Справа № 0540/7644/18-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року справа №0540/7644/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохін А.А.

Сіваченка І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду (суддя Кошкош О.О.) від 15 квітня 2019 року (повний текст рішення складено 15 квітня 2019 року) у справі №0540/7644/18-а за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дій, стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою, в порядку вимог ст. 383 КАС України про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо не виплати заборгованості по доплаті щомісячного грошового утримання судді у відставці, яка утворилась з квітня 2017 року по липень 2018 року (включно).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року в задоволені заяви відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення яким визнати протиправною бездіяльність щодо невиконання рішення суду, яким зобов`язано виплатити заборгованість по виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка утвориласть з квітня 2017 року по липень 2018 року (включно) з вказівкою на вимоги постанови КМУ №365 від 08.06.2016 року «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам» та зобов`язати виконати рішення суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Позивач вважає, що заборгованість що виникла не може оцінюватися як така, що виникла за минулий період, бо вона виникла після звернення з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання. Більш того, за вказаний період грошове утримання призначалось та виплачувалось, але в невірному розмірі.

26 червня 2019 року на адресу Першого апеляційного адміністративного суду від апелянта надійшла заява, в якій зазначено, що відповідачем була нарахована на платіжну картку позивача 24 травня 2019 року заборгованість по виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в повному обсязі. Тому апелянт просить змінити вимоги до апеляційної скарги, а саме скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким визнати протиправною бездіяльність щодо невиконання рішення суду, яким зобов`язано виплатити заборгованість по виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка утворилась з квітня 2017 року по липень 2018 року (включно) з вказівкою на вимоги постанови КМУ №365 від 08.06.2016 року ««Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам».

Позивачем на адресу суду апеляційної інстанції надіслано заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року, (яке набрало законної сили 27 листопада 2018 року), визнано неправомірною бездіяльність Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_1 заборгованість по виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка утворилась з квітня 2017 року по липень 2018 року (включно).

6 грудня 2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №0540/7644/18-а.

13 березня 2019 року Бахмутським міськрайонним відділом державної виконавчої служби надана відповідь №4049/1414 на запит позивача, в якій зазначено, що на вимогу державного виконавця боржником повідомлено про нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період починаючи з 01.04.2017 року. Виплата грошових коштів за виконавчим провадженням ВП№57854639 не здійснена у зв`язку з відсутністю фінансування. Така ситуація зумовлена дефіцитом бюджетних призначень на фінансування пенсійних виплат у загальному масштабі.

12 березня 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надана відповідь №ВЕБ-05001-Ф-С-19-005330 на запит позивача, в якій повідомлено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, виплата заборгованості якому проводиться відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2015 №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», а саме на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Виплату заборгованості за період з 12.04.2017 по 31.07.2018 буде здійснено після затвердження відповідного порядку.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

За приписами частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Бездіяльністю визнається пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Відтак, матеріалами справи підтверджується вчинення відповідачем поступових дій, націлених на виконання рішення суду у цій справі в повному обсязі, а проведення відповідних виплат має бути здіснено за рахунок коштів спеціально призначених для даних цілей, та за їх відсутності відповідач позбавлений можливості виконати у повному обсязі судове рішення.

Отже, оскільки правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого закріплений приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, тому підстави для задоволення заяви позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України, відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року у справі №0540/7644/18-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року у справі №0540/7644/18-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 26 червня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 26 червня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко