Справа № 825/1475/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

26 червня 2019 року
Київ
справа №825/1475/17
провадження №К/9901/24415/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Смоковича М. І.,
суддів: Білак М. В., Калашнікової О. В.
розглянув у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування наказів, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року, прийняту у складі головуючого судді Клопот С. Л., та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: Губської О. А., Ключковича В. Ю., Беспалова О. О.
І. Суть спору
1. У вересні 2017 року ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) (надалі також Чернігівський прикордонний загін, відповідач), у якому просив:
1.1. визнати протиправним та скасувати наказ Чернігівського прикордонного загону від 31 липня 2017 року № 1128-АГ «Про організацію службової діяльності офіцера», яким начальнику відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » наказано організувати службову діяльність полковника ОСОБА_1 згідно з визначеною інструкцією та здійснювати контроль за виконанням покладених на нього завдань;
1.2. визнати протиправним та скасувати наказ Чернігівського прикордонного загону від 1 серпня 2017 року № 1140-АГ «Про затвердження інструкції», яким затверджено інструкцію полковника ОСОБА_1 для здійснення службової діяльності на відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що, видаючи оскаржувані накази, відповідач вийшов за межі своїх повноважень і приписів Положенням про проходження військової служби громадянами України в Державній прикордонній службі України, а також не врахував його військове звання, рівень освіти, професійні навички та здібності, чим порушив його права.
3. Відповідач позов не визнав. У запереченні проти позову та під час розгляду справи в судах першої й апеляційної інстанцій відповідач наполягав на тому, що спірні накази видано законно та в межах повноважень.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
4. ОСОБА_1 з червня 1996 року проходить військову службу за контрактом в Державній прикордонній службі України, має військове звання «полковник», є учасником бойових дій.
5. Наказом голови Державної прикордонної служби України від 31 грудня 2015 року № 1247-ОС «По особовому складу» ОСОБА_1 зараховано у розпорядження начальника Північного регіонального управління (1 категорії) Держприкордонслужби України, зі звільненням з посади заступника начальника загону - начальника відділу забезпечення НОМЕР_2 прикордонного загону ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , військової частини НОМЕР_1 ) на підставі підпунктів 2, 5 пункту 127 Положення про проходження військової служби громадянами України в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 № 1115/2009.
6. Наказом начальника Північного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 4 січня 2016 року № 1-ОС «По особовому складу» наказано організувати службову діяльність позивача по 105 Прикордонному загону (І категорії). Вказано начальнику 105 прикордонного загону (І категорії) визначити обов`язки офіцеру та здійснювати контроль за виконанням покладених завдань.
7. Розпорядженням Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 5 січня 2016 року № Т/30-25 «Про оголошення наказу» до начальника Чернігівського прикордонного загону доведено наказ Північного регіонального управління від 4 січня 2016 року № 1-ОС «По особовому складу».
8. На виконання розпорядження Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 5 січня 2016 року № Т/30-25 наказами Чернігівського прикордонного загону від 6 січня 2016 року № 19-АГ «Про організацію службової діяльності офіцера» та від 25 липня 2017 року № 1107-АГ «Про організацію службової діяльності офіцера» протягом 2016 року та по липень включно 2017 року службова діяльність позивача була організована у підрозділах управління прикордонного загону, а саме в прес-службі і відділі забезпечення.
9. Наказом Чернігівського прикордонного загону від 31 липня 2017 року № 1128-АГ «Про організацію службової діяльності офіцера» начальнику відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » наказано організувати службову діяльність ОСОБА_1 на підрозділі, згідно визначеної інструкції та здійснювати контроль за виконанням покладених на нього завдань.
10. Наказом Чернігівського прикордонного загону від 1 серпня 2017 року № 1140-АГ «Про затвердження інструкції» затверджено інструкцію для здійснення службової діяльності ОСОБА_1 на відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
11. Вважаючи накази від 31 липня 2017 року № 1128-АГ та від 1 серпня 2017 року № 1140-АГ незаконними, позивач звернувся до суду.
ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
12. Чернігівський окружний адміністративний суд постановою від 2 жовтня 2017 року, яку залишено без змін ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року, позов задовольнив у повному обсязі:
12.1. визнав протиправним та скасував наказ Чернігівського прикордонного загону від 31 липня 2017 року № 1128-АГ «Про організацію службової діяльності офіцера», яким начальнику відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » наказано організувати службову діяльність полковника ОСОБА_1 згідно визначеної інструкції та здійснювати контроль за виконанням покладених на нього завдань;
12.2. визнав протиправним та скасував наказ Чернігівського прикордонного загону від 1 серпня 2017 року № 1140-АГ «Про затвердження інструкції», яким затверджено інструкцію полковника ОСОБА_1 для здійснення службової діяльності на відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
13. Такі свої рішення суди мотивували тим, що спірні накази суперечать пункту 127 Положення про проходження військової служби громадянами України в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 № 1115/2009.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції
14. Відповідач подав касаційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судами першої й апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права.
15. У касаційній скарзі Чернігівський прикордонний загін просить скасувати оскаржувані судові рішення й ухвалити рішення про відмову в позові.
16. Позивач правом на подання заперечень (відзиву) на касаційну скаргу не скористався.
V. Оцінка Верховного Суду
17. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
18. За змістом пункту 1 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (надалі Положення), цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України (далі Держприкордонслужба) у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період.
Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням в органах Держприкордонслужби кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.
19. Відповідно до пункту 89 Положення призначення військовослужбовців на посади, звільнення з посад та зарахування їх у розпорядження здійснюється:
1) осіб рядового складу, сержантського і старшинського складу:
на посади в органах Держприкордонслужби - наказом начальника цього органу;
на посади у структурних підрозділах регіонального управління та в разі переміщення військовослужбовця з одного органу Держприкордонслужби до іншого, якщо ці органи підпорядковані регіональному управлінню, - наказом начальника регіонального управління;
в інших випадках - наказом Адміністрації Держприкордонслужби;
2) осіб офіцерського складу:
на посади у структурних підрозділах регіонального управління та підпорядкованих йому органах Держприкордонслужби, вищому військовому навчальному закладі Держприкордонслужби - наказом відповідно начальника регіонального управління, ректора вищого військового навчального закладу Держприкордонслужби щодо посад, за якими передбачено граничне військове звання майор (капітан 3 рангу) і які згідно з номенклатурою посад належать до його компетенції;
в інших випадках - наказом Адміністрації Держприкордонслужби
20. Перебування військовослужбовців у розпорядженні начальників органів Держприкордонслужби врегульовано пунктами 127, 128 Положення.
21. За правилами абзацу першого пункту 127 Положення зарахування військовослужбовців у розпорядження начальників, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого проходження такими військовослужбовцями військової служби допускається у разі:
1) розформування (реформування) органу Держприкордонслужби чи його підрозділу або скорочення штатних посад, якщо до закінчення встановленого строку проведення зазначених заходів не вирішено питання щодо дальшого проходження служби військовослужбовцями, які вивільняються, - до двох місяців;
2) коли начальник органу Держприкордонслужби вищого рівня здійснює переміщення військовослужбовця, призначення якого на посаду належить до повноважень начальника органу Держприкордонслужби нижчого рівня, а також у разі переміщення військовослужбовця на посаду до розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби - до двох місяців;
3) пониження в посаді у порядку дисциплінарного стягнення або на підставі результатів атестації, якщо неможливо відразу призначити військовослужбовця на нижчу посаду, - до двох місяців;
4) повернення до органів Держприкордонслужби військовослужбовця, прикомандированого до Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи місцевих рад, - до двох місяців;
5) відсторонення обвинуваченого від посади під час провадження досудового слідства - до завершення досудового слідства, а якщо вчинено злочин у сфері службової діяльності, - до набрання вироком законної сили;
6) коли стосовно військовослужбовця вжито запобіжний захід у кримінальній справі у виді взяття під варту або за вироком суду застосовано таке покарання, як арешт, - до скасування чи зміни запобіжного заходу або до постановлення судом вироку чи відбуття кримінального покарання у виді арешту;
7) коли військовослужбовець безвісно відсутній більше десяти днів - до повернення військовослужбовця до органу Держприкордонслужби або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим;
8) коли військовослужбовець перебуває у полоні чи як заручник або інтернована особа - до його повернення;
9) скорочення посади, яку займає військовослужбовець-жінка, що перебуває у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами чи по догляду за дитиною, в разі неможливості перемістити таку жінку на вакантну посаду - до закінчення відпустки по догляду за дитиною;
10) закінчення військовослужбовцем вищого військового навчального закладу Держприкордонслужби, вищого військового навчального закладу іншого військового формування або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу в разі відсутності вакантних посад - до двох місяців;
11) визнання військовослужбовця військово-лікарською комісією непридатним чи обмежено придатним до військової служби - на період, необхідний для підготовки матеріалів до звільнення з військової служби, - до одного місяця;
12) позбавлення військовослужбовця допуску до державної таємниці - на період вирішення питання щодо дальшого проходження ним військової служби, але не більше двох місяців;
13) перебування військовослужбовця за кордоном з метою охорони дипломатичних представництв України - до повернення з відрядження та призначення на посаду;
14) навчання військовослужбовця за денною формою у вищому навчальному закладі іншого військового формування або за кордоном - до закінчення навчального закладу;
15) відсторонення військовослужбовця від посади у зв`язку зі складенням протоколу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, пов`язаного з порушенням обмежень, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 4, статтею 5 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції", - до розгляду справи судом.
