Справа № 855/185/19
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/185/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Суркової Д.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Тарасюк Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної виборчої комісії (далі - Відповідач, ЦВК) в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову Центральної виборчої комісії № 1201 від 23 червня 2019 року «Про відмову в реєстрації кандидатів в народні депутати України ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , висунутих у порядку самовисування на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року» в частині відмови у реєстрації кандидатом у народні депутати України від 153 виборчого округу - громадянина України ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Центральну виборчу комісію зареєструвати кандидатом в народні депутати України від 153 виборчого округу громадянина України ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що порушено право позивача, який є громадянином України, ніколи не був громадянином іншої держави, є безпартійним та ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, бути обраним народним депутатом України до Верховної Ради України на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року.

Відповідачем подановідзив на адміністративний позов, у якому він вказує, що позивачем в автобіографії не зазначено всіх необхідних відомостей, передбачених нормами виборчого законодавства, з огляду на що документ вважається таким, що не поданий для реєстрації. Наголошує, що ЦВК діяла у відповідності до норм законодавства, в межах наданих повноважень та на їх виконання.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити, в той час, як представник відповідача проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів встановила наступне.

Так, 19.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до ЦВК із заявою про реєстрацію кандидатом у депутати, який балотується в одномандатному окрузі № 153 в порядку самовисування. Зазначене підтверджується копією довідки від 19.06.2019 року, яка складена ОСОБА_4 та додана позивачем до позовної заяви (а.с.9).

До вказаної заяви позивачем були додані: заява про самовисування; автобіографія кандидата в депутати; заява про наявність (відсутність) заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини кандидата у народні депутати; документ про внесення грошової застави; 4 фотографії кандидата у народні депутати; ксерокопії першої та другої сторінок паспорта громадянина України кандидата у народні депутати; передвиборна програма кандидата у народні депутати; флеш накопичувач.

Між тим, 23 червня 2019 року ЦВК прийнято постанову№ 1201 «Про відмову в реєстрації кандидатів в народні депутати України ОСОБА_5, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , висунутих у порядку самовисування на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року» (далі по тексту - оскаржувана постанова № 1201).

Прийняте рішення обґрунтоване тим, що в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України» в автобіографії ОСОБА_1 , зокрема, не вказано відомостей про час проживання останнього на території України, відомостей про адресу місця проживання та контактний номер телефону.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою № 1201, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Законами України «Про вибори народних депутатів України» та«Про Центральну виборчу комісію».

Відповідно до ч. 3 ст. 77 Конституції України порядок проведення виборів народних депутатів України встановлюється законом.

Спеціальним законом, який регламентує порядок проведення виборів народних депутатів України, у тому числі порядок і умови висування та реєстрації кандидатів у народні депутати України, є Закон України «Про вибори народних депутатів України» (далі - Закон).

В свою чергу, приписи п. 6 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» визначають, що ЦВК реєструє кандидатів у народні депутати України в порядку, встановленому законом.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 55 Закону регламентовано, що ЦВК реєструє кандидата у депутати, який балотується в одномандатному окрузі в порядку самовисування, за умови пред`явлення ним особисто одного із документів, передбачених пунктами 1 або 2 частини третьої статті 2 цього Закону, та отримання нею таких документів, зокрема, автобіографії кандидата в депутати, на паперовому носії та в електронному вигляді, що обов`язково повинна містити: прізвище, власне ім`я (всі власні імена) та по батькові (за наявності), число, місяць, рік і місце народження, громадянство із зазначенням часу проживання на території України, відомості про освіту, трудову діяльність, посаду (заняття), місце роботи, громадську роботу (у тому числі на виборних посадах), партійність, склад сім`ї, адресу місця проживання, контактний номер телефону, відомості про наявність чи відсутність судимості.

Тобто, законодавцем передбачено обов`язкові вимоги до змісту відомостей автобіографії, за наявності яких документ у розумінні вимог п. 2 ч. 2 ст. 55 Закону вважається автобіографією.

При цьому, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до абз. 5 п. 1 Роз`яснень щодо застосування деяких положень Закону України «Про вибори народних депутатів України» під час реєстрації кандидатів у народні депутати України, затверджених постановою ЦВК від 29.05.2019 року №909, документ вважається таким, що не поданий для реєстрації кандидатом у депутати, у разі відсутності в ньому відомостей, які обов`язково повинні міститися у такому документі згідно з вимогами Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 60 Закону ЦВК відмовляє в реєстрації кандидата (кандидатів) у депутати в разі відсутності документів, зазначених у частині першій статті 54 чи частинах першій або другій статті 55 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, зі змісту довідки, виданої ЦВК позивачу, 19.06.2019 року для реєстрації кандидатом у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі №153 ОСОБА_1 особисто пред`явлено паспорт № НОМЕР_1 та подані, а ЦВК прийняті, наступні документи:

- заява про самовисування кандидатом у народні депутати України;

- автобіографія кандидата в депутати на паперовому носії та в електронному вигляді;

- заява про наявність (відсутність) заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини кандидата у народні депутати;

- документ про внесення грошової застави;

- 4 фотографії кандидата розміром 4х6 сантиметрів на паперовому носії та в електронному вигляді;

-ксерокопії першої та другої сторінок паспорта громадянина України кандидата у народні депутати;

- передвиборна програма кандидата у депутати на паперовому носії та в електронному вигляді.

При цьому, у поданій автобіографії ОСОБА_1 не зазначені відомості щодо часу проживання останнього на території України, відомостей про адресу місця проживання та контактного номеру телефону, наведення яких, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 Закону, є обов`язковими.

