Справа № 160/3511/19
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року Справа № 160/3511/19
18 квітня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Рей-А» до Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області, в які позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Головним управлінням Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Рей-А» з питань своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за листопад 2018 року. На підставі проведеної перевірки відповідачем сформовано акт, яким встановлено порушення граничного терміну подання 32 податкових накладних. Наслідком даного порушення стало винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, яким позивачу донараховано штраф у сумі 30 212, 08 грн. При цьому, позивач зазначає, що останній вчасно сформував та направив зазначені податкові накладні до Єдиного реєстру податкових накладних, проте відповідачем останні не були прийняті, адже, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська накладено арешти на активи суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України. Таким чином, позивач зазначає, що здійснив всі необхідні від нього дії щодо своєчасного формування та подання податкових накладних, а, отже, податкове повідомлення-рішення відповідача є безпідставним та підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року було відкрито провадження в даній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, відповідно до положень ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач зазначає, що на підставі п.120-1 ст.120 Податкового кодексу України суб`єктом владних повноважень було винесено податкове повідомлення-рішення відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Рей-А», яким за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних застосовано штрафні санкції у розміні 30 212,08 грн. Крім того, відповідач наголошує, що в силу порушень приписів п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, жодним законодавчим документом не звільнено суб`єкта господарювання в частині своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Отже, контролюючий орган вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення законним та таким, що скасуванню не підлягає.
Проаналізувавши правову позицію позивача та відповідача, повно і всебічно дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд виходить з наступного.
Позивачем в листопаді 2018 року були сформовані та направлені 32 податкові накладні до Єдиного реєстру податкових накладних (далі ЄРПН). (а.с. 5-7)
Проте, відповідно до змісту квитанції №1 до кожної з поданих податкових накладних вбачалось, що останні не можуть бути прийнятими з огляду на те, що накладено арешт за рішенням суду на суму податку, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування в ЄРПН.
З матеріалів справи встановлено, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2018 року у справі №202/7118/18, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській, погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області, та накладено арешти на активи суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України, зокрема на Товариство з обмеженою відповідальністю «Рей-А», шляхом блокування сум податку в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ), на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН.
Виконання зазначеної ухвали покладено на посадових осіб Державної фіскальної служби України.
11 грудня 2018 року, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 202/7118/18 клопотання ТОВ «Рей-А» задавлено та скасовано арешт на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЙ-А» шляхом блокування сум податку в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) на котру останнє має право зареєструвати податкові накладні та / або розрахунки коригування в ЄРПН. (а.с. 20-21).
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до квитанції №1 відповідачем в грудні 2018 року були прийняті та зареєстровані 32 податкові накладні (а.с.22-126).
Головним державним ревізором-інспектором відділу ПДВ Лівобережного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області Хорошавіною Світланою на підставі підпункту 19-11.1. пункту 19.1 статті 19, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І Податкового кодексу України, у порядку підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та статті 76 глави 8 розділу II Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЙ-А» з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних складених за листопад 2018 року, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних у грудні 2018 року.
На підставі зазначеної перевірки суб`єктом владних повноважень винесено акт від 28.01.2019 року №3549/04-36-53-41563506.
Не погодившись з рішенням відповідача, так як позивачем були здійснені всі необхідні дії для реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, вважаючи його необґрунтованим, останній звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку зазначеному вище, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПКУ).
Пунктом 201.1 статті 201 ПКУвизначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений ПКУтермін.
Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п.201.7ст.201 ПКУ).
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні сформовано з порушенням вимог, передбачених п.201.1 ст.201 ПКУ, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених п.201.1ст.201 ПКУ(крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Реєстрація податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з ПКУ.
Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2010р. №1246(із змінами і доповненнями) (далі за текстом Порядок), внесення відомостей, що містяться у податковій накладній, до ЄРПН здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до ЄРПН. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.
Згідно п. 3 та п. 5 Порядку, реєстрації підлягають податкові накладні незалежно від суми податку на додану вартість, зазначеної в одній податковій накладній. Постачальник (продавець) складає податкову накладну у форматі (відповідно до стандарту), затвердженому в установленому порядку, з використанням спеціалізованого програмного забезпечення. Після складення податкової накладної в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця).
Після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної в електронній формі та надсилає їх ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис» та «Про електронні документи та електронний документообіг". Примірник податкової накладної в електронній формі зберігається у платника податку (п.6 Порядку).
Відповідно до п.7 Порядку, після надходження податкової накладної в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.
Згідно п.8 Порядку, для підтвердження прийняття податкової накладної до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв`язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.
Відповідно до п.9 Порядку, причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:
1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної;
2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;
3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;
4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200 1.3 статті 2001 ПКУ(для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);
5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1статті192 ПКУ.
Датою та часом подання податкової накладної в електронній формі ДФС є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття. Квитанція, що підтверджує факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, надсилається протягом операційного дня платникові податку (п.10, п.11 Порядку).
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексуштрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до п.120.1.1 ст.120.1 ПКУ, порушення платниками податку ПДВ граничного строку, передбаченого статтею 201 ПКУ, для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних тягне за собою накладення на платника ПДВ, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 ПКУ покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.
Згідно з пунктом 35 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу норми пункту 1201.1 статті 1201 Кодексу не застосовуються при порушенні термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних / розрахунків коригування, складених до 1 жовтня 2015 року.
Однак, суд зауважує, що відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем дійсно було вчинено всіх залежних від нього заходів для недопущення порушення законодавства при реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, відсутньою є вина позивача в порушенні граничного строку реєстрації податкових накладних.
Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що в межах спірних правовідносин неможливість виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації позивачем податкових накладних відбулось не з вини останнього, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності. Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовилює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 26.06.2018 року у справі № 808/2127/17, у постанові Верховного суду від 12.02.2019 року у справі № 802/2253/16-а, у постанові Верховного суду від 24.04.2019 року у справі № 810/3720/17.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Частиною 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з даною позовною заявою понесені судові витрати у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.), що підтверджується платіжним дорученням №679 від 15.04.2019 року, оригінал якого міститься в матеріалах справи.
Враховуючи викладене вище, сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 1921,00 грн. підлягає стягненню з Головного управління Державної фіскальної служби України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 90, 238, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області сплачену суму судового збору в розмірі 1921, 00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рей-А».
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя В.В. Горбалінський