Справа № 369/8195/17
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 369/8195/17 Суддя (судді) першої інстанції: Дубас Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Коротких А.Ю.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Тарасівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державне підприиємство "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД" про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

02 серпня 2017 року ОСОБА_1 (позивач - 1) та ОСОБА_2 (позивач - 2) звернулися до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, в якому просили визнати протиправним та скасувати рішення Тарасівської сільської ради VII скликання №7 від 09 лютого 2017 року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2018 року позовні вимоги було задоволено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач 30 серпня 2018 року подав апеляційну скаргу.

За результатами розгляду апеляційної скарги 10 грудня 2018 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу було задоволено, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2018 року скасовано та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням апеляційного суду, позивачі подали касаційну скаргу, за результатами розгляду якої постановою Верховного Суду від 20 березня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року скасовано, а справу направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду на новий судовий розгляд.

Отже, не погоджуючись рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, наполягаючи на тому, що права позивачів не порушуються оскаржуваним ними рішенням сільської ради, а також посилаючись на те, що затверджений спірним рішенням детальний план території повністю відповідає генеральному плану, що підстав для створення погоджувальної комісії не було, оскільки не було спірних питань, позаяк всі пропозиції були враховані та оприлюднені належним чином у газеті «Новий день», що позивачі були повідомлені про результати розгляду їх пропозицій, що суд першої інстанції прийняв рішення на підставі протоколу, не завіреного належним чином.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення ради прийнято з порушеннями процедури громадського обговорення, зