Справа № 805/12299/13-а
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2019 року

Київ

справа №805/12299/13-а

адміністративне провадження №К/9901/12184/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів - Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу №805/12299/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду (прийняту у складі головуючого судді - Калашник Ю.В.) від 18 вересня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді - Семененка Я.В., суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю) від 21 грудня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 21.08.2013 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (позивач) до Головного управління Міндоходів у Донецькій області (відповідач), у якому позивач просив:

Скасувати наказ від 22.07.2013 року № 140-о про звільнення позивача з посади старшого слідчого відділу розслідування кримінальних справ слідчого управління Державної податкової служби у Донецькій області у запас за підпунктом «г» пункту 64 (через скорочення штатів) Положення «Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ».

Зобов`язати відповідача винести наказ про відрядження позивача до Головного управління Міндоходів у Донецькій області та наказ про призначення на аналогічну до звільнення посаду.

Зобов`язати відповідача надати позивачу компенсацію за час вимушеного прогулу, завданого незаконним звільненням виходячі із заробітної плати.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22.07.2013 наказом №140-о Голови комісії з проведення реорганізації Державної податкової служби у Донецькій області, заступника начальника Головного управління Міндоходів у Донецькій області Чабенка О.В. позивача було звільнено у запас за підпунктом "Г" пункту 64 Положення "Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ". Позивач не погоджується з даним наказом, вважає його протиправним та винесеним з порушенням чинного законодавства. Позивач зазначає, що спірний наказ було прийнято на виконання наказу Державної податкової служби України від 26.04.2013 року №11 "Про реорганізацію ДПС в окремих областях, м. Києві та Севастополі, Центрального офісу" та підпункту 4 пункту 21 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади. Позивач зазначав, що у разі реорганізації юридичної особи, дія трудового договору працівника продовжується, крім того, можливість ліквідації державної установи з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати її повноваження, передбачає зобов`язання роботодавця працевлаштувати працівників ліквідованої установи. На думку позивача, у випадках реорганізації установи, трудовий договір розривається тільки при скороченні штату або чисельності співробітників, а в інших випадках - дія договору продовжується. Позивач зазначає, що при звільненні у запас відповідачем не було враховано його право на працевлаштування на іншу посаду та не було запропоновано можливість зайняття інших можливих вільних посад.

3. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено. Судові рішенні мотивовані тим, що звільнення позивача відбулося у відповідності з вимогами чинного законодавства, у зв`язку із скороченням штату.

4. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.10.2014 року постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року скасовано, адміністративну справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій суд касаційної інстанції виходив з того, що судами не в повній мірі встановлено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Так, суд касаційної інстанції вказав на те, що в рішеннях судів попередніх інстанцій вказано тільки про те, що штатна чисельність працівників Головного управління Міндоходів у Донецькій області на момент звільнення Позивача була зменшена на 27% від загальної чисельності працівників порівняно з чисельністю, встановленою наказом Міндоходів від 12 лютого 2013 року. Проте судами не проаналізовано, чи внаслідок такого зменшення скорочувалась безпосередньо посада позивача. В матеріалах справи відсутні штатні розписи Головного управління Міндоходів станом на 12 лютого 2013 року та станом на момент звільнення Позивача, які мали бути досліджені судами попередніх інстанцій з метою їх порівняння на предмет наявності та кількості посад, аналогічних посаді Позивача, за наслідками проведеної реорганізації. Крім цього, колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначила, що посилання в рішеннях судів на Розпорядження №368/04/0317 та Наказ №424-о щодо зарахування до розпорядження Головного управління Міндоходів України у Донецькій області певних працівників податкової міліції, до списку яких не увійшов позивач, як на доказ неможливості подальшого використання позивача на службі, є передчасним. Зазначені документи стосуються працевлаштування тільки тих осіб, які безпосередньо в них зазначені, не містять будь-яких висновків стосовно позивача, в тому числі негативних, щодо можливості подальшого використання його на службі і, відповідно, не можуть вважатися такими, що створюють правові наслідки для позивача. В даному випадку наявність обставин, пов`язаних з такою неможливістю, має бути належним чином доведена відповідачем.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

5. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

6. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки звільнення позивача відбулося у відповідності з вимогами чинного законодавства, у зв`язку із скороченням штату.

7.Так, судом першої інстанції на виконання ухвали Вищого адміністративного суд України витребувано та досліджено додаткові докази від відповідача. Проаналізувавши та дослідивши штатний розпис ДПС у Донецькій області на 2013 рік та тимчасовий штатний розпис ГУ Міндоходів у Донецькій області, перелік змін в штатному розписі ГУ Міндоходів у Донецькій області судом першої інстанції встановлено, що внаслідок скорочення штатна чисельність посад старших слідчих, на якій працював і позивач, була зменшена з 12 до 8 посад.

8. Крім того, судом першої інстанції встановлено, що на час звільнення позивача в усіх оперативних підрозділах та слідчих підрозділах фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Донецькій області вакантні посади були відсутні, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна довідка №69 від 20.09.2013.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

9. Ухвалою від 21 грудня 2015 року Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд вирішив апеляційну скаргу позивача залишив без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2015 року по справі №805/12299/13-а (СНДО/808/55/14) - без змін.

10. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює спірні правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

11. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції з урахуванням висновків Вищого адміністартивного суду України викладених в ухвалі від 09.10.2014, дійшов правильного висновку, що оскільки позивач за час проходження служби в органах податкової міліції притягувався до дисциплінарної відповідальності та на час попередження про заплановане звільнення, а також на час звільнення з посади мав дисциплінарне стягнення, то вказані обставини повпливали на вирішення питання про відрядження позивача для подальшого проходження служби до Міністерства доходів і зборів України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї

12. 18 січня 2016 року ОСОБА_1 (касатор) подав касаційну скаргу.

13. У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року у справі № 805/12299/13-а, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

14. У касаційній скарзі заявлено клопотання позивача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. Також скаржник клопоче про витербування та долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

15. 22 липня 2016 року Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області подало заперечення на касаційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги позивача у повному обсязі та залишити без змін постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року. У заперечені на касаційну скаргу не заявлено жодних клопотань.

РУХ АДМІНІСТРАТИВНОЇ СПРАВИ В СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

16. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 січня 2016 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та установлено строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

17. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2018 року для розгляду справи № 805/12299/13-а визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Желтобрюх І.Л., судді: Білоус О.В., Стрелець Т.Г.

18. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2019 року для розгляду справи № 805/12299/13-а визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Жук А.В., суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.

19. Ухвалою Верховного Суду від 21.06.2019 дану справу прийнято до провадження в складі колегії суддів: головуючий суддя Жук А.В., суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М. та призначено її до попереднього розгляду.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу

20. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судові рішення першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

21. Зокрема, позивач вказує, що суди попередніх інстанцій при розгляді даної справи не в повному обсязі виконали вказівки Вищого адміністративного суду України викладені в ухвалі від 09.10.2014, дослідили лише наявність чи відсутність на момент попередження про заплановане звільнення та на момент звільнення позивача рівнозначних посад, не проаналізувавши чи взагалі були вакантними інші посади.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

22. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач проходив службу на різних посадах в органах Державної податкової служби з 19.04.1999, що підтверджується трудовою книжкою, копія якої міститься у матеріалах справи.

23. Наказом Державної податкової адміністрації у Донецькій області від 31.01.2012 року №34-о позивача з 01.02.2012 року призначено на посаду старшого слідчого відділу з розслідування кримінальних справ слідчого управління Державної податкової служби у Донецькій області.

24. З метою реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 09.01.2013 року № 14 «Про внесення змін у додатки до постанов Кабінету Міністрів України від 07.09.2011 року №937 і від 14.11.2011 року №1184» (якою передбачено скорочення чисельності працівників, які виконували функції органів, що реорганізуються), від 20.03.2013 року №229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів», відповідно до Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року №1074, Державною податковою службою України було видано наказ від 26.04.2013 року № 11, яким було розпочато реорганізацію державних податкових служб в окремих областях, містах Києві та Севастополі, Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків ДПС (пункт 1); утворено комісії з проведення реорганізації державних податкових служб в окремих областях, містах Києві та Севастополі, Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків ДПС, керівниками яких призначити посадових осіб згідно з додатком (пункт 2); встановлено 3-місячний строк для проведення реорганізації з моменту опублікування повідомлення про прийняте рішення щодо припинення державних податкових служб в окремих областях, містах Києві та Севастополі, Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків ДПС у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації (пункт 3); також наказано забезпечити вжиття комплексу заходів щодо попередження та звільнення працівників відповідно до чинного законодавства (підпункт 4.2).

25. 14 травня 2013 року підполковника податкової міліції, старшого слідчого відділу розслідування кримінальних справ слідчого управління Державної податкової служби у Донецькій області ОСОБА_1 попереджено про наступне звільнення із органів податкової міліції 22.07.2013 року за підпунктом «г» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, що підтверджується особистим підписом позивача.

26. Розпорядженням Міністерства доходів і зборів України від 23 травня 2013 року №368/04/0317 працівники податкової міліції Державної податкової служби у Донецькій області відряджені для подальшого проходження служби до Міністерства доходів і зборів. В списку відряджених працівників позивач не значиться.

27. Наказом Міністерства доходів і зборів України від 24 травня 2013 року № 424-о (далі - Наказ № 424-о) прийнято на службу в податкову міліцію Міністерства доходів і зборів України та зараховано у розпорядження Головного управління Міндоходів України у Донецькій області працівників податкової міліції. Однак ОСОБА_1 в зазначених списках не значився.

28. Наказом Голови комісії з проведення реорганізації Державної податкової служби у Донецькій області від 22.07.2013 року № 140-о, на виконання наказу ДПС України від 26.04.2013 року № 11 «Про реорганізацію ДПС в окремих областях, мм. Києві та Севастополі, Центрального офісу» та згідно з підпунктом 4 пункту 21 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року № 1074, підполковника податкової міліції ОСОБА_1 , старшого слідчого відділу розслідування кримінальних справ слідчого управління ДПС у Донецькій області 22 липня 2013 року звільнено у запас за підпунктом «г» пункту 64 (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року № 114 (із змінами та доповненнями).

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

29. Конституція України від 28 червня 1996 року

29.1. Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

30. Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114

30.1. Згідно п.64 Положення, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі (пункт «г»).

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

31. Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Суд виходить з таких міркувань.

32. В силу вимог стаатті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

33. З огляду на встановлені обставини справи, суди першої та апеляційної інстанцій правильно звернули увагу на те, що вирішення питання про відрядження конкретних працівників податкової міліції Державної податкової служби у Донецькій області для подальшого проходження служби до Міністерства доходів і зборів, винесення наказу про прийняття цих працівників на службу в податкову міліцію Міністерства доходів і зборів України та про зарахування вказаних працівників у розпорядження Головного управління Міндоходів України у Донецькій області, належить до компетенції саме Міністерства доходів і зборів України, а не до повноважень відповідача.

34. Верховний суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що саме Міністерством доходів і зборів України позивач не був відряджений для подальшого проходження служби до Міністерства доходів і зборів України, не був прийнятий на службу в податкову міліцію Міністерства доходів і зборів України та не був зарахований у розпорядження Головного управління Міндоходів у Донецькій області.

35. Згідно п.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі (пункт «г»).

36. Судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено, що наказом Міністерства доходів і зборів України від 12.02.2013 року № 80 встановлена штатна чисельність Головного управління Міндоходів у Донецькій області - 671 штатна одиниця, а на час звільнення позивача штатна чисельність вже складала 490 штатних одиниць, тобто скорочення штатних одиниць по області після реорганізації складала 182 одиниці або 27% від загальної чисельності працівників.

37. З довідки Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 20.09.2013 року №69 також вбачається, що станом на 22.07.2013 року в усіх оперативних підрозділах та слідчих підрозділах фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Донецькій області вакантні посади були відсутні.

38. З огляду на такі обставини, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано вказали на те, що у зв`язку із скороченням посад була відсутня подальша можливість використання позивача на службі.

39. На думку колегії суддів Верховного Суду Запорізьким окружним адміністративним судом було повністю враховано висновки і мотиви, з яких касаційним судом ухвалою від 09.10.2014 скасовано рішення судів попередніх інстанції та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції, та надано належну оцінку тим обставинам, які свідчать про фактичне скорочення кількості посад «старший слідчий відділу розслідування кримінальних справ слідчого управління», тобто посади, яку обіймав позивач.

40. Так, судом першої інстанції витребувано штатні розписи на 2013 рік ДПС у Донецькій області, тимчасовий штатний розпис на 2013 рік ГУ Міндоходів у Донецькій області та перелік змін в штатному розписі ГУ Міндоходів у Донецькій області.

41. Відповідно до штатного розпису ДПС у Донецькій області на 2013 рік, затвердженого 25.01.2013 року, у слідчому управлінні відділі розслідування кримінальних справ налічувалось 12 штатних одиниць старших слідчих посад.

42. Відповідно до тимчасового штатного розпису на 2013 рік, затвердженого 07.05.2013 року, у І та ІІ відділах кримінального розслідування слідчого управління фінансових розслідувань передбачено 8 посад страшних слідчих, по 4 посади у кожному відділі відповідно. Таким чином, штатна чисельність посад старших слідчих скорочена з 12 до 8 посад.

43. З огляду викладене, суди першої та апеляційної інстанцій правильно вказали на те, що скорочення штатів, а зокрема, скорочення посади, яку займав позивач, мало місце, що підтверджене дослідженими судом штатними розписами.

44. З огляду на встановлені обставини справи, які свідчать про фактичне скорочення кількості посад, яку обіймав позивач, а також враховуючи надані відповідачем докази, про те, що станом на 22.07.2013 року в усіх оперативних підрозділах та слідчих підрозділах фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Донецькій області вакантні посади були відсутні, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судсудів попередніх інстанцій щодо наявності правових підстав для звільнення позивача у відповідності із підпунктом «г» пункту 64 (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року № 114.

45. Також Верховний Суд погоджується з позицією апеляційного суду щодо того, що суд першої інстанції, хоча і встановив, що рішення про відрядження для подальшого проходження служби до Міністерства доходів і зборів України приймалося не відповідачем, а Міністерством доходів і зборів України, до якого позивачем не було заявлено позовних вимог, але з урахуванням висновків ВАСУ, які викладені в ухвалі від 09.10.2014 року та які є обов`язковими для виконання, встановив те, що позивач за час проходження служби в органах податкової міліції притягувався до дисциплінарної відповідальності та на час попередження про звільнення та на час звільнення з посади мав дисциплінарне стягнення, що підтверджується наказом ДПС у Донецькій області від 03.04.2013 року № 120 і вказані обставини вплинули на рішення щодо відрядження для подальшого проходження служби до Міністерства доходів і зборів України.

46. Таким чином, за результатами розгляду справи, на думку колегії суддів, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильно висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки звільнення позивача відбулося у відповідності з вимогами чинного законодавства, у зв`язку із скороченням штату.

47. Крім того, Верховний Суд приходить до висновку про безпідставність твердження ОСОБА_1 про те, що суди попередніх інстанцій при розгляді даної справи не в повному обсязі виконали вказівки Вищого адміністративного суду України викладені в ухвалі від 09.10.2014, дослідили лише наявність чи відсутність на момент попередження про заплановане звільнення та на момент звільнення позивача рівнозначних посад, не проаналізувавши чи взагалі були вакантними інші посади.

48. На думку колегії суддів Верховного Суду такі твердження спростовуються висновками судів попередніх інстанцій, якими встановлено, що відповідно до довідки №69 від 20.09.2013 на час звільнення позивача в усіх оперативних підрозділах та слідчих підрозділах фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Донецькій області вакантні посади були відсутні.

49. В касаційній скарзі позивач вказує на те, що судами першої та апеляційної інстанцій неповно встановлено обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, судом проігноровано клопотання про витребування певних доказів, а саме щодо проведення перевірки (атестації) на предмет відрядження конкретних працівників податкової міліції ДПС у Донецькій області для подальшого проходження служби до Міндоходів Україні, з переліком прізвищ працівників слідчого відділу, які зараховані до складу нової структури, а також витребувати інформацію про те, з яких підстав позивача не включено до такого переліку. Позивач також просив викликати до суду та допитати в якості свідків осіб, які проводили атестацію; долучити до справи висновок атестаційної комісії (якщо такий був); залучити до справи особову справу позивача, відомості якої можуть охарактеризувати його з професійної точки зору.

50. Оскільки, судом першої інстанції вказане клопотання не було розглянуто, то позивач просив розглянути його судом апеляційної інстанції, проте суд апеляційної інстанції, з висновками якого погоджкється Верховний Суд, не знайшов підстав для задоволення такого клопотання з огляду на те, що підставою для звільнення позивача не були результати проходження атестації.

51. Відносно вимог позивача щодо долучення до справи його особової справи, то Верховний Суд вважає за необхідне відзначити, що судом першої інстанції вивчалась така можливість та було встановлено, що особова справа знаходиться у адміністративній будівні, в якій було розташоване ГУ Міндоходів у Донецькій області у м. Донецьк. Адміністративна будівля була захоплена озброєними особами. За вказаним фактом проводилося досудове розслідування. Таким чином, суд не мав можливості витребувати та долучити до матеріалів справи особову справу, з огляду на знаходження її у м. Донецьку на неконтрольованій українською владою території.

52. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі.

53. Відповідно до частин першої - третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

54. Приписами частини першої статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

55. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

56. В силу вимог частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

57. З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

58. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

2. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач Жук А.В.

судді Мартинюк Н.М.

Мельник-Томенко Ж.М.