Справа № 808/969/18
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2019 року м. Дніпросправа № 808/969/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року (головуючий суддя Садового І.В.)

у справі № 808/969/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, в якому просив:

визнати протиправною відмову відповідача за №Л-728-705/0/18-18 від 19.03.2018;

зобов`язати відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в розмірі 2,0 гектара ріллі по Веселівській селищній раді Веселівського району Запорізької області, з кадастровим №:09:014:0010.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відмова відповідача в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в розмірі 2,0 гектара ріллі по Веселівській селищній раді Веселівського району Запорізької області, з кадастровим №:09:014:0010 протиправна та необґрунтована, оскільки не містить жодних доказів чим саме місце розташування бажаної земельної ділянки 2 га не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2018 адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не надано доказів, чим саме місце розташування бажаної земельної ділянки 2 га не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично мотивована незгодою з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, зазначає, що відмова була обумовлена невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до законів нормативно-правових актів (ч.7 ст. 118 ЗК України). Листом від 19.03.2018 відповідач надав мотивовану відмову позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення селянського господарства, яка розташована на території Веселівської селищної ради Запорізької області.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Також в судовому засіданні відповідач надав додаткові пояснення та документи, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 26.09.2018 № 8-1748/15-18-СГ, прийнятого, в тому числі, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р, витребувана позивачем земельна ділянка сільськогосподарського призначення передана із державної власності у комунальну, тому на даний час відповідач не є органом, уповноваженим розпоряджатися цією земельною ділянкою.

Позивач в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає винесене судом першої інстанції рішення законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду - без змін. З приводу твердження відповідача щодо передачі земельної ділянки із державної в комунальну власність позивачем також надані докази витяг з Державного земельного кадастру, сформований 18.06.2019, про земельну ділянку, згідно яким форма власності спірної земельної ділянки комунальна, втім зазначено що вказана обставина не має впливати на спірні відносини і бути перешкодою для поновлення порушеного права позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідно до Довідки Веселівської селищної ради від 11.12.2017 №02-05-11/1430 ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не отримував у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Веселівської селищної ради (а.с.101).

20.02.2018 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області із заявою №3 від 20.02.2018 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в розмірі 2,0 гектара ріллі по Веселівській селищній раді Веселівського району Запорізької області, з кадастровим №:09:014:0010 (а.с.9, 25)

До заяви додані викопіювання вільної земельної ділянки розміром 2 га по Веселівській селищній раді, кад. №:09:014:0010, копія паспорту позивача та ідентифікаційного коду, копія Витягу з ДЗК на вільну бажану земельну ділянку, Витяг № НВ-017 від 19.12.2017, копія довідки Веселівської селищної ради від 11.12.2017 №02-05-11/1430 (а.с.10-11, 13-16, 26-27, 29-32).

Листом від 19.03.2018 за № Л-728-705/0/18-18 Головне Управління Держгеокадастру у Запорізькій області відмовило позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою зазначеної земельної ділянки, оскільки місце розташування запитуваної земельної ділянки не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів ( ч.7 ст.118 ЗК України) (а.с.28).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про протиправність відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою бажаної земельної ділянки.

Відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою вказаної статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Пунктом «б» частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

За правилами ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно ч.9 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, для отримання у власність бажаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, громадянам необхідно насамперед звернутись з заявою до відповідних органів для отримання дозволу цих органів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Разом з тим, отримання такого дозволу не означає обов`язкове позитивне вирішення питання про надання певної земельної ділянки у власність, оскільки право на земельну ділянку у громадян виникає на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання її у власність, а не на підставі рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За своєю суттю рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням уповноваженого органу про надання права власності на відповідну земельну ділянку, а лише надає можливість розробки технічної документації на цю земельну ділянку як необхідної умови для вирішення питання щодо передачі земельної ділянки у власність зацікавленій особі.

У наданні такого дозволу громадянину може бути відмовлено виключно з підстав, зазначених у ч.7 ст.118 ЗК України, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 при зверненні до відповідача з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, подав всі необхідні документи, передбачені нормами Земельного кодексу України.

Крім того, позивачем додано до матеріалів справи письмові докази, що бажана земельна ділянка вільна, на неї немає жодних обмежень, обтяжень (копія Витягу з ДЗК, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копія довідки з Веселівської селищної ради - а.с.56-59, 73-75).

В ході розгляду справи в суді першої інстанції 02.05.2018 позивач повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області із заявою №3 від 02.05.2018 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в розмірі 2,0 гектара ріллі по Веселівській селищній раді Веселівського району Запорізької області, з кадастровим №:09:014:0010 (а.с.130)

Листом від 30.05.2018 за № П-2237-1851/0/18-18 Головне Управління Держгеокадастру у Запорізькій області знову відмовило позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою зазначеної земельної ділянки, оскільки місце розташування запитуваної земельної ділянки не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (ч.7 ст.118 ЗК України) (а.с.131).

Як вбачається із змісту листів відповідача від 19.03.2018 та 30.05.2018, відповідачем не зазначено та не надано доказів, в чому полягає невідповідність місця розташування визначеної позивачем бажаної земельної ділянки 2 га вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З огляду на зазначені обставини, наведені відповідачем обставини вірно встановлені судом першої інстанції як такі, що не підпадають під визначені ч.7 ст.118 ЗК України підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач протиправно та необґрунтовано відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га з метою ведення особистого селянського господарства, не надавши жодної обґрунтованої підстави, передбаченої ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суд першої інстанції встановив, що в даному випадку належним способом відновлення порушеного права позивачів, який в свою чергу виключає необхідність повторного звернення до суду, є саме зобов`язання Головне відповідача прийняти певне рішення - надати дозвіл на розробку відповідного проекту землеустрою.

Втім, в матеріалах справи відсутні докази здійснення відповідачем перевірки заяв позивача на відповідність їх вимогам статей 116, 118, 121 ЗК України як умови надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Отже, апеляційний суд вважає, що Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області не розглянуло заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від у спосіб, що передбачений чинним законодавством, тому у задоволенні позову про зобов`язання відповідача надати позивачу такий дозвіл слід відмовити.

Відповідно до п.п.2, 4, 10 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Частиною 3 статті 245 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, суд при перевірці правомірності прийняття відповідачем оскаржуваного рішення не перебираючи на себе повноважень відповідного органу, вправі покласти на суб`єкта владних повноважень зобов`язання вчинити певні дії з метою захисту порушених прав та інтересів позивача.

При цьому щодо дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень апеляційний суд зазначає, що лише за наявності правової можливості відповідного органу прийняти одного з двох рішень суд зобов`язаний відновити порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова є неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що в даному випадку належним захистом порушеного права позивача є саме зобов`язання відповідача належним чином розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою з прийняттям відповідного рішення.

При цьому при прийнятті в подальшому відповідачем рішення, останній не вправі відмовляти у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з тих самих підстав, за яких судом визнані протиправними дії.

Наведене вище відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для часткового скасування судового рішення, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року у справі № 808/969/18 скасувати в частині зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в розмірі 2,0 гектара ріллі по Веселівській селищній раді Веселівського району Запорізької області, з кадастровим № НОМЕР_1 :09: НОМЕР_2 , прийняти нове рішення в цій частині.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.05.2018 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року у справі № 808/969/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

< Дата набрання законної сили (НОВОВИЯВЛЕННІ) >

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко