Справа № 520/653/19
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 р. Справа № 520/653/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2019, суддя Мороко А.С., 61022, м. Харків, майдан Свободи, 6, повний текст складено 26.04.19 по справі № 520/653/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА"

до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" (далі по тексту - ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА", позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просило скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області: № від 13.07.2018 за платежем - мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на загальну суму 167807,35 грн., з яких: основний платіж - 111871,57 грн., штрафні (фінансові) санкції - 55935,78 грн. та № від 13.07.2018 з податку на додану вартість на загальну суму 33561,46 грн., з яких: основний платіж - 22374,31 грн., штрафні (фінансові) санкції - 11187,15 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Головне управління Державної фіскальної служби України у Харківській області надало до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на правильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Представники відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Представник позивача в судове засідання суду апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, вислухавши представників відповідача, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведена документальна невиїзна перевірка ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" з питань дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи при правильності класифікації згідно УКТ ЗЕД товарів з комерційною назвою "Частини до моторних транспортних засобів: кришка (пробка) бензобака, розширювального бачка, радіатора, маслозаливної горловини, гідпропідчилювача насосу,..." та "Прилади електронагрівальні до автомобілів: накидка на сидіння з підігрівом..." за період 01.07.2015 - 30.06.2018, за кодами 8481 10 19 00, 8481 10 99 00, 8481 40 10 00, 8481 40 90 00 та 8516 79 70 00 відповідно до УКТ ЗЕД, за результатами якої складено акт № 2716/20-40-14-15-07/33010822 від 04.07.2018 (а.с. 10-38).

На підставі висновків акту перевірки № 2716/20-40-14-15-07/33010822 від 04.07.2018 податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення:

- № від 13.07.2018 за платежем - мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на загальну суму 180195,36 грн, яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання в розмірі 120130,24 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 60065,12 грн;

- № від 13.07.2018 за платежем податок на додану вартість на загальну суму 36039,06 грн, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання в розмірі 24026,04 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 12013,02 грн. (а.с. 46, 47)

26.07.2018 ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" подало до Державної фіскальної служби на вказані податкові повідомлення - рішення скаргу , яка рішенням Державної фіскальної служби № 31478/6199-99-11-03-03-25 від 27.09.2018 залишена без задоволення, податкові повідомлення - рішення № від 13.07.2018 та № від 13.07.2018 залишено без змін (а.с. 48-51, 52-54).

Не погоджуючись з податковими повідомленнями - рішеннями Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області № від 13.07.2018 на загальну суму 167807,35 грн. та № від 13.07.2018 на загальну суму 33561,46 грн., позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно зі статтею 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими.

Відповідно до статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Згідно статті 336 Митного кодексу України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом:

1) перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України;

2) митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян);

3) обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України;

4) усного опитування громадян та посадових осіб підприємств;

5) огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на органи доходів і зборів;

6) перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем;

7) проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

8) направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Відповідно до частини 3 статті 345 Митного кодексу України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо: 1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; 3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; 4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; 5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Статтями 257 та 266 Митного кодексу України визначено обов`язок декларанта здійснити декларування товарів і транспортних засобів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Згідно частиною 1 статті 295 Митного кодексу України митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТ ЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України № 584-VII від 19.09.2013 "Про митний тариф".

Під час розгляду справи встановлено, що за митними деклараціями ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" імпортовані товари заявлено до митного оформлення, як "частини до моторних транспортних засобів: кришка (пробка) бензобака, розширювального бачка, радіатора, маслозаливної горловини, гідро підсилювача насосу…" за кодами товарів згідно УКТ ЗЕД:

- 8481 10 19 00 - пільгова ставка ввізного мита 0,0 %;

- 8481 10 99 00 - пільгова ставка ввізного мита 0,0 %;

- 8481 40 10 00 - пільгова ставка ввізного мита 0,0 %;

- 8481 40 90 00 - пільгова ставка ввізного мита 0,0 %.

Так, до товарної позиції 8481 УКТ ЗЕД відносяться крани, клапани, вентилі та аналогічна арматура для трубопроводів, котлів, резервуарів, цистерн, баків або аналогічних ємкостей, включаючи редукційні клапани та терморегулювальні вентилі, зокрема:

- 8481 10 19 00 - з чавуну або сталі;

- 8481 10 99 00 - інші;

- 8481 40 10 00 - з чавуну або сталі;

- 8481 40 90 00 - інші.

Згідно приміткою 3 розділу XVII УКТ ЗЕД "Засоби наземного транспорту, літальні апарати, плавучі засоби і пов`язані з транспортом пристрої та обладнання" у групах 86 - 88 терміни "частини" або "пристрої" не поширюються на частини та пристрої, які не призначені для використання виключно або в основному з виробами цих груп. Частини або пристрої, які можна віднести одночасно до двох або кількох товарних позицій цього розділу, повинні бути класифіковані у тій товарній позиції, яка відповідає основному використанню цих частин або пристроїв.

У пункті ІІІ Загальних положень до розділу XVII УКТ ЗЕД вказано, що класифікація "частин" та "пристроїв" у цьому розділі здійснюється, якщо частини та пристрої відповідають усім трьом умовам: (а) вони не повинні бути виключені відповідно до умов примітки 2 до цього розділу і (b) вони повинні бути придатні для використання винятково чи переважно з виробами груп 86 - 88 і (с) вони повинні бути включені до інших груп класифікації товарів.

Згідно з пунктом (В)-(1) Загальних положень до розділу XVII УКТ ЗЕД якщо частина чи пристрій може включитися до одного або кількох інших розділів, а також і до розділу XVII, то остаточне рішення про їхню класифікацію приймається за їх основним застосуванням.

Так, рульовий механізм, гальмові системи, колеса, бризковики та ін., використовувані в багатьох рухомих механізмах групи 84, аналогічні використовуваним у транспортних засобах групи 87 і відповідно до їх основного застосування в транспортних засобах, такі частини і пристрої включаються до цього розділу.

З товарної позиції 8708 УКТ ЗЕД вбачається, що до вказаної категорії відносяться частини та пристрої моторних транспортних засобів товарних позицій 8701 - 8705.

Таким чином, враховуючи класифікацію "частин" та "пристроїв", які призначені для використання винятково чи переважно з транспортними засобами товарних позицій 8701-8705 та не включаються положеннями приміток до розділу XVII УКТ ЗЕД та Загальних положень до цього розділу, слід здійснювати у межах товарної позиції 8708 згідно УКТ ЗЕД.

Отже, товари, які є частинами транспортних засобів, слід кваліфікувати у межах товарної позиції 8708 згідно з УКТ ЗЕД:

- 8708 99 97 98 - кришка (пробка) бензобака та розширювального бачка) - пільгова ставка ввізного мита 5,0 %;

- 8708 91 99 98 - кришка (пробка) радіатора) - пільгова ставка ввізного мита 5,0 %;

- 8708 94 99 98 - кришка (пробка) бачка гідро підсилювача) - пільгова ставка ввізного мита 5,0 %.

Окрім того, в матеріалах справи наявні рішення Харківської митниці ДФС, які були дійсними на час складання акту перевірки, а саме: № КТ-UA-2018 від 22.05.2018, № КТ-UA-2018 від 25.05.2018, № КТ-UA-2018 від 30.05.2018 щодо класифікації товарів "Частини до моторних транспортних засобів: кришка (пробка) розширювального бачка, радіатора" позивачем за кодами УКТ ЗЕД 8708 91 99 98, 8708 99 97 98.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Посилання апелянта на ч. 6 ст. 69 Митного кодексу України, як на підставу звільнення від сплати штрафних санкцій за порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, колегія суддів вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до частини 6 статті 69 Митного кодексу України штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Згідно з частиною 8 статті 345 Митного кодексу України у разі скасування, зміни за результатами документальної перевірки рішень щодо класифікації товарів для митних цілей, прийнятих органами доходів і зборів відповідно до статті 69 цього Кодексу, або рішень про коригування заявленої митної вартості товарів, прийнятих органами доходів і зборів відповідно до розділу III цього Кодексу, дії, вчинені підприємством на виконання таких рішень, не тягнуть за собою застосування штрафних (фінансових) санкцій, нарахування пені, накладення адміністративних стягнень, крім випадків, якщо зазначені рішення були прийняті на підставі поданих підприємством недостовірних документів, недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання підприємством всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначених рішень, що суттєво вплинуло на характер цих рішень.

Крім того, невиявлення під час митного оформлення порушень законодавства, не може бути підставою для звільнення платника від сплати податків, якщо такі порушення були виявлені у подальшому.

Посилання апелянта на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 по справі №809/879/18, від 27.08.2018 року по справі №0940/1300/18 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно положень ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права мають враховуватись виключно висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 по справі № 520/653/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко
Постанова складена в повному обсязі 01.07.19.