Справа № 160/2234/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2019 року Справа № 160/2234/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі секретаря судового засіданняВербного Д.С.
позивача представника відповідача Коваленка В.Д. Шульга О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
11 березня 2019р. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просив, з урахуванням уточнених позовних вимог:
- визнати дії відповідача про відмову в перерахунку пенсії неправомірними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01.01.2019 року провести перерахунок раніше призначеної пенсії та здійснювати її виплату виходячи із наступних даних:
- 10% надбавки за адміністративну посаду голови суду: 2881,50 грн.;
- окладу за військове звання - полковник: 1480 грн.;
- 10% надбавки за роботу з таємними документами 2881,50 грн.;
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 04.12.2018 № 11-р у справі № 1-7/2018 визначено базову розрахункову величину окладу суддів місцевих судів до проходження ними кваліфікаційного оцінювання - 15 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого на 01 січня поточного року (на 2018 рік- 1762 гривні). Відповідачем не було виконано дій щодо виконання вказаного рішення та не здійснено перерахунок суддівської винагороди з 01.01.2019р., хоча позивач і звертався із відповідною заявою про перерахунок, виходячи із зазначеного рішення Конституційного Суду України. Позивач вважає, що є підстави для перерахунку грошового утримання з урахуванням встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2019 року.
Ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
01 квітня 2019 року до суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що не здійснивши перерахунок та виплату пенсії управління діяло в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством. Також відповідач зазначив, що управління не наділено повноваженнями визначати розмір грошового забезпечення та змінювати його. Згідно з чинним законодавством пенсії перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Постанови Кабінету Міністрів України, якою передбачено умови, порядок та розміри перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням посадових окладів суддів - не приймалось. Відтак, відповідач, як орган владних повноважень, правомірно не здійснив перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року розгляд справи призначено у судовому засіданні з викликом сторін.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та в уточненій позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на відзив на позовну заяву, що міститься в матеріалах справи, у задоволенні позовної заяви просив відмовити.
Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи та надав їм правову оцінку.
Позивач з 27 листопада 2010 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
28.12.2018 року позивач звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі рішенням Конституційного Суду України від 04.12.2018 № 11-р у справі № 1-7/2018.
Листом від 08.01.2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку розміру пенсії позивача, оскільки постанови Кабінету Міністрів України, якою передбачено умови та розміри перерахунку пенсій у зв`язку зі збільшенням посадових окладів суддів не приймалось.
Вважаючи таку відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправною, позивач звернувся до суду із цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Статтею 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VIII у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.12.2015 визначено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.
Аналогічні приписи встановлені в статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VІІІ від 02.06.2016, який набрав чинності 30.09.2016 та діє на цей час.
Пунктом 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VІІІ від 02.06.2016 встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., NN 41 - 45, с. 529; 2015 р., NN 18 - 20, ст.132, із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
Отже, за приписами наведених норм правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.
Відповідно до довідки Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України №3-6-1990 вих-19 від 11.04.2019р. розмір окладу за військове звання "полковник юстиції" виплачується військовослужбовцям з 01.01.2019р. у розмірі 1480грн.
Вищевказані довідки суд вважає належними і достовірними.
Відтак, доводи позивача є слушними.
Абзацом другим пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.
Рішенням Конституційного Суду України № 11-р/2018 від 04.12.2018 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 року № 192-VIII. Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: "Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року -12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат".

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 року становить 1762 гривні.

Таким чином, суд зазначає, що відповідно до вищевказаного рішення Конституційного суду України зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, мала місце саме 04.12.2018 року та саме з цієї дати настає необхідність у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

При цьому, суд вважає помилковим трактування відповідачем пункту 4 Розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою Пенсійного Фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, та, як наслідок, визначення періоду, за який підлягає перерахунку раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до цього пункту передбачено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Таким чином, положення вказаного нормативного акту визначають період, в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом, за який може бути здійснений такий перерахунок. Суд зауважує, що дата, з якої у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача в цьому випадку, не є тотожною з датою, з якої позивач набув право на такий перерахунок.

Як зазначалось вище, позивач 28.12.2018 року звертався до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок призначеного йому довічного грошового утримання судді у відставці.

Виходячи із вищевикладеного, суд доходить висновку про те, що відповідачем протиправно не здійснено перерахунок довічного грошового утримання позивача, оскільки право на такий перерахунок у останнього виникло з 04.12.2018 року.

Крім того, суд зазначає, що позовна вимога зобов`язального характеру є похідною від визнання рішення протиправним, а з урахуванням того, що позивачем доведено право на перерахунок довічного грошового утримання, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити такий перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 01.01.2019 року.

У силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд доходить висновку про те, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 73-77, 90, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 неправомірними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01.01.2019 року провести перерахунок раніше призначеної пенсії та здійснювати її виплату виходячи із наступних даних: посадовий оклад судді місцевого суду 28815 грн.; 10% надбавки за адміністративну посаду голови суду - 2881,50 грн.; 90% надбавки за вислугу років 25933,50 грн.; оклад за військове звання - полковник - 1480 грн.; 10% надбавки за роботу з таємними документами 2881,50 грн. Всього: 61991 (шістдесят одна тисяча дев`ятсот дев`яносто одна) грн.50коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 704,80 грн. відповідно до платіжного доручення № 0.0..1.1 від 01.03.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 19 квітня 2019 року.

Суддя Р.З. Голобутовський