Справа № 560/568/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/568/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстер П.М.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

24 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Сапальової Т.В. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :
04.03.2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просили:

- визнати незаконним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 22.10.2018 № 130 "Про результати службового розслідування по невживанню заходів щодо відшкодування залишку збитків, завданих при виконанні робіт TOB "Наша сфера" в частині стягнення з позивачів коштів;

- зобов`язати відповідача повернути суми незаконно стягнених коштів: ОСОБА_1 кошти в сумі 5482,29 грн., ОСОБА_2 кошти в сумі 5482,29 грн., ОСОБА_3 кошти в сумі 5482,29 грн.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року повернуто позовну заяву позивачам, так як останніми пропущено встановлений строк звернення до адміністративного суду, згідно ч. 5 ст. 122 КАС України.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивачами подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просять суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.03.2019 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обгрунтування апеляційної скарги, апелянти посилаючись на ч.4 ст.122 КАС вказують на те, що пропустили строк звернення до суду з поважних причин, оскільки намагалися вирішити спір у досудовому порядку.

Відповідно до частини 2 статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.03.2019 вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачам десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали. Недоліки позовної заяви позивачам необхідно було усунути шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити інші підстави для його поновлення.

15.03.2019 року позивачі надали до суду заяву щодо поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначили, що дії позивачів були спрямовані на вирішення даного спору без звернення до суду.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що вказані в позовній заяві причини пропуску строку звернення до адміністративного суду не є поважними, оскільки звернення позивачів до Військової частини НОМЕР_1 із заявами від 23.11.2018 року та 30.11.2018 року про роз`яснення на яких правових підставах з них стягуються кошти, та надання відповідачем відповіді про розгляд заяв, оформленої листом від 29.12.2018 року №9/1000, не є заходами досудового врегулювання спору, так як вказані заяви та відповідь є лише листами інформаційного (рекомендаційний) характеру.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За змістом статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень (частина четверта статті 122 КАС).

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС).

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що строк для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є спеціальним строком, який обмежується місячним терміном.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 КАС України. Так, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Право громадянина на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

В той же час, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, встановлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Як слідує із матеріалів справи, спірним наказом від 22.10.2018 №130 позивачів притягнуто до матеріальної відповідальності у розмірі 5482,29 з кожного, що в сумі складає 16446,86 грн.

З позовом про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.10.2018 № 130 "Про результати службового розслідування по невживанню заходів щодо відшкодування залишку збитків, завданих при виконанні робіт TOB "Наша сфера" позивачі звернулися 04 березня 2019 року, тобто з пропуском строку встановленого ч.5 ст.122 КАС України.

В обґрунтування поважності причин пропуску строків звернення з позовом до суду апелянти посилаючись на ч.4 ст.122 КАС вказують на те, що пропустили строк звернення до суду з поважних причин, оскільки намагалися вирішити спір у досудовому порядку. Також зазначають, що відповідь на їх заяву від військової частини НОМЕР_1 надійшла 29.12.2018, таким чином не сплив тримісячний строк звернення до адміністративного суду згідно п.4 ст.122 КАС України.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає вказані причини пропуску строку звернення до суду не поважними, оскільки процедура досудового вирішення спору у справах щодо проходження громадянами публічної служби чинним законодавством не передбачена.

Також, колегія суддів зазначає, що посилання позивача на положення ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України є помилковими, оскільки право, за відновленням якого звернувся позивач до суду з даним позовом, безпосередньо пов`язане з правовідносинами у сфері публічної служби, а тому строки звернення, відповідно до правил конкуренції норм, врегульовуються спеціальною нормою, якою в даному випадку є норма ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що скорочені строки оскарження передбачені частиною п`ятою статті 122 КАС слугують засобом унеможливлення порушення трудових прав працівників, які можуть бути прийняті на посаду звільненої особи, та функціональної діяльності органу, з якого така особа була звільнена, оскільки вважається, що учасники трудових відносин у даному випадку безпосередньо обізнані з рішеннями, діями чи бездіяльністю роботодавця, крім цього, за законом вони мають право на таку «обізнаність», що також надає їм можливість оперативно звернутися за судовим захистом.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Колегія суддів вважає, що наведені позивачами обставини мають суб`єктивний характер та пов`язані з обраним способом з`ясування підстав законності прийняття наказу, та не мають жодного відношення до прав або можливостей звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення.

Варто зауважити, що оскарження спірного наказу в адміністративному порядку ніяким чином не перешкоджало апелянтам звернутися до адміністративного суду в межах місячного строку, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КАС України, із позовом про оскарження цього наказу.

Також, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вказані в позовній заяві причини пропуску строку звернення до адміністративного суду не є поважними, оскільки звернення позивачів до Військової частини НОМЕР_1 із заявами від 23.11.2018 року та 30.11.2018 року про роз`яснення на яких правових підставах з них стягуються кошти, та надання відповідачем відповіді про розгляд заяв, оформленої листом від 29.12.2018 року №9/1000, не є заходами досудового врегулювання спору, так як вказані заяви та відповідь є лише листами інформаційного (рекомендаційний) характеру.

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права

У рішенні від 21.02.1975 року у справі «Голдер проти Великої Британії» Європейський суд з прав людини закріпив правило, що пункт 1 статті 6 Конвенції стосується невід`ємного права особи на доступ до суду. Прямим порушенням права на доступ до суду є необхідність отримання спеціальних дозволів на звернення до суду.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 у практиці Європейського суду з прав людини право на звернення до суду також пов`язується лише з волевиявленням особи. За змістом частини п`ятої статті 6 КАС України особа може відмовитися від реалізації права на звернення до суду, однак не від самого права як такого.

Поряд з іншим, колегія суддів зауважує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).

Статтею 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Частиною 4 статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, зокрема, у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу (пункт 9).

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частини 6, 8 статті 169 КАС України).

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви, оскільки висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з вимогами процесуального законодавства, відповідають дійсним обставинам справи, при тому, що належних обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом позивачами не наведено та не доведено.

Слід також зазначити, що у заяві про поновлення строку для звернення до суду від 15.03.2019 позивачі зазначили, що інших причин пропущення строків у них немає.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано виніс ухвалу від 18.03.2019 року про повернення позовної заяви у зв`язку із пропуском встановленого законом строку звернення до суду з відповідним позовом та відсутністю поважних причин для його поновлення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржена ухвала суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Сапальова Т.В. Драчук Т. О.