Справа № 607/7451/19
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2019 Справа №607/7451/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Герчаківської О.Я.,

за участі секретаря судового засідання Лобач І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування повідомлення (постанови) про притягнення до адміністративної відповідальності ЛВ №11423 від 14 березня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування повідомлення (постанови) про притягнення до адміністративної відповідальності ЛВ №11423 від 14 березня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14 березня 2019 року інспектором Управління безпеки міста Львівської міської ради Федорою Т.М. винесено повідомлення (постанову) про притягнення його до адміністративної відповідальності ЛВ №11423. Ознайомившись із вказаною постановою, позивач з нею не погодився та вважає її незаконною та необґрунтованою. При винесенні постанови відповідач дійшов висновку, що 14 березня 2019 року ОСОБА_1 здійснив зупинку свого автомобіля в зоні дії дорожнього знаку 3.34 Зупинку заборонено, що суттєво перешкоджає дорожньому руху, чим порушив п. 8.4 б, 33.3.34; 15.10 а, ПДР України, п. 15.2 ПДР України. Жодна із обставин, викладених в цих пунктах ПДР, які йому інкримінуються в порушення, не мала місця в дійсності, оскільки позивач ніколи не порушував жодних правил, а здійснив зупинку у суворій відповідності із ПДР. Із фотографій №№ 2, 3, доданих до постанови, видно автомобіль ОСОБА_1 , який водночас не стоїть в зоні жодного заборонного знаку, його зупинку позивач здійснив у дозволеному місці, де немає обмежень, в тому числі дорожнього знаку 3.34 Зупинку заборонено. На іншій фотографії № 1 наявні декілька транспортних засобів, серед яких певний автомобіль білого кольору (неможливо визначити моделі, марки, державного номерного знаку), до якого ОСОБА_1 не має відношення. Причини, в зв`язку з чим інспектор дійшов до висновку, що це автомобіль позивача, залишаються невідомі. На фотографії № 1 перед автомобілем білого кольору розмішується інший транспортний засіб, а вже на фотографіях №№ 2,3 чітко видно, що біля автомобіля позивача немає припаркованого автомобіля. Тобто, із фотографій не вбачається можливості ідентифікувати та встановити наявність забороняючих зупинку знаків на місці паркування автомобіля позивача, а навпаки вони явно спростовують обставини, за якими ОСОБА_1 притягнули до адміністративної відповідальності. В місці в`їзду на вулицю Саксаганського не встановленого заборонного знаку 3.34. Таким чином, інспектор в ході притягнення позивача до адміністративної відповідальності суттєво порушив процедуру, визначену КУпАП, адже не встановлено місця розташування автомобіля позивача по відношенню до нерухомих об`єктів (формально визначено Саксаганського 13, але не зафіксовано конкретної відстані до сталого орієнтиру - дорожній знак, чітко визначене приміщення, нерухомий об`єктів тощо) та/або географічних координат: інспектором дійсно здійснено дві (три) фотографії автомобіля позивача, який розмішений без порушень ПДР. ОСОБА_1 зазначає, що він був на місці події, сидів в автомобілі і його, як власника транспортного засобу, можна було безперешкодно ідентифікувати, однак до автомобіля раптово підійшов інспектор і без дослідження фактичних обставин, без оцінки дорожньої ситуації, перевірки наявності дорожнього знаку 3.34 в зоні зупинки автомобіля позивача, розміщення його транспортного засобу по відношенню до інших об`єктів, дійшов безпідставного висновку про вчинення ним правопорушення.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просить суд скасувати повідомлення (постанову) про притягнення до адміністративної відповідальності ЛВ № 11423 від 14 березня 2019 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 510,00 грн.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 березня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування повідомлення (постанови) про притягнення до адміністративної відповідальності ЛВ №11423 від 14 березня 2019 року. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому просить суд справу розглядати без його участі. Щодо винесення заочного рішення у справі не заперечує. Позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача Управління безпеки міста Львівської міської ради в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся, відзиву на позов не подав.

Відтак, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із повідомлення (постанови) про притягнення до адміністративної відповідальності ЛВ №11423 від 14 березня 2019 року, винесеної інспектором з паркування, управління безпеки міста Львівської міської ради Федорою Т.М. (прізвище на копії незрозуміле), ОСОБА_1 (транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення: марка Toyota, модель Corolla, номерний знак НОМЕР_1 ), 14 березня 2019 року у м. Львів, вул. Саксаганського, 13, о 13 год. 53 хв. здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», що суттєво перешкоджає дорожньому руху, чим порушив п. 8.4 в, 33.3.34 та 15.10 а, 15.2 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Вказаною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. 2 ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити відхилення інших доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Оскаржуване повідомлення (постанова) про притягнення до адміністративної відповідальності містить посилання на відеореєстратор моделі ДМТ 1, однак доказів фото- чи відеозапису того, що транспортний засіб позивача знаходився в зоні дії знака 3.34 «Зупинка заборонена» у м. Львів по вул. Саксаганського, 13, відповідачем не надано, як і будь-якого іншого доказу, який би підтверджував факт вчинення ОСОБА_1 зазначеного вище правопорушення, а тому суд вважає, що повідомлення (постанова) інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради ЛВ №11423 від 14 березня 2019 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень, винесена без дослідження усіх обставин справи, на підставі доказів які не доводять факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача, який належних та допустимих доказів правомірності оскаржуваного повідомлення (постанови) не надав та доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 в адміністративному правопорушенні, про яке йдеться в оскаржуваному рішенні, судом не здобуто, що свідчать про недоведеність Управлінням безпеки міста Львівської міської ради наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст. 9, 22, 121, 251, 258, 289, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування повідомлення (постанови) про притягнення до адміністративної відповідальності ЛВ №11423 від 14 березня 2019 року - задовольнити.

Повідомлення (постанову) про притягнення до адміністративної відповідальності ЛВ №11423 від 14 березня 2019 року, винесену 14 березня 2019 року інспектором з паркування, Управління безпеки міста Львівської міської ради, згідно якої ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління безпеки міста Львівської міської ради, місцезнаходження: проспект Свободи, буд. 24, м. Львів.

Рішення суду складено та підписано 26 червня 2019 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська