Справа № 750/8828/16-а
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/8828/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

За участю секретаря (помічника): Савін І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2017 року, суддя Рахманкулова І.П., за заявою ОСОБА_1 про винесення додаткової постанови у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати неправомірною бездіяльність Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в ненарахуванні та невиплаті йому компенсації втрати частини пенсійних виплат за 2015 - 2016 роки, у зв`язку з порушенням строку їх виплати;

- зобов`язати Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини пенсійних виплат у зв`язку з порушенням строків їх виплати за 2015-2016 роки відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

22 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою, в якій просить прийняти додаткову постанову щодо вимоги про зобов`язання Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України обчислити та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доплати до пенсії за понаднормовий стаж за 2015-2016 роки, у зв`язку з порушенням строків її виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви про винесення додаткової постанови у справі № 750/8828/16-а.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції для встановлення наявності або відсутності прав позивача на компенсацію втрати частини щомісячних пенсійних виплат (доплат за понаднормовий стаж), які проведені на виконання рішення суду по справі №750/8828/16-а.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідчача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

22 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою, в якій просить прийняти додаткову постанову щодо вимоги про зобов`язання Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України обчислити та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доплати до пенсії за понаднормовий стаж за 2015-2016 роки, у зв`язку з порушенням строків її виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви про винесення додаткової постанови у справі № 750/8828/16-а, оскільки суд при прийнятті постанови від 08 листопада 2016 року врахував всі заявлені вимоги позивача і відмовив позивачу повністю у задоволенні його позову. Крім того, постанова суду набрала законної сили, тому підстав для прийняття додаткової постанови немає.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до 12 Розділ VII Перехідних положень заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Стаття 168 КАС України (у редакції чинній до 15.12.2017 року) визначає суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 252 КАС України (в редакції від 03 жовтня 2017 року №2147-VІІІ) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Як убачається із матеріалів справи постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не передбачено можливості нарахування компенсації на несвоєчасно виплачену компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Звертаючись до суду з позовом про компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати позивач послався на справи № 750/439/16-а та № 750/121/16-а.

Розглядаючи справу по суті заявлених вимог суди попередніх інстанцій дослідили лише питання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати, що була виплачена на виконання рішення суду по справі № 750/121/16-а та не дослідили чи підлягає компенсації втрата частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати, право на яку відновлено рішенням суду по справі № 750/439/16-а, що є порушенням норм процесуального права.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що постановою Верховного Суду від 19 березня 2019 року постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року скасовано, а справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 червня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку її виплати. Зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України обчислити та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати з доплати за понаднормовий стаж за 2015-2016 роки, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Отже, на даний час відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення, оскільки постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 листопада 2016 року скасована.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2017 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, п. 12 Перехідних положень КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 січня 2017 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Пилипенко О.Є.

Повний текст виготовлено: 25 червня 2019 року.