Справа № 360/777/19
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року справа №360/777/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у справі № 360/777/19 (головуючий І інстанції Тихонов І.В., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі Білокуракинське ОУПФУ), в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді від 18.12.2018 року № 2129/18-Вих без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з 4 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити щомісячне довічне грошове утримання згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді від 18.12.2018 року № 2129/18-Вих, з врахуванням доплати за вислугу років у розмірі 80 % без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з 4 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року, з урахуванням фактично виплачених сум за вказаний період;

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді від 16.01.2019 року № 108/19-Вих без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з 1 січня 2019 року;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити щомісячне довічне грошове утримання згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді від 16.01.2019 року № 108/19-Вих, з врахуванням доплати за вислугу років у розмірі 80 % без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання - з 1 січня 2019 року, з урахуванням фактично виплачених сум за вказаний період;

- зобов`язати відповідача в подальшому здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання згідно наданих довідок про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді з врахуванням доплати за вислугу років у розмірі 80 % (т. 1 а.с. 5-10).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року позов задоволений частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Білокуракинського ОУПФУ від 18 січня 2019 року № 767 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі заяви від 20 грудня 2018 року та довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 18 грудня 2018 року № 2129/18-Вих., виданої Територіальним управління Державної судової адміністрації України у Луганській області;

- визнано протиправним та скасовано рішення Білокуракинського ОУПФУ від 31 січня 2019 року № 41 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі заяви від 18 січня 2019 року та довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 16 січня 2019 року № 108/19-Вих., виданої Територіальним управління Державної судової адміністрації України у Луганській області;

- зобов`язано Білокуракинське ОУПФУ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 січня 2019 року на підставі заяви від 20 грудня 2018 року та довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 18 грудня 2018 року № 2129/18-Вих., виданої Територіальним управління Державної судової адміністрації України у Луганській області, з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язано Білокуракинське ОУПФУ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 лютого 2019 року на підставі заяви від 18 січня 2019 року та довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 16 січня 2019 року № 108/19-Вих., виданої Територіальним управління Державної судової адміністрації України у Луганській області, з урахуванням фактично виплачених сум;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т. 2 а.с. 46-52).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів посилався на відсутність підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з врахуванням доплати за вислугу років у розмірі 80 % (т. 2 а.с. 57-62).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України апеляційний розгляд справи здійснений в порядку письмового провадження у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги разом з відзивом на неї, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі обставини справи.

Згідно довідки від 04.05.2017 року № 5382, виданої Управлінням соціального захисту населення Білокуракинської райдержадміністрації, позивач є внутрішньо переміщеною особою, з 01.09.2016 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Білокуракинському ОУПФУ як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з розпорядженням від 21.09.2016 року № 9355 (т. 1 а. с. 14,15, 90).

Постановою Білокуракинського районного суду Луганської області від 6 грудня 2016 року у справі № 409/2886/16-а за позовом до УПФ України в Білокуракинському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити певні дії було зобов`язано відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачу, як судді у відставці, щомісячне довічне грошове утримання згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Луганській області № 1740/16 вих. від 19.09.2016 року в розмірі 90% заробітної плати без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з 20.09.2016 року (т. 1 а.с. 34-39).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року постанову суду першої інстанції було залишено без змін (т. 1 а.с. 40-43).

Розпорядженням відповідача від 11.11.2016 року № 127964 на виконання постанови Білокуракинського районного суду № 409/2886/16-а від 06.12.2016 року та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 року управління Пенсійного фонду України у Білокуракинському районі Луганської області перерахувало судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді, виданої Державною судовою адміністрацією у Луганській області №1740/16 вих. від 19.09.2016 року, у розмірі 90% без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання - з 20.09.2016 року (т. 1 а.с. 112).

20.12.2018 року позивач звернувся до Білокуракинського ОУПФУ з заявою про перерахунок щомісячного довічного утримання судді згідно довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої ТУ ДСА в Луганській області № 2129/18-вих від 18.12.2018 року (т. 1 а.с. 77-78).

Згідно довідки ТУ ДСА в Луганській області від 18.12.2018 року № 2129/18-вих про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 04.12.2018 року суддівська винагорода ОСОБА_1 , яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 47574,00 грн, в тому числі посадовий оклад 26430,00 грн, доплата за вислугу років 80% - 21144,00 грн (т. 1 а.с. 26).

Рішенням Білокуракинського ОУПФУ від 18.01.2019 року № 767 позивачу відмовлено у перерахунку щомісячного довічного утримання судді згідно довідки ТУ ДСА в Луганській області від 18.12.2018 року № 2129/18, оскільки довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 18.12.2018 року № 2129/18 видана невірно, а саме невірно визначена доплата за вислугу років у розмірі 80%. Згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Білокуракинським районним судом Луганської області від 20.09.2016 року № 6/681/2016, значиться 26 років 3 місяці 17 днів стажу роботи за фахом. З посиланням на статті 133, 135, пункт 11 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтю 43 Закону України «Про статус суддів», зазначено, що, виходячи з розрахунку суддівського стажу роботи, до вислуги років повинна складати 60% посадового окладу (т. 1 а.с. 79-81).

Крім того, у рішенні з посиланням на пункт 4 розділу ІІ Порядку № 3-1, рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 року та Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII (зі змінами), зазначено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється з 1 січня 2019 року та з 1 лютого 2019 року.

Тому управлінням прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді згідно довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 18.12.2018 року № 2129/18, а за умови надання довідки про заробітну плату для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунком доплати за вислугу років у розмірі 60% посадового окладу буде здійснено перерахунок довічного грошового утримання судді з 1 січня 2019 року.

18.01.2019 року позивач звернувся до Білокуракинського ОУПФУ з заявою про перерахунок щомісячного довічного утримання судді згідно довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої ТУ ДСА в Луганській області № 108/19-вих від 16.01.2019 року (т. 1 а.с. 28).

Згідно довідки ТУ ДСА в Луганській області від 16.01.2019 року № 108/19-вих. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 01.01.2019 суддівська винагорода ОСОБА_1 , яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 51867,00 грн, в тому числі посадовий оклад 28815,00 грн, доплата за вислугу років 80% - 23052,00 грн (т. 1 а.с. 27).

Рішенням Білокуракинського ОУПФУ від 31.01.2019 року № 41 позивачу відмовлено у перерахунку щомісячного довічного утримання судді згідно довідки ТУ ДСА в Луганській області від 16.01.2019 року № 108/19, з аналогічних підстав, зазначених в рішенні від 18.01.2019 року № 767 (т. 1 а.с. 84-86).

Згідно протоколу від 23.01.2019 року позивачу з 01.01.2019 року здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розмір якого з 01.01.2019 року визначено в сумі 28544,40 грн (т. 2 а.с. 13).

Обставина, що 23.01.2019 фактично перерахунку та виплати в новому розмірі щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснено не було підтверджується довідкою відповідача від 13.03.2019 року, згідно з якою розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у грудні 2018 року та січні 2019 року склав 28544,40 грн (т. 1 а.с. 87).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 46 Конституції України).

Рішеннями Білокуракинського ОУПФУ від 18.01.2019 року № 767 та від 31.01.2019 року № 41 відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок ТУ ДСА в Луганській області від 18.12.2018 року № 2129/18 (видана у зв`язку з прийняттям рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018) та від 16.01.2019 року № 108/19 (видана у зв`язку зі зміною розмірів посадового окладу) з посиланням на право ОСОБА_1 отримувати доплату за вислугу років у розмірі 60%, а не 80% як зазначено у довідках, а також визначення періодів, з яких щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці підлягає перерахунку у разі наявності підстав для такого перерахунку.

