Справа № 815/332/17
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/332/17
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.
при секретарі Поповій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської міської ради на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця Олександра Володимировича, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача комунальне підприємство «Одеське електротехнічне експлуатаційно-монтажне підприємство», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів мале підприємство «Фенікс-92» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, Шахназарова Наіра ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , товариство з обмеженою відповідальністю «ШЗЛ», про скасування реєстрації декларації про готовність об`єктів до експлуатації, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,-

В С Т А Н О В И В:

Одеська міська рада звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця О.В., в якому просила суд:

- скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, здійснену Департаментом ДАБІ в Одеській області 21.04.2016 року за №ОД 04 щодо об`єкта «Реконструкція нежитлового приміщення магазину без зміни геометричних розмірів за адресою: АДРЕСА_1 обл АДРЕСА_1 », замовником якої є мале підприємство «Фенікс-92» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю;

- скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, здійснену Департаментом ДАБІ в Одеській області 21.04.2016 року за №ОД 92 щодо об`єкта «Реконструкція нежитлового приміщення магазину без зміни геометричних розмірів за адресою: АДРЕСА_1 », замовником якої є мале підприємство «Фенікс-92» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця О.В. від 08.07.2016 року за індексним номером 30386415 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), згідно з яким до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності МП «Фенікс-92» у вигляді ТОВ на нежитлове приміщення магазину загальною площею 18 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 обл АДРЕСА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця О.В. від 08.07.2016 року за індексним номером 30386058 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), згідно з яким до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності МП «Фенікс-92» у вигляді ТОВ на нежитлове приміщення магазину загальною площею 25,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 року провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається наступне.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 року вищевказане клопотання задоволено, провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача з правомірністю набуття третіми особами у справі права власності на об`єкти нерухомого майна, що стало підставою для оскарження міською радою реєстрації права власності на це майно. Суд першої інстанції зазначив, що предметом розгляду в цій справі є законність набуття особами права власності на нерухоме майно, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 ч.1 ст.19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом до Реєстратора, який провів державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення магазинів за МП «Фенікс-92» у вигляді ТОВ, та до Департаменту ДАБІ, який здійснив реєстрацію декларації про готовність об`єктів до експлуатації.

При цьому, підставою для звернення з позовом є те, що у Департаменту ДАБІ були відсутні правові підстави для реєстрації декларацій про готовність об`єктів до експлуатації. Одеська міська рада не передавала у власність чи у користування МП «Фенікс-92» у вигляді ТОВ земельні ділянки, які були забудовані; позивачем взагалі не вирішувалося питання щодо відведення земельної ділянки для реконструкції нежитлових приміщень магазину.

Таким чином, скасування реєстрації вказаних декларацій тягне за собою і скасування рішень про державну реєстрацію прав, прийнятих на підставі таких декларацій.

Отже, виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача з правомірністю набуття третіми особами у справі права власності на об`єкти нерухомого майна, що стало підставою для оскарження реєстрації права власності на це майно.

Тобто, предметом розгляду в цій справі є законність набуття права власності на нерухоме майно, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Критеріями відмежування справ цивільної (господарської) юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини першої статті 16 ЦК України).

За правилами ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Оскільки позовні вимоги заявлено позивачем на захист порушеного права власності на земельні ділянки, натомість на підставі оскаржуваних рішень суб`єкта владних повноважень у третіх осіб виникли речові права, правомірність набуття якого оспорює позивач, то цей спір стосується приватноправових відносин і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а з огляду на суб`єктний склад сторін має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.09.2018 року у справі №806/1641/17, від 30.10.2018 року у справі №809/973/14, від 13.11.2018 року у справі №809/649/14, від 11.12.2018 року у справі №809/874/14, від 13.02.2019 року у справі №815/1327/18, від 10.04.2019 року у справі №817/700/18 та від 03.04.2019 року у справі №809/1045/14.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Приймаючи до уваги вже сталу практику Верховного Суду щодо застосування норм процесуального права при визначені юрисдикції щодо даного предмету спору, колегія суддів вважає, що су першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення і підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.315, ст.316, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 26 червня 2019 року.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.