Справа № 160/2588/19
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2019 року Справа № 160/2588/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук Борисенко Н.В.
при секретарі судового засідання Музиці Я.І.
за участю:
представника відповідача Рудова І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Державна податкова інспекція у Новокадацькому районі м.Дніпра про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-
20.03.2019 ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не включення ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи на ПАТ «ДТЗ» з 01.09.2017 по 31.12.2018;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи на ПАТ «ДТЗ» з 01.09.2017 по 31.12.2018;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 768,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з 01.04.1988 по теперішній час працює у Публічному Акціонерному Товаристві «Дніпропетровський трубний завод». ОСОБА_1 звернулася до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із запитом щодо наявності в неї страхового пенсійного стажу, на що 12.02.2019 їй було надано індивідуальні відомості про застраховану особу, а саме дані про трудовий і страховий стаж, наявні в неї станом на 31.12.2018 та довідку форми ОК - 7 про сплату страхових внесків. Із зазначених документів позивачу стало зрозуміло, що відповідачем не включено до її страхового стажу період роботи з 01.09.2017 по 31.12.2018, з причин нібито несплати роботодавцем страхових внесків за зазначений період. Вказані дії відповідача позивач вважає неправомірними та такими, що не відповідають дійсним обставинам та порушують її права з огляду на що, вона звернулась з даним адміністративним позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 адміністративний позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 було задоволено клопотання ОСОБА_1 про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін у справі №160/2588/19 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у судовому засіданні.
11.04.2019 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому останній проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі посилаючись на те, що обов`язок стосовно сплати страхових внесків покладається згідно із Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" саме на страхувальника, тобто роботодавця. На підставі викладеного відповідач вважає, що позовні вимоги позивача повинні заявлятися до роботодавця - Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", який не сплатив вчасно страхові внески за позивача. Відповідач вважає, що позовні вимоги позивача є передчасними, оскільки останній не є пенсіонером та стаж роботи відповідачем його не розраховувався. Також відповідач наголошує на тому, що грошові кошти, які третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору, сплачувала в якості страхових внесків спрямовувалися органами ДФС України на погашення заборгованості та штрафних (фінансових) санкцій Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", які виникли у минулих періодах.
19.04.2019 на адресу суду від позивача надійшли заперечення на відзив, в якому позивач підтримала обгрунтування, викладені в адміністративному позові та зазначила, що нею до матеріалів справи додано письмові документи, які свідчать про сплату ПАТ «ДТЗ» єдиного соціального внеску за спірний період, а посилання відповідача на те, що адміністративний позов є передчасним, оскільки позивач не є пенсіонером та стаж роботи відповідачем не розраховувався зазначила, що через неправомірні дії відповідача існує ризик того, що при досягненні позивачем пенсійного віку, вона взагалі не зможе вийти на пенсію через відсутність необхідного страхового стажу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 було залучено до справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ДПІ у Новокадацькому районі м.Дніпра.
20.06.2019 позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на письмовий відзив, що містяться в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні адміністративного позову просив відмовити.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час, дату та місце судового розгляду справи, своїм правом щодо надання пояснень по справі не скористався.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 , остання починаючи з 01.04.1998 по теперішній час працює на ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», у тому числі у період з 07.11.2007 по 14.02.2019 працювала на посаді начальника загального відділу.
12.02.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало позивачу індивідуальні відомості про застраховану особу, а саме дані про трудовий і страховий стаж, наявні в позивача станом на 31.12.2018 та довідку форми ОК - 7 про сплату страхових внесків. Із зазначених документів вбачається, що відповідачем не включено позивачу до страхового стажу період роботи з 01.09.2017 по 31.12.2018.
Факт нарахування заробітної плати за цей період та усіх необхідних утримань з цієї заробітної плати підтверджується довідками № 49-р/66 від 26.02.2019 та № 49-р/67 від 26.02.2019 третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, копії яких містяться у матеріалах справи.
Факт виплати заробітної плати підтверджується копіями виписок по картці/рахунку позивача, що містяться у матеріалах справи.
Судом у судовому засіданні встановлено, що фактично страхові внески за позивача ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», в т.ч. і у спірний період з 01.09.2017 по 31.12.2018, сплачувались, що підтверджується копіями банківських виписок, які містяться у матеріалах справи.
Також судом на підставі пояснень представника відповідача встановлено, що грошові кошти, які позивач сплачував в якості страхових внесків спрямовувалися органами ДФС України на погашення заборгованості та штрафних (фінансових) санкцій Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", які виникли у минулих періодах.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у ст. 20 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (ч. 2 ст. 20 цього Закону).
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застрахованими особами є громадяни, які працюють на підприємствах, в установах і організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи за договорами цивільно-правового характеру.
За осіб, які працюють на вищезазначених умовах, страхувальник (роботодавець) зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати до солідарної системи в установлені строки та в повному обсязі страхові внески від об`єкту для їх нарахування.
Згідно з ч. 5, 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.
Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1. 2. 4 статті 14 нього Закону, календарний місяць; для страхувальників, зазначених у пункті 5 етапі 14 цього Закону квартал.
З огляду на вказані норми діючого законодавства, суд приходить до висновку, що наявність у підприємства, де працювала особа, заборгованості зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи, за який не сплачено (не обліковуються) страхові внески, до трудового стажу працівника, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює за страхована особа. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. А застрахована особа не несе відповідальності за несвоєчасність сплати страхувальником страхових внесків, нарахованих із заробітної плати цієї особи. Цю відповідальність відповідно до вищезазначених норм закону несе тільки страхувальник (підприємство).
Відмовляючи позивачу в зарахуванні певних періодів роботи та відповідної заробітної плати до страхового стажу при обчисленні пенсії, відповідач фактично покладає саме на застраховану особу відповідальність за неперерахування страхувальником відповідних страхових внесків, порушуючи тим самим вищенаведені положення чинного законодавства.
Таким чином, усі місяці роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі-працівнику заробітну плату та нараховувало відповідні страхові внески з неї, повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески чи ні або незалежно від того, чи обліковуються вказані страхові внески відповідачем у реєстрі застрахованих осіб.
На підставі викладено, суд вважає законними та обгрунтованими заявлені позовні вимоги позивача.
Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що саме Публічне акціонерне товариство "Дніпропетровський трубний завод" несе відповідальність за не сплату страхових внесків за позивача і за не врахування відповідачем страхового стажу позивача у період з 01.09.2017 по 31.12.2018, а тому належним відповідачем у справі повинно бути саме ПАТ "Дніпропетровський трубний завод", із зазначених вище причин.
Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що позов заявлено передчасно, оскільки відповідач згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" повинен обчислювати страховий страж працівників на підставі даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку, до моменту їх виходу на пенсію. А працівник у зв`язку із викладеним має «законне сподівання» («законний інтерес») на те, що страховий стаж буде обчислений територіальним органом Пенсійного фонду України у встановленому порядку згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи вбачається, що озивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 768,40 грн., що документально підтверджується квитанцією банківської установи №19931265 від 20.03.2019.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 263, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 27 червня 2019 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко