Справа № 240/2168/19
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 червня 2019 року м. Житомир справа № 240/2168/19

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Біляченко Д.О.,

за участю: позивача та представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області про визнання незаконними та скасування рішення, розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення X сесії VIII скликання Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області № 346 від 23.10.2018 «Про внесення змін до структури та штатної структури та штатної чисельності апарату селищної ради та її виконавчих органів» в частині виведення з 01.01.2019 із штатного розпису Любарської селищної ради: 2 штатні одиниці заступників селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ради;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Любарського селищного голови від 31 січня 2019 року № 22-К «Про фактичне вивільнення заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Любарської селищної ради ОСОБА_1 »;

- поновити її на посаді заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Любарської селищної ради з 31 січня 2019 року;

- стягнути з Любарської селищної ради середньомісячний заробіток за час - з 31 січня 2019 року по день фактичного поновлення на посаді та моральну шкоду в сумі 22864,16 грн (двадцять дві тисячі вісімсот шістдесят чотири гривні шістнадцять копійок).

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 25.03.2019.

06.05.2019, за результатами підготовчого засідання, судом, без виходу до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, яку занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання. Розгляд справи по суті розпочато 06.05.2019. В подальшому оголошено перерву в судовому засіданні, зокрема, до 27.06.2019.

27.06.2019 під час судового засідання представником відповідача повідомлено про намір заявлення відводу головуючому судді, у зв`язку з чим йому надано час для підготовки відповідної заяви. До канцелярії суду надійшла заява про відвід головуючого, в якій представник Любарської селищної ради, адвокат Слівінський А.О. заявив відвід судді Романченку Є.Ю. з розгляду справи № 240/2168/19, оскільки порядок ведення судових засідань у даній справі суддею викликає у нього обґрунтовані сумніви відносно його неупередженості та безсторонності. На думку представника відповідача, суддя має заздалегідь сформовану думку до обставин справи та представника відповідача.

У судовому засіданні позивач та її представник щодо задоволення відводу заперечували.

Представник відповідача в судове засідання, після перерви оголошеної з метою надання йому часу для підготовки заяви про відвід судді, не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Вивчивши подану заяву про відвід судді, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 36 КАС України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до положень частини 3 статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд звертає увагу на те, що для відведення суддів необхідно обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості або об`єктивності.

Згідно із усталеною практикою Європейського Суду з прав людини (далі - ЕСПЛ) існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява №4785/02 та рішення ЄСПЛ від 9 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», заява №21722/11).

Отже, не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Таким чином, відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

На думку суду, міркування представника відповідача в заяві про відвід судді не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, позаяк такі доводи ґрунтуються на припущеннях і суб`єктивній оцінці представника відповідача, який не погоджується із процесуальними рішеннями судді під час встановлення порядку ведення судового засідання.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді є безпідставною та необґрунтованою, а відвід судді заявлено з надуманих підстав.

У відповідності до ч. 4 ст. 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Пунктом 8 частини 2 статті 236 КАС України передбачено, що суд зупиняє провадження у справі в разі надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід.

З огляду на викладене, провадження у даній справі необхідно зупинити до вирішення питання про відвід.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Провадження у справі №240/2168/19 зупинити до вирішення питання про відвід.

Передати справу № 240/2168/19 для визначення головуючого судді у порядку, встановленому ч.1 ст.31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Є.Ю. Романченко