Справа № 820/3348/18
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 р. № 820/3348/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Панова М.М., суддів - Бідонька А.В., Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про перегляд рішення за виключними обставинами, в якому просить суд переглянути рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 у справі №820/3348/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії за виключними обставинами згідно п. 1 ч. 5 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 відкрито провадження за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

Заявник у судове засідання не прибув, був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час та місце судового розгляду заяви. 05.06.2019 надав до суду заяву, в якій просив розгляд заяви проводити без його участі.

Представник відповідача надав до суду відзив на заяву, в якому просив відмовити в задоволенні заяви позивача про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 Кодексу адміністративного судочинства України, в суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, дослідивши заяву та матеріали адміністративної справи дійшла до наступного висновку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області (м-н.Свободи,б.5, Держпром,3 під., 2 пов.,м.Харків, 61022, ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.

Позивачем 13.06.2018 було подано апеляційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2018.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 по справі №820/3348/18 - залишено без змін.

Вищезазначені судові рішення набрали законної сили.

Отже, приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не відповідає всім критеріям, наявність яких обумовлює право особи на перерахунок пенсії відповідно до ч. 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відбувалася поза межами проходження дійсної строкової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України однією з підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Суд зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України №1-р(II)/2019 від 25 квітня 2019 року по справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення дійсної строкової, яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року №796 XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Згідно вказаного рішення словосполучення дійсної строкової, що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року №796XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

За положеннями статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" №2136-VIII від 13 липня 2017 року передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

З резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р(II)/2019 від 25 квітня 2019 року по справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) встановлено, що словосполучення дійсної строкової, що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796XII зі змінами, визнане неконституційним і втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 25 квітня 2019 року.

Отже, з огляду на наведене, суд приходить до висновку, що словосполучення дійсної строкової, що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року №796XII визнане неконституційним та втратило чинність 25.04.2019 року, як того вимагає ст.91 Закону України Про Конституційний Суд України.

Тобто, словосполучення дійсної строкової визнане неконституційним та втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19), що також прямо встановлено самим рішенням.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин та на час ухвалення Харківським окружним адміністративним судом рішення від 25.05.2018 по справі №820/3348/18 положення зазначеної норми були чинними та підлягали застосуванню відповідачем.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав передбачених п. 1 ч. 5 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України для перегляду рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 по справі №820/3348/18 у зв`язку з виключними обставинами.

Аналогічна правова позиція при розгляді заяв про перегляд за виключними обставинами судового рішення викладена у постановах Верхового Суду від 15.05.2019 у справі №640/20317/16-а (касаційне провадження №К/9901/54752/18) та від 05.02.2019 у справі №333/5015/15-а (касаційне провадження К/9901/59705/18).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, перерахунок та виплата пенсії у відповідності до частини 3 статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи може бути здійснено Соломаніну М ОСОБА_2 . з моменту ухвалення рішення Конституційним Судом України у справі №1-р(II)/2019, а саме починаючи з 25.04.2019.

Отже, ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до пенсійного органу для здійснення перерахунку його пенсії (починаючи з 25.04.2019) відповідно до вимог частини 3 статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати на підставі рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 у справі №1-р(II)/2019.

Згідно з ч. 4 ст. 368 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд, зокрема, може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Частиною 1 статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами судового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 по справі № 820/3348/18.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 248, 256, 293, 295, 297, 361 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів у порядку, що визначений Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Панов М.М.

Судді Бідонько А.В.

Мінаєва К.В.