Судовою колегією враховується, що позивачем ні у позовній заяві, ні під час судового розгляду справи жодним чином не обґрунтовано причин незазначення ним відомостей в автобіографії, які є обов`язковими.

Між тим, в позовній заяві ОСОБА_1 зазначає і наголошує в судовому засіданні, що усі відомості, які незазначені ним в автобіографії під час подання документів до ЦВК, і які стали підставою для прийняття відповідачем оскаржуваної постанови, вказані в інших документах, які є додатками до заяви про реєстрацію кандидатом у народні депутати України і в самій заяві.

Також, обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону помилки і неточності, виявлені в поданих кандидатами на реєстрацію документах, підлягають виправленню і не є підставою для відмови в реєстрації кандидата в депутати.

Проте, колегія суддів доходить висновку, що незазначення в автобіографії позивачем відомостей щодо часу проживання останнього на території України, відомостей про адресу місця проживання та контактного номеру телефону не є помилкою або неточністю в розумінні ч. 3 ст. 60 Закону.

Так, за правилами ч. 8 ст. 59 Закону перелік кандидатів у депутати, зареєстрованих в одномандатному окрузі, із зазначенням прізвища, власного імені (всіх власних імен), по батькові (за наявності), числа, місяця, року і місця народження, громадянства із зазначенням часу проживання на території України, відомостей про освіту, посаду (заняття), місце роботи, партійність, місця проживання, відомостей про наявність чи відсутність судимості, суб`єкта висування у семиденний строк після закінчення реєстрації кандидатів у депутати в одномандатному окрузі оприлюднюється ЦВК в газетах «Голос України», «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті ЦВК.

Статтею 63 Закону передбачено забезпечення можливості доступу виборця до різнобічної, об`єктивної та неупередженої інформації, потрібної для здійснення усвідомленого, поінформованого, вільного вибору.

Приховування чи неусвідомлене незазначенняпозивачем повного переліку обов`язкових відомостей може мати вплив на усвідомленість та поінформованість такого вибору виборцем, що, на думку колегії суддів, є неприпустимим.

Разом з тим, колегія суддів бере до уваги, що положення ч. 3 ст. 60 Закону не дозволяють відмовляти у реєстрації кандидатом за умови наявності помилок або неточностей у поданій інформації.

Тобто, за умови відсутності буд-якої інформації у автобіографії кандидата, взагалі зміни до такої інформації або виправлення внесені бути не можуть.

Зважаючи на те, що особа має подавати в автобіографії опис свого життя та діяльності в хронологічній послідовності, дописування певної інформації шляхом уточнення є неможливим з огляду на порушення принципу хронологічності викладу.

Таким чином, позиція відповідача про наявність підстав вважати автобіографію ОСОБА_1 , що не містить обов`язкових вимог, неподаною, у розрізі ст. 63 Закону, є обґрунтованою та підтверджується матеріалами справи.

Судовою колегією враховується, що у постанові Верховного Суду від 18.06.2019 року у справі №855/181/19 підкреслено, що зразки заяв, які розміщені на сайті ЦВК, мають лише рекомендаційний характер.

При цьому, у даній постанові суд касаційної інстанції зауважив, що якщо у документі пропущена буква або слово, використано невдалий чи неточний термін, словосполучення, або не тотожне речення, це не є перешкодою для розуміння змісту викладених даних, але викладена інформація спрямована на виконання норми законодавства, тоді це має вважатися помилкою, що підлягає виправленню або уточненню. Якщо ж документ оформлено не належним чином, тобто у ньому містяться не всі необхідні та важливі дані, що за Законом повинні бути вказані, або відсутні підпис, печатка та інші необхідні реквізити, тоді слід вважати, що документ відсутній.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, аналізуючи вказані норми необхідно вказати, що недотримання певних вимог щодо оформлення документу є підставою для внесення до нього виправлень, а не підставою для прийняття рішення про відсутність такого документу взагалі.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача щодо наявності факту обмеження його конституційного права бути обраним з боку відповідача, оскільки відмова у реєстрації ОСОБА_1 кандидатом у народні депутати України зумовлена неналежним виконанням останнім обов`язку щодо подання документів із зазначенням інформації, наявність якої Законом визначена як обов`язкова.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави колегії суддів для висновку, щооскаржувана постанова ЦВК № 1201 від 23.06.2019 року «Про відмову в реєстрації кандидатів в народні депутати України ОСОБА_5, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , висунутих у порядку самовисування на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року» є законною та обгрунтованою, а тому не підлягає скасуванню.

Викладене, у свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Крім того, з урахуванням наведеного, не підлягає задоволенню й вимога про зобов`язання ЦВК зареєструвати позивача кандидатом в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 153 на позачергових виборах народних депутатів України 21.07.2019 року як така, що є похідною від позовної вимоги про скасування постанови №1201 від 23.06.2019 року, про необґрунтованість якої зазначено вище.

При цьому, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини та докази у їх сукупності, судова колегія приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Також, колегія суддів доходить висновку, що інші доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому судом до уваги не приймаються.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог підстави, передбачені статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України для розподілу судових витрат, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законами України «Про Центральну виборчу комісію» та «Про вибори народних депутатів України», ст. ст. 2, 4, 5, 139, 143, 194, 241, 246, 250, 268, 269, 271, 272, 273, 278 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження в порядку частини 1 статті 272 КАС України та може бути оскаржене в апеляційному порядку до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у дводенний строк через Шостий апеляційний адміністративний суд в порядку, встановленому частиною 2 статті 278 КАС України та підпунктом 15.5 пункту 15 Перехідних положень КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

А.Г. Степанюк

Головуючий суддя Губська Людмила Вікторівна

Судді: Епель Оксана Володимирівна

Степанюк Анатолій Германович