Справа № 540/268/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/268/19
Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Єщенка О.В., Коваля М.П.

розглянув у порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополя на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 за адміністративним позовом приватного підприємства «A&S Мастер» до скаргою Митниці ДФС у Херсонській області, автономній республіці Крим та м. Севастополя про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та, посилаючись на те, що оскаржуване рішення відповідачем було прийняте з порушенням визначеного зеконом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання, законності та визнання рівності та правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання, просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення митного органу про коригування митної вартості товарів № UA508000/2019/000008/2 від 30 січня 2019.

За наслідками розгляду адміністративного позову Херсонським окружним адміністративним судом 22 березня 2019 ухвалено рішення про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Приймаючи означене рішення суд першої інстанції виходив з того, що: - відповідно до умов поставки FOB позивач як покупець ніс витрати по транспортуванню товару. Умови страхування товару не є обов`язковими. При цьому, як зазначив позивач витрати на страхування товару не здійснювались, про що було повідомлено Митницю у наданих до митного оформлення документах; - відповідно до п.5.3 Контракту № СН-UA-18/03/27 від 27.03.2018 р. місце платежу - валютні реквізити продавця, що вказані в даному контракті чи доповненнях до нього (додаткових угодах, інвойсах, специфікаціях), які є невід`ємною частиною цього контракту. Тобто зазначеним пунктом контракту передбачено, що платежі мають здійснюватись на валютні реквізити, вказані у договорі. Крім цього за п. 5.5 договору умови оплати - 100% оплата протягом 30 днів після отримання товару на склад. Відтак, сам факт оплати не впливає на митну вартість товару, оскільки за умовами договору сторони можуть розрахуватись уже після розмитнення товару; - суд визнав безпідставним посилання відповідача на положення статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі. Відповідачем не наведені обставини та докази, яким чином документи надані позивачем порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті. Більш того, відповідно до положень Митного кодексу України, застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, можливе лише у разу, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів,зазначених у ст.ст.58-63 цього кодексу; - суд вважає безпідставним посилання відповідача на положення статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі. Відповідачем не наведені обставини та докази, яким чином документи надані позивачем порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті. Більш того, відповідно до положень Митного кодексу України, застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, можливе лише у разу, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів,зазначених у ст.ст.58-63 цього кодексу; - так як, при митному оформлені у позивача не було митної декларації країни відправника, то не надання вказаного документу не може бути підставою для здійснення коригування митної вартості; - за результатами проведеної консультації, митну вартість товару №1 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України, на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 25 листопада 2018 № UA508070/2019/000102, а саме: 1,33 дол. США/кг. Числове значення митної вартості товару становить: 46029*0,71 = 61218,57 дол. США - рішення від 30 січня 2019. Відповідач на вимогу суду не надав митну декларацію, яку він використав для визначення митної вартості товарів. Використання митним органом відповідної митної декларації є не виправданим, оскільки не відомо на яких умовах здійснювалась поставка товару за вказаною митною декларацією, а поставка товару імпортованого позивачем здійснювалась на умовах FOB за правилами Інкотермс 2010. Відповідач не надав доказів, що поставка товару за наведеною митним органом митною декларацією відбувалась на умовах FOB.

В апеляційній скарзі Митниця ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополя, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, повністю відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказав на те, що суд не взяв до уваги доводи митниці, якими цей орган керувався при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів та в судовому рішення не спростував виявлені митним органом розбіжності. Судом першої інстанції не враховано, що перевіркою поданих документів було встановлено наявність невідповідностей, а саме: у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 10 грудня 2018 №10/12/2018 відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також на банківські реквізити продавця. Серед документів наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару. Згідно правил Інкотермс 2010 на умовах поставки FOB, продавець зобов`язаний надати покупцю, на його прохання, на його ризик і за його рахунок (при наявності витрат) інформацію, необхідну для отримання страхування.

Сторони в судове засідання не з`явились. Відповідно до ч.4 ст. 250 КАС України: «У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення». Виходячи з цього, суд апеляційної інстанції визнає необхідним ухвалити рішення без його проголошення.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та зважаючи на з`ясовані обставини, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що: «Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари».

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4)якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно до ст.53 Митного кодексу України митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в поданих документах.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Частиною 5 ст. 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідачем, на підставі п.3 ст.53, ч. 5 ст. 54 МК України, витребувано у позивача наступні документи: 1) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість навантаження, пакування, страхування; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-лисги) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення. 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 5) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Також, було повідомлено, що відповідно до п. 6 ст. 53 МК України декларант за власним бажанням може подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Пунктом другим частини 6 статті 54 МК України встановлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що між позивачем та компанією HAINING YICHENG HARDWARE Co., Ltd укладений контракт № СН-UA-18/03/27 від 27 березня 2018 на поставку, на умовах FOB SHANGHAI, відповідно до Міжнародних правил Інкотермс 2010, меблевої фурнітури, шурупів в номенклатурі, кількості і за цінами, відповідно до супровідних документів.

29 січня 2019 декларантом ПП "А&S МАСТЕР" до сектору митного оформлення митного поста "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі подана митна декларація для здійснення митного оформлення зазначеного товару ( МД № UА508070/2019/000102 від 29.01.2019 р.).

Митна вартість товарів, визначена декларантом самостійно у сумі 31217,22 доларів США за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості декларантом надані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 27 березня 2018 № СН-UA-18/03/27; доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 03 грудня 2018; пакувальний лист від 10 грудня 2018 (0271); рахунок-фактура (інвойс) від 10 грудня 2018 (0380); коносамент WMS18120111A від 12 грудня 2018 (0705); автотранспортна накладна від 28 січня 2019 (0730); декларація про походження товару (0862); договір про надання послуг митного брокера (4207); рахунок-фактура про вартість перевезення; платіжні документи; довідку про вартість перевезення.

За результатами оцінки ризику щодо МД № UА508070/2019/000102 Митницею складено протокол де зазначено про необхідність: «перевірки достовірності декларування витрат на транспортування; посилити контроль правильності визначення митної вартості товарів; витребувати документи, які підтверджують митну вартість товарів та її складові».

У зв`язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, відповідач 29 січня 2019 направлене електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

На виконання вимог митного органу позивач додатково надав відповідачу прайс-лист та комерційну пропозицію.

Відповідачем 30 січня 2019 відповідачем прийнято рішення № UA508070/2018/000098/2 про коригування митної вартості товарів де зазначено: «…Заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості(фактурна вартість, транспорті витрати, витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено. Декларантом подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності. У наданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 10 грудня 2018 №10/12/2018, відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця. Серед документів наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару. А, згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах поставки РОВ, продавець зобов`язаний надати покупцю, на його прохання, на його ризик і за його рахунок (при наявності витрат) інформацію, необхідну для отримання страхування. Відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції). Та, зважаючи, на спрацювання Автоматизованої системи з оцінки ризиків зі змістом «По товару можливе заниження митної вартості» було здійснено порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну, що міститься в ЄАІС ДФС - встановлено, що рівень вартості товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну. Декларантом неподані усі необхідні документи, а саме:1) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 2) копію митної декларації країни відправлення; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Додатково надані документи у свої сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації. Отже, враховуючи викладене та за результатами проведеної консультації, митну вартість товару №1 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 25 листопада 2018 № UА500040/2018/012334, а саме: 1,33 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 46029*0,71 - 61218,57 дол. США). Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні:- за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів;- за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів;- на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості;- на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару».

Таким чином, за результатами проведеної консультації, митна вартість товару №1 було скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 МК України, на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 25 листопада 2018 № UA508070/2019/000102, а саме: 1,33 дол. США/кг. Числове значення митної вартості товару,за рішенням від 30 січня 2019 становило: 46029*0,71 = 61218,57 дол. США.

При цьому, Відповідач на вимогу суду не надав митну декларацію, яку він використав для визначення митної вартості товарів.

За для випуску у вільний обіг товарів позивач додатково сплатив: за товар №1 - суму ПДВ в розмірі 166141 грн. 29 коп. та суму мита в розмірі 39557 грн. 45 коп.

Як зазначив у рішення Херсонський окружний адміністративний суд, і це твердження, на переконання суду апеляційної інстанції є правильним, поставка товару імпортованого позивачем, згідно контракту від 27 березня 2018, здійснювалась на умовах FOB SHANGHAI за правилами Інкотермс 2010.

Відповідно до Інкотермс-2010 FOB (Free On Board, або Франко борт (назва порту відвантаження) (Офіційні правила Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, видання МТП № 560, в редакції з 01 січня 2011) це термін, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. З цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей спосіб може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

У випадку, що розглядається позивач, як покупець поніс витрати по транспортуванню товару. Умови страхування товару не є обов`язковими. Витрати на страхування товару не здійснювались, про що було повідомлено Митницю у наданих до митного оформлення документах.

Спростовуються ПП "А&S МАСТЕР" і твердження відповідача про те, що в рахунку-фактурі відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця, оскільки вказане митним органом порушення не впливає на ціноутворення, а також не спростовує реальну вартість товару.

Так, згідно до п.5.3 Контракту № СН-UA-18/03/27 від 27 березня 2018 місце платежу - валютні реквізити продавця, що вказані в даному контракті чи доповненнях до нього (додаткових угодах, інвойсах, специфікаціях), які є невід`ємною частиною цього контракту. Отже наведене вказує на те, що платежі мають здійснюватись на валютні реквізити, зазначені у договорі.

Крім того, за п. 5.5 договору сторони визначили умови оплати - 100% оплата протягом 30 днів після отримання товару на склад. Тому платіжні документи не можуть бути надані на час розмитнення та й, самі по собі, не впливають на митну вартість товару.

Твердження Митниці про вплив на визначення митної вартості ціни, товарів за митною декларацією № UA508070/2018/000098/2 від 30 січня 2019 за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції, суд апеляційної інстанції визнає необґрунтованими, так як, Відповідачем не наведені обставини та докази, яким чином документи надані позивачем порушують чи не відповідають цим вимогам.

Крім того, як правильно зазначив у рішенні суд попередньої інстанції, і це підтверджується судовою практикою (Верховний Суд справи № 814/2659/16, № 804/3893/17), застосування встановлених Генеральною угодою з тарифів і торгівлі, положень можливе лише у разу, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів,зазначених у ст.ст.58-63 цього кодексу.

Що стосується відсутності серед наданих ПП "А&S МАСТЕР" документів - митної декларації країни відправника, то згідно приписам ст. 53 МК України, не надання вказаного документу не може бути підставою для здійснення коригування митної вартості. Також слід враховувати, що на запит митного органу названий документ був наданий додатково (аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах № 804/16980/14, № 815/2013/15).

Зважаючи на все вище викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що під час розгляду справи судом правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана їм правова оцінка.

Рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні Митницею фактичних обставин норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не убачається.

Керуючись: ст. ст. 293, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополя залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 за адміністративним позовом приватного підприємства «A&S Мастер» до скаргою Митниці ДФС у Херсонській області, автономній республіці Крим та м. Севастополя про визнання протиправним та скасування рішення - без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня прийняття судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 26 червня 2019.

Суддя-доповідач:

Судді: