Справа № 560/1133/19
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1133/19
РІШЕННЯ
іменем України

25 червня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П.

за участю:секретаря судового засідання Бачка А.М. представника позивача: Воєвідка М.Я. представника третьої особи: Рудчука В.П.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просить: - визнати протиправним та скасувати пункт 19 рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності III групи з 06 липня 2010 року внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499, оформленого протоколом №112 від 02 листопада 2018 року; - зобов`язати Міністерство оборони України здійснити обчислення та виплату ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги в розмірі 48-місячного грошового забезпечення, виходячи з щомісячного розміру 2365,32 грн, у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 04 грудня 2018 року ОСОБА_1 надійшов витяг з протоколу №112 від 02 листопада 2018 року, згідно якого - «Ураховуючи, що ОСОБА_1 звільнений з військової служби до набуття чинності Закону України від 04 квітня 2006 року № 3597-IV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», він не має права на одержання одноразової грошової допомоги».

Вказує, що позивача звільнено зі служби 27.05.2005, а довідкою МСЕК від 06.07.2010 ОСОБА_1 довічно встановлена інвалідність III групи внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби. А тому, грошове забезпечення для виплати у зв`язку з інвалідністю повинно визначатись за останньою посадою яку позивач займав на день звільнення і за якою здійснюється подальший захист та пенсійне забезпечення.

Зазначає, що до факту встановлення позивачу інвалідності, як підстави для виплати зазначеної одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, в тому числі і для визначення розміру складових грошового забезпечення за останньою посадою, яку позивач займав при звільненні, повинні застосовуватися нормативно-правові акти, що діяли станом на 06.07.2010 - для встановлення позивачу інвалідності III групи.

В зв`язку із цим позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.05.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Від представника Міністерства оборони України на адресу суду 24.05.2019 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що незалежно від дати встановлення групи інвалідності, одноразова грошова допомога обчислюється виходячи із розміру грошового забезпечення, яке особа отримувала на день звільнення. Зміни у грошовому забезпеченні, які відбулися вже після звільнення такої особи з військової служби до моменту встановлення їй інвалідності при обчисленні цієї допомоги не враховуються. Вказує, що аналіз статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та норм Порядку № 499 дає підстави вважати, що вони не суперечать одна одним, оскільки цим Законом делеговано Кабінету Міністрів України визначити не тільки порядок проведення компенсаційних виплат, а й умови, за яких вони здійснюються. Кабінет Міністрів України у Порядку № 499 не вийшов за межі вимог статті 16 Закону і встановленими умовами не обмежив прав військовослужбовців, оскільки у зазначеній постанові деталізовані загальні підходи щодо компенсаційних виплат встановлених Законом.

Враховуючи наведені вище обставини просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, та просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час, та місце розгляду справи належним чином повідомлений, жодних клопотань, заяв на адресу суду не надходило.

Представник третьої особи в судовому засіданні просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Надав суду письмові пояснення в яких зазначає, що Хмельницький обласний військовий комісаріат діяв та діє згідно з вимогами чинного законодавства України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, а також оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що згідно із витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 27.05.2005 №112 полковника ОСОБА_1 , командира військової частини НОМЕР_2 , звільнено з військової служби у відставку наказом Міністра оборони України від 25.04.2005 року №215 за станом здоров`я з правом носіння військової форми одягу за пунктом 67, підпункт "Б" Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України" з 27.05.2005 року виключити із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення.

Відповідно до довідки Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії серії МСЕ №176596 ОСОБА_1 06.07.2010, встановлено третю групу інвалідності, у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї.

Позивач 30.11.2016 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги та надав копії необхідних документів.

Згідно листа військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №7/3105 від 08.12.2016 року позивачу відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки не подано ряд документів, що було оскаржено в судовому порядку.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.01.2017 по справі №822/2592/16, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.03.2017 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано бездіяльність Хмельницького обласного військового комісаріату щодо не оформлення та не направлення до Міністерства оборони України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням 3 - ї групи інвалідності, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року за №499. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 у 15 денний строк оформити і направити до Міністерства оборони України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням 3 - ї групи інвалідності, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року за №499.

На виконання вищевказаного рішення суду, Хмельницький обласний військовий комісаріат листом від 12.04.2017 за №7/283 скерував Директору Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 29.05.2017 за №248/3/6/1815, який був надісланий Хмельницькому обласному військовому комісаріату, повернуто останньому надіслані документи, та повідомлено, що у поданих документах відсутні: 1) витяг з наказу про виключення військовослужбовця зі списків частини; 2)довідка, що заявнику не виплачувалася компенсація за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; довідка про розмір грошового забезпечення, за формою, визначеною Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України 19.08.2008 № 407, яке діяло на час встановлення заявнику інвалідності. Також зазначено, що документи не завірені встановленим порядком.

Вказана відмова також була оскаржена в судовому порядку та постановою від 10.08.2017 по справі №822/1880/17, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.11.2016, про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із настанням інвалідності. Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 22.03.2018 касаційну скаргу Міністерства оборони України залишено без задоволення. Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.08.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 без змін.

04 грудня 2018 року ОСОБА_1 надійшов витяг з протоколу №112 від 02 листопада 2018 року, згідно якого - «Ураховуючи, що ОСОБА_1 звільнений з військової служби до набуття чинності Закону України від 04 квітня 2006 року № 3597-IV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», він не має права на одержання одноразової грошової допомоги».

Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Отже, позивач, відповідно до ст.16 Закону №2011-ХІІ має право на отримання одноразової грошової допомоги після звільнення з військової служби, так як є особою, яка отримала інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.

На час подання позивачем заяви щодо виплати одноразової грошової допомоги, механізм розгляду такої заяви визначається Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" (далі - Порядок №975).

Відповідно до п.3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 2 Порядку №975 встановлено, що особи, які до набрання чинності Порядку, затвердженого цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Отже, одноразова грошова допомога повинна призначатись і виплачуватись в порядку, що діяв на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Позивач отримав право на призначення вказаної допомоги з 06.07.2010, а тому має право на її призначення та виплату, згідно Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. №499 (далі-Порядок №499).

Згідно п. 3 Порядку №499 особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військкомату (далі - уповноважений орган) такі документи:

- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва);

- копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності;

- копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Згідно з п. 5 Порядку №499 копії документів завіряються в установленому порядку керівником уповноваженого органу.

Пунктом 7 Порядку №499 встановлено, що керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пп. 3 і 4 цього Порядку.

Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

Таким чином, для отримання вказаної допомоги передбачений певний порядок, дотримання якого є обов`язковим, що встановлено та підтверджено постановою Хмельницького окружного адміністративного суду по справі №822/1880/17, яка залишена без змін постановою Верховного Суду 22.032018.

Підставою відмови ОСОБА_1 для одержання одноразової грошової допомоги слугувало те, що останній звільнений з військової служби до набуття чинності Закону України від 04 квітня 2006 року № 3597-IV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до статті 41 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 року.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 року (у редакції Закону України від 03.11.2006 р. N 328-V із змінами і доповненнями) (далі по тексту - Закон №2011) дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Розділом ІІ цього Закону, зокрема, встановлені права військовослужбовців щодо грошового забезпечення.

Згідно ч.2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин тобто на момент встановлення позивачу третьої групи інвалідності, далі по тексту - Закон №2011), у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Однак, на момент звернення позивача за виплатою вказаної допомоги (тобто 30.11.2016 року) в статтю 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 року внесено зміни Законами України від 03.11.2006 року N328-V, від 04.07.2012 року N5040-VI виклавши її в нових редакціях, згідно пункту 4 частини 2 якої, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті. Згідно ч.9 ст. 16-3 вказаного Закону порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» №975 від 25 грудня 2013 року, яка набрала чинності з дня його опублікування - 24.01.2014 року, встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» №499 від 28 травня 2008 року (далі - Постанова № 499), встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 р., здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.

Оскільки позивачу встановлена ІІІ група інвалідності з 06.07.2010 року, з якою пов`язується виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, до спірних відносин підлягає застосуванню Постанова № 499.

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин - встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності) (далі - Порядок №499), встановлено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби одноразова грошова допомога інвалідам ІІІ групи виплачується у розмірі 48-місячного грошового забезпечення.

Отже, моментом виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата встановлення інвалідності. А тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент встановлення позивачу групи інвалідності.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права зроблено Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі № 750/5074/17 (адміністративне провадження № К/9901/44751/18).

Отже, позивач має право на призначення та виплату йому Міністерством оборони України відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції, що діяла на день встановлення йому інвалідності, та Порядку №499 одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи з 06.07.2010 року пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, а відповідачем не доведено правомірності своєї відмови.

Суд також не приймає до уваги доводи відповідача щодо отримання позивачем допомоги згідно ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки листом від 17.05.2019 №5289/05-29 Департаменту соціального захисту населення Кам`янець - Подільської міської ради повідомлено, що виплата одноразової компенсації ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", не здійснювалась.

А тому, позовні вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування пункту 19 рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності III групи з 06 липня 2010 року внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499, оформленого протоколом №112 від 02 листопада 2018 року підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині зобов`язання Міністерства оборони України здійснити обчислення та виплату ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги в розмірі 48-місячного грошового забезпечення, виходячи з щомісячного розміру 2365,32 грн, у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 підлягають задоволенню частково, оскільки одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її обчислення та нарахування уповноваженим органом відповідно до Порядку №499.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

В той же час згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позивач в силу приписів статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення ним інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 19 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом № 112 від 02 листопада 2018 року, про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності III групи з 06 липня 2010 року внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при випробуванні ядерної зброї у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499.

Зобов`язати Міністерство оборони України здійснити обчислення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499.

В задоволені інших позовних вимог відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 27 червня 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Міністерство оборони України (пр-т Повітрофлотський, 6,м.Київ,03168 , ідентифікаційний код - 00034022)
Третя особа:Хмельницький обласний військовий комісаріат (29000, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 64 , ідентифікаційний код - НОМЕР_3 )

Головуючий суддя О.П. Шевчук