Щодо такої підстави для відмови в перерахунку, наведеної у оскаржуваних рішеннях, як неправильне визначення у довідках ТУ ДСА в Луганські області доплати за вислугу років ОСОБА_1 80%, а не 60% як вважає відповідач, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що судовими рішеннями у справі № 409/2886/16-а встановлено, що загальний стаж судді Скворцової В.Г. для визначення доплати за вислугу років складає 37 роки 10 місяців 14 днів. Виходячи з цієї тривалості суддівського стажу позивачу нараховувалася та сплачувалася доплата за вислугу років в розмірі 80%, що і зазначено в довідці для призначення щомісячного довічного утримання, без обмеження граничного розміру.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини встановлені у судових рішеннях у адміністративній справі № 409/2886/16-а щодо права позивача на отримання доплати за вислугу років в розмірі 80%, а не 60% як вважає відповідач, є преюдиційними, і додаткового підтвердження не потребують, тому відмова відповідача в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з підстав неправильності визначення доплати за вислугу років ОСОБА_1 у поданих нею довідках ТУ ДСА в Луганській області є протиправною.

Згідно зі статтею 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VІІІ.

З дня набрання чинності даним Законом, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VІ втратив чинність, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 розділу XII Закону № 1402-VIII від 02.06.2016 року.

Статтею 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI (далі - Закон № 2453-VI) (у редакції, чинній на момент призначення позивачеві довічного грошового утримання) встановлено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання.

Пунктом 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII передбачено, що в інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно з приписами статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Аналогічні приписи містяться в статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 року в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року № 192-VІІІ.

В питаннях визначення розмірів суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання норми Закону № 2453-VI зберігають чинність, а позивач має право на перерахунок раніше призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, у тому числі у зв`язку зі збільшенням посадового окладу.

Щодо наявності підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі заяви від 20.12.2018 року та довідки ТУ ДСА в Луганській області від 18.12.2018 року № 2129/18, та визначення дати такого перерахунку, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

04.12.2018 року Конституційним Судом України було прийнято рішення № 11-р/2018 у справі № 1-7/2018(4062/15), пунктом 1 резолютивної частини якого визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII.

Таким чином, з 04.12.2018 підлягають застосуванню положення частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI у його первинному вигляді, тобто в редакції Закону «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року № 192-VIII, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат».

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (далі Порядок № 3-1).

Згідно пункту 1 розділу ІІ Порядку № 3-1 заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та довідка про розмір суддівської винагороди подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

Звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (пункт 3 розділу ІІ Порядку № 3-1).

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Порядку № 3-1 перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Отже, Порядком № 3-1 визначено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться саме з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 11-р/2018 у справі № 1-7/2018(4062/15) зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою мала місце саме у грудні 2018 року.

Таким чином, в межах спірних правовідносин перерахунок щомісячного довічного утримання ОСОБА_1 на підставі довідки ТУ ДСА в Луганській області від 18.12.2018 року № 2129/18, як судді у відставці, має проводитися з 01.01.2019 року, тобто з 1 числа місяця, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, а не з 04.12.2018 року (дата ухвалення рішення Конституційним Судом України), як зауважує позивач.

Щодо наявності підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі заяви від 18.01.2019 року та довідки ТУ ДСА в Луганській області від 16.01.2019 року № 108/19 та визначення дати такого перерахунку, суд апеляційної інстанції виходив з такого.

В рішенні від 31.01.2019 року № 41 про відмову в перерахунку пенсії Білокуракинське ОУПФУ посилалося на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII, яким встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, а до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.

Суд зазначає, що після набрання 01.01.2017 року чинності Законом України «Про внесених змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VІІ від 06.12.2016 року мінімальна заробітна плата вже не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, що передбачено пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Згідно з абзацом 2 абзацу 2 пункту 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

У зв`язку з цим, з 01.01.2017 року посадовий оклад судді визначається не з розміру мінімальної заробітної плати, як це передбачено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», а з «розрахункової величини», запровадженої пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1774-VІІ «Про внесення змін до яких законодавчих актів України».

В подальшому, Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» № 2415-VIII від 15.05.2018 року, який набрав чинності 22.07.2018 року, внесені зміни до абзацу 2 пункту 3 розділу ІІ Закону України № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Зокрема, слово та цифри «1600 грн.» замінено словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року».

Цією нормою Закону введено застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, в тому числі і суддям, нової «розрахункової величини» - прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня календарного року. Крім того, встановлено початок застосування цієї нової «розрахункової величини» для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат - 1 січня 2017 року.

Згідно п. 2 рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 року в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотньої дії (ретроактивна форма). В п. 3 зазначеного рішення Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої ст. 58 Конституції України про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадку, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб.

Надання зворотньої дії Закону (ретроактивність Закону) - виключення, про що повинна бути пряма вказівка про це в Законі.

В даному випадку самим законодавцем дію Закону № 2415-VІІІ в частині застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме, на правовідносини з 1 січня 2017 року.

Розпорядженням відповідача від 06.09.2018 року № 127964 ОСОБА_1 здійснено перерахунок довічного грошового утримання через зміну надбавки, розмір якого з 01.08.2018 року визначено в сумі 28544,40 грн (т. 1 а.с. 239) на підставі заяви від 20.08.2018 року про призначення/перерахунок пенсії (т. 1 а.с. 242).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум в розрахунку на місяць для працездатних осіб у розмірі 1921 гривень з 1 січня 2019 року.

У зв`язку зі зміною з 01.01.2019 року прожиткового мінімуму ТУ ДСА в Луганській області виготовлено довідку від 16.01.2019 року № 108/19, на підставі якої відповідач зобов`язаний провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.02.2019 року, тобто з 1 числа місяця, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, а не з 01.01.2019 року, як просить позивач.

Доводам відповідача про відсутність права позивача на доплату за вислугу років 80% судом надано оцінку в мотивувальній частині рішення, а спір між сторонами щодо розміру інших складових суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, визначених у довідках ТУ ДСА в Луганській області від 18.12.2018 року № 2129/18 та від 16.01.2019 року № 108/19 - відсутній.

За встановлених обставин суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для перерахунку щомісячного довічного утримання ОСОБА_1 з 04.12.2018 року по 31.12.2018 року на підставі довідки ТУ ДСА в Луганській області від 18.12.2018 року № 2129/18, та з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року на підставі довідки ТУ ДСА в Луганській області від 16.01.2019 року № 108/19.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи встановлені обставини, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення Білокуракинського ОУПФУ від 18.01.2019 року № 767 та від 31.01.2019 року № 41 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2019 року на підставі заяви від 20.12.2018 року та довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 18.12.2018 року № 2129/18, виданої ТУ ДСА в Луганській області, з урахуванням фактично виплачених сум; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.02.2019 року на підставі заяви від 18.01.2019 року та довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 16.01.2019 року № 108/19, виданої ТУ ДСА в Луганській області, з урахуванням фактично виплачених сум.

Щодо доводів відповідача про неможливість стягнення з нього судових витрат, суд зазначає наступне.

В обґрунтування вказаних доводів відповідач зазначає, що відповідно до частини першої статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) та використовується на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду. Згідно з частиною другою статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим законом.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом суду, заява сторони розглядається виходячи з наведених в ній обставин, які підтверджені належними доказами.

Підставою для задоволення клопотання є врахування майнового стану сторони, обґрунтування цих обставин, які свідчать про неможливість оплати судового збору, покладається на сторону, яка звертається з заявою.

Наведені норми, що дають право зменшити, відстрочити або звільнити від сплати судового збору, враховуючи майновий стан особи, насамперед стосується сторін соціально вразливої верстви населення з метою вільного їх доступу до правосуддя.

Обмежене фінансування бюджетної установи, що діє як суб`єкт владних повноважень, не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог частини третьої статті 9 Закону України «Про судовий збір» кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади. Судовий збір є джерелом фінансового забезпечення судової системи із цільовим його спрямовуванням виключно на потреби судочинства.

Статтею 13 Конституції України передбачено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Суд наголошує на важливості судового збору, як елементу забезпечення незалежності судової влади, що складає основу справедливого і неупередженого правосуддя.

Оскільки статтями 133 КАС України та 8 Закону України «Про судовий збір» визначено можливість суду у виключних випадках зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, відстрочити або розстрочити сплату судового збору, а не обов`язок, суд вважає доводи відповідача необґрунтованими.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у справі № 360/777/19 за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 26 червня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

І.В. Сіваченко