порядку N22-1 витребувати від підприємств, установ, організацій всіх необхідних документів необхідних для призначення пенсії.

Відтак, у випадку виявлення певних недоліків в документах необхідних для призначення пенсії, відповідач наділений відповідними повноваженнями щодо витребування необхідних документів, за встановленою формою.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328, ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року у справі № 500/466/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді С. П. Нос
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 27 червня 2019 року.