22. Згідно з абзацом четвертим пункту 127 Положення військовослужбовці, які зараховані в розпорядження начальників органів Держприкордонслужби відповідно до підпунктів 1-5, 10-12 і 15 цього пункту, виконують обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, в розпорядженні якої вони перебувають. Начальники зобов`язані організовувати службову діяльність військовослужбовців, зарахованих у їх розпорядження, та здійснювати контроль за виконанням покладених на них завдань.
23. Як уже зазначено, наказом голови Держприкордонслужби від 31 грудня 2015 року № 1247-ОС «По особовому складу» ОСОБА_1 зараховано у розпорядження начальника Північного регіонального управління (1 категорії) Держприкордонслужби України на підставі підпунктів 2, 5 пункту 127 Положення.
24. Отже, на час виникнення спірних правовідносин єдиною посадовою особою, до повноважень якої віднесено організація службової діяльності ОСОБА_1 , є начальник Північного регіонального управління (1 категорії) Держприкордонслужби України.
25. При цьому суди правильно встановили, що ні наказ від 4 січня 2016 року № 1-ОС «По особовому складу», ні Розпорядження від 5 січня 2016 року № Т/30-25, адресовані начальнику Чернігівського прикордонного загону, не містять будь-яких застережень начальника Північного регіонального управління Держприкордонслужби, у розпорядженні якого перебував позивач, про можливість делегувати обов`язок з організації службової діяльності позивача будь якій іншій посадовій особі, що перебуває під командуванням начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 .
26. За таких обставин оскаржувані накази Чернігівського прикордонного загону від 31 липня 2017 року № 1128-АГ «Про організацію службової діяльності офіцера», яким начальнику відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » наказано організувати службову діяльність полковника ОСОБА_1 згідно з визначеною інструкцією та здійснювати контроль за виконанням покладених на нього завдань, а також наказ Чернігівського прикордонного загону від 1 серпня 2017 року № 1140-АГ «Про затвердження інструкції», яким затверджено інструкцію полковника ОСОБА_1 для здійснення службової діяльності на відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », є такими, що прямо суперечать абзацу четвертому пункту 127 Положення, незважаючи на наявність наказу Північного регіонального управління (І категорії) Держприкордонслужби від 4 січня 2016 року № 1-ОС і відповідного розпорядження від 5 січня 2016 року № Т/30-25 «Про оголошення наказу».
27. Отже, суди першої й апеляційної інстанцій дійшли цілком обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.
28. Доводи касаційної скарги жодним чином не спростовують указані висновки та встановлені судами обставини.
29. До того ж, суди надали належну оцінку питанню причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та дійшли вмотивованого висновку про їх поважність. Підстав для переоцінки цих причин Верховний Суд не вбачає.
30. За наведеного правового врегулювання та обставин справи Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
31. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
VІI. Судові витрати
32. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити без задоволення.
2. Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року у справі № 825/1475/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий М. І. Смокович
Судді М. В. Білак
О. В. Калашнікова