Справа № 461/4268/18
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Стрельбицький В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5821/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Матковської З.М., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 липня 2018 року у справі № 461/4268/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Скоромного Ярослава Ігоровича, Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил ,

ВСТАНОВИВ :

08.06.2018р. позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Скоромного Я.І., Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови № 2061/20900/18 від 15.05.2018р. в справі про порушення митних правил.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 05.07.2018р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Львівська митниця Державної фіскальної служби України подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Галицького районного суду м. Львова від 05.07.2018р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

12.06.2019р. на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання адвоката Марчука А.М., який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи.

Проте, колегія суддів не приймає до уваги клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки позивач ОСОБА_1 не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника.

Неможливість такої заміни представника та неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах. Проте, доказів такої неможливості апелянтом не надано.

При цьому, колегія суддів не бере до уваги неможливість участі 12.06.2019р. в 14:30 в судовому засіданні у зв`язку із перебування представника позивача в інших судових засіданнях, оскільки згідно доданих документів судові засідання в Залізничному районному суді м.Львова та у Личаківському районному суді м.Львова відбудуться о 15:30 та 12:30 відповідно, а розгляд даної справи призначений на 14.30 год.

Отже, враховуючи розумні строки розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку, що наведені у клопотанні мотиви не можуть вважатись поважними причинами за яких суд зобов`язаний відкласти розгляд справи по суті, а тому розглядає справу за наявними матеріалами справи.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Згідно ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, 29.03.2018р. в 07 год. 35 хв. в зону митного контролю на виїзд з України по смузі руху «Зелений коридор» пункту «Шетині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС позивач ОСОБА_1 ввіз транспортний засіб «LEXUS IS 220» із номерним знаком НОМЕР_1 НОМЕР_2 . (а.с. 9 )

Митний орган шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи ( ЄАІС ) встановив що ОСОБА_1 23.02.2018 р. в 15.15 год. через пункт пропуску «Ягодин Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС ввіз на митну територію України транспортний засіб LEXUS IS 220» із номерним знаком НОМЕР_1 06 НОМЕР_3 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів які відповідно до закону підлягають сплаті, на строк передбачений ст. 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту 10 діб ( у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб ) (а.с. 9 )

Станом на 29.03.2018р. інформація в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, відсутня.

Із змісту ч.3 ст. 470 Митного кодексу України видно, що за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

15.05.2018р. заступником начальника Львівської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушень та міжнародної взаємодії Скоромним Я.І. винесено постанову № 2061/20900/18 якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено штраф у розмірі 8500 грн.

ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, апеляційний суд в даній справі переглядає справу та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в частині доводів апелянта Львівської митниці Державної фіскальної служби України, а саме про те що митний орган належним чином повідомив ОСОБА_1 про дату та час місця розгляду справи про порушення митних правил, на що суд першої інстанції не звернув увагу.

ч.1 ст.498 Митного кодексу України передбачено, що особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у п.3 ст.461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно ч.1 ст.495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Із змісту ст. 494 Митного кодексу України видно, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

2. Протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані:

1) дату і місце його складення;

2) посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол;

3) необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено;

4) місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил;

5) посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення;

6) прізвища та адреси свідків, якщо вони є;

7) відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу;

8) інші необхідні для вирішення справи відомості.

3. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

6. У разі потреби в протоколі зазначаються також місце, дата і час розгляду справи про порушення митних правил.

7. Протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Аналіз вказаних норм, дає підстави дійти висновку, що чинним законодавством надано право особі, яка притягується до відповідальності ряд процесуальних прав та обов`язків, для захисту свої прав, свобод да інтересів.

Зокрема, особі, яка притягується до відповідальності надано право бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що неналежне повідомлення особи, яка притягується до відповідальності позбавляє останнього права в повній мірі та на власний розсуд здійснювати надане їй законодавством процесуальне право захисту.

Із змісту ст. 486 Митного кодексу України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

Так, апелянт у апеляційній скарзі зазначає, що в протоколі про порушення митних правил від 29.03.2018р. №2061/20900/18 зазначено: «розгляд справи відбудеться 15 травня в 10:00 за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 369». Під даним рядком позивач поставив свій власноручний підпис, а отже про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Проте, апелянт не зміг спростувати доводи ОСОБА_1 про те, що він особисто не підписував вищевказаний протокол про порушення митних правил від 29.03.2018 р. № 2061/20900/18 та належним чином не був повідомлений про час та місце розгляду справи про порушення митних правил.

Крім того, колегія суддів враховує ту обставину, що митний орган під час розгляду справи про порушення митних правил не взяв до уваги письмове пояснення позивача, в якому зазначив причини незгоди із складенням протоколу про порушення митних правил, не встановив та не залучив свідків правопорушення, не навів належних та достатніх мотивів щодо відхилення доводів останнього.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки митний орган як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб що визначені Конституцією та законами України, а саме порушив процедуру притягнення позивача до відповідальності в справі про порушення митних правил.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 липня 2018 року у справі № 461/4268/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя З.М. Матковська

Суддя Р.М. Шавель

Постанова складена в повному обсязі 24.06.2019р.