Справа № 400/1231/19
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 р. № 400/1231/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод", вул. 1 Слобідська, 120, м. Миколаїв, 54017

до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання протиправними дії по безспірному списанню частини чистого прибутку (доходу) за постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.12.2016 у справі № 814/1586/16 шляхом пред`явлення інкасових доручень до установи банку, в яких відкрито рахунки Державного підприємства « Миколаївський бронетанковий завод», зобов`язання утриматись від безспірного списання частини чистого прибутку за постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.12.2016 у справі № 814/1586/16 шляхом пред`явлення інкасових доручень до установи банку, в яких відкрито рахунки Державного підприємства « Миколаївський бронетанковий завод».

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що у відповідача не було правових підстав для безспірного списання частини чистого прибутку за постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.12.2016 у справі № 814/1586/16 шляхом пред`явлення інкасових доручень до установи банку.

Відповідач проти позову заперечував, просить відмовити у задоволенні позову, оскільки Інструкцією №22 передбачено право стягнення коштів на підставі інкасових доручень на підставі рішення суду. Інкасові доручення виставлені з дотримання Інструкції № 22 та Цивільного Кодекса України.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

22.12.2016 постановою Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 814/1586/16 за позовом СДПІ до Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» стягнуто з ДП «Миколаївський бронетанковий завод» до Державного бюджету України частину чистого прибутку (доходу) господарських організацій, що вилучаються до бюджету ( код платежу 21010100) у сумі 4346103,30 грн.

29.01.2019 та 20.02.2019 відповідачем було направлено в АТ «Державний експертно-імпортний банк України», який здійснює обслуговування позивача, інкасові доручення № 47 від 14.01.2019 та №353 від 18.02.2019. На підставі цих інкасових доручень з рахунку позивача було списано грошові кошти в сумі 599,38 грн., що підтверджується меморальним ордером № 47 від 29.01.2019 та № 353,№ 370 від 20.03.2019 на суму 728,46, в яких зазначено призначення платежу « в рахунок погашення податкового боргу з частини чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об`єднань».

Частиною 5 ст. 11 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" (Закон № 185-V) встановлено, що господарська організація, у статутному капіталі якої є корпоративні права держави, за підсумками календарного року зобов`язана спрямувати частину чистого прибутку на виплату дивідендів згідно з порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 138 (далі - Порядок № 138).

Пунктом 1 Порядку №138 визначено, що згідно з цим Порядком частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку як підсумок суми чистого фінансового результату (прибутку) та суми капіталу в дооцінках, яка підлягає перенесенню до нерозподіленого прибутку, з урахуванням того, що до такого підсумку також може бути включена частка нерозподіленого прибутку або невикористаних фондів, утворених внаслідок розподілу прибутку в обсязі, визначеному рішенням органу управління, за наявності фінансових ресурсів у підприємства, у розмірі: 30 відсотків - державними підприємствами, що є суб`єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень; 15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 16.02.2011 установлено, що перелік податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету визначається відповідно до переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (далі - перелік), згідно з додатком.

Органам, що контролюють справляння надходжень бюджету зобов`язано забезпечити відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

ДФС контролює справляння надходжень бюджету за кодом бюджетної класифікації 21010100 частину чистого прибутку (доходу) господарських організацій.

Відповідач обґрунтовує правомірність своїх дій з посиланням на Інструкцію № 22 та Цивільний кодекс України. В меморальних ордерах зазначено, що стягується податковий борг.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п. 14.1.175ст.14 ПК України).

За визначенням пункту 14.1.39 пункту 14.1 ст. 14 ПК грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.56 пункту 14.1 цієї статті).

Перелік загальнодержавних податків та зборів, а також місцевих податків встановлено ст.ст. 9 та 10 ПК відповідно, та частина чистого прибутку не віднесено у жодній із цих статей.

Враховуючи нормативні визначення вищевказаних понять (грошове зобов`язання. податкове зобов`язання), частина чистого прибутку не є податковим платежем, у розумінні норм ПК. Цей платіж не віднесений ні до загальнодержавних податків та зборів, ні до місцевих податків. При цьому, покладення на контролюючі органи повноважень щодо обліку таких платежів, а також сплата його до державного бюджету України, не змінює правової природи такого платежу (аналогічна позиція висловлена у постанові ВС від 01.08.2018 по справі № 826/19797/16).

Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті № 22 від 21.01.2004 розроблена відповідно до Законів України "Про Національний банк України", "Про банки і банківську діяльність", "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Податкового кодексу України, інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Національного банку України (далі - Національний банк).

Органом стягнення (стягувачем) податкового боргу, простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) відповідно до статті 41 Податкового кодексу України та статті 17 Бюджетного кодексу України є контролюючі органи.

Стягувач ініціює стягнення коштів у випадках, визначених пунктом 11.1 глави 11 цієї Інструкції:

1) з рахунків платників податків - на підставі рішення суду або рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу (за умов, визначених пунктом 95.5 статті 95 Податкового кодексу України );

2) з рахунків суб`єктів господарювання - на підставі рішення суду.(п.11.1,п.11.2 Інструкції №22).

Вищезазначеними пунктами Інструкції передбачено право контролюючого органу стягувати з рахунків суб`єктів господарювання - на підставі рішення суду саме податковий борг, прострочену заборгованості суб`єкта господарювання перед державою за кредитом (позикою), чим не є за своєю правовою природою частина чистого прибутку (доходу), тому списання заборгованості позивача в частині чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств на підставі інкасових доручень є протиправним.

Рішення суду по справі № 814/1586/16 набрало законної сили, по справі виданий виконавчий лист. Судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання, невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ст.14 КАС України), тому ДП «Миколаївський бронетанковий завод» повинен виконати рішення суду по справі № 814/1586/16, але виконання рішення шляхом - пред`явлення інкасових доручень до установи банку, в яких відкрито рахунки Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» не передбачено чинним законодавством.

Відтак, відповідач діяв всупереч ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України.

Позовна вимога про зобов`язання утриматись від безспірного списання частини чистого прибутку за постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.12.2016 у справі № 814/1586/16 шляхом пред`явлення інкасових доручень до установи банку, в яких відкрито рахунки Державного підприємства « Миколаївський бронетанковий завод» задоволенню не підлягає, оскільки є втручанням в дискреційні повноваження відповідача та права позивача відновляться в разі визнання судом протиправних дій відповідача по безспірному списанню частини чистого прибутку(доходу) шляхом пред`явлення інкасових доручень до установи банку, в яких відкрито рахунки Державного підприємства « Миколаївський бронетанковий завод».

За таких обставин, позов належить задовольнити частково.

Судові витрати розподіляються на підставі ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод" (вул. 1 Слобідська, 120, м. Миколаїв, 54017, ідентифікаційний код 07856371) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Миколаївській області по безспірному списанню частини чистого прибутку (доходу) шляхом пред`явлення інкасових доручень до установ банку, в яких відкрито рахунки Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод".

3. Стягнути з державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) на користь Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод" (вул. 1 Слобідська, 120, м. Миколаїв, 54017, ідентифікаційний код 07856371) завдану протиправними діями Головного управління ДФС у Миколаївській області шкоду в розмірі 1327,84 грн. (одна тисяча триста двадцять сім гривень 84 коп.).

4. В решті позову відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) на користь Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод" (вул. 1 Слобідська, 120, м. Миколаїв, 54017, ідентифікаційний код 07856371) судовий збір у сумі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня), сплачений платіжним дорученням № 957 від 29.03.2019 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко