Справа № 480/594/19
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: І.Г. Шевченко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 р. Справа № 480/594/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Бершова Г.Є.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2019, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 01.04.19 по справі № 480/594/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просив: визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Сумській області щодо не здійснення доплати заборгованості пенсії після її перерахунку на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 у справі №818/240/18 основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення при звільненні з органів внутрішніх справ за станом здоров`я з 01.01.1996; зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області здійснити доплату заборгованості пенсії після її перерахунку на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 у справі №818/240/18 основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення при звільненні з органів внутрішніх справ за станом здоров`я з 01.01.1996.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідач протиправно, на порушення вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не здійснює виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 у справі №818/240/18 після проведення перерахунку пенсії з 01.01.1996. А посилання органу Пенсійного Фонду на постанову Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 є незаконним, оскільки зазначена постанова не містить жодного конкретного строку виконання, а тому не має жодних достовірних даних коли буде виконуватись рішення суду, до того ж відповідач не надав жодного доказу на підтвердження відсутності коштів для виконання рішення суду у справі №818/240/18.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон від 09.04.1992 №2262-ХІІ).

12.07.2018 Сумським окружним адміністративним судом у справі №818/240/18 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено, та серед іншого, зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок складової пенсійної виплати - основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення при звільненні з органів внутрішніх справ за станом здоров`я з 01.01.1996 (а.с.7-9).

В серпні 2018р., після набрання законної сили рішенням (16.08.2019), позивач звернувся до відповідача із заявою від 20.08.2018 (а.с.10) з вимогою здійснити на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 у справі №818/240/18 перерахунок та виплату пенсії, однак, листом від 03.09.2018 №2110/К-11 (а.с.11) відповідач повідомив, що ГУ ПФУ в Сумській області звернеться до Сумського окружного адміністративного суду із заявою про роз`яснення судового рішення у справі №818/240/18.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 26.09.2018 у справі №818/240/18 у роз`ясненні рішення від 12.07.2018 було відмовлено.

Після цього, позивач неодноразово звертався до ГУ ПФУ в Сумській області із заявами від 17.09.2018 (а.с.14), 01.10.2018 (а.с.16), 18.10.2018 (а.с.17), 08.11.2018 (а.с.19), 26.11.2018 (а.с.24-26), в яких, просив здійснити перерахунок та виплату пенсії на виконання, крім іншого, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 у справі №818/240/18.

На вказані звернення відповідач, крім іншого, повідомив позивача, що з 01.01.1996 ОСОБА_1 у жовтні 2018 року здійснено перерахунок розміру пенсії на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 у справі № 818/240/18 (а.с.15, 18, 20, 27).

Також, після набрання законної сили рішенням у справі №818/240/18, позивачу було видано виконавчий лист 16.11.2018, з приводу примусового виконання якого за заявою ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження №58056199 (а.с.28,29). Однак, у даному виконавчому провадженні відповідач листом від 28.01.2019 №827/03.2-07 повідомив відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, що було здійснено перерахунок пенсії на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 у справі №818/240/18 у жовтні 2018 року, розмір пенсії після перерахунку становить 11650,53грн. Також було повідомлено, що пенсію у новому її розмірі та доплату за період з 16.08.2018 (з дня набрання рішенням законної сили) по 31.10.2018 в сумі 2407,3 грн. забезпечено у листопаді 2018 року. Кошти за період з 01.01.1996 по 15.08.2018 будуть перераховані згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 (а.с.30).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що позивачем обраний неналежний спосіб захисту своїх порушених прав.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу №5-рп/2013 у Рішенні від 26.06.2013, у п.2.1 звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», пункт 68).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 у справі № 818/240/18 є обов`язковим до виконання на всій території України.

При цьому, посилаючись на схожі рішення Європейського суду з прав людини, позивач у позові стверджує, що відповідач протиправно ухиляється від виконання рішення суду.

Колегією суддів встановлено, що рішенням суду, на яке посилається ОСОБА_1 , було зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок складової пенсійної виплати - основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення при звільненні з органів внутрішніх справ за станом здоров`я з 01.01.1996 (а.с.9). 05.10.2018 відповідачем було проведено перерахунок раніше призначеної пенсії позивачу з 01.01.1996, що підтверджується копією протоколу про перерахунок пенсії та розрахунком на доплату (а.с.21-23). Підставою для такого перерахунку зазначено рішення суду (а.с.50).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем на виконання рішення, яким зобов`язано здійснити саме перерахунок, такий перерахунок було здійснено, а тому в даному випадку, суд не вбачає порушень вимог чинного законодавства, а дії ГУ ПФУ в Сумській області відповідають ч.2 ст.2 КАС України.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 у справі №818/240/18 вирішено зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок складової пенсійної виплати - основного розміру пенсії 55% грошового забезпечення при звільненні з органів внутрішніх справ за станом здоров`я з 01.01.1996.

При цьому, як з позову, так і з матеріалів додатних до нього вбачається, що фактичною підставою для звернення до суду із даними вимогами, слугувала незгода позивача із бездіяльністю ГУ ПФУ в Сумській області щодо не вчинення заходів щодо виконання рішення від 12.07.2018 у справі №818/240/18, з приводу примусового виконання якого виданий також виконавчий лист.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Процесуальним законодавством передбачено порядок вирішення спірних питань на стадії виконання рішень в інший спосіб.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Відтак, позивачем обраний неналежний спосіб захисту своїх порушених прав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 по справі № 480/594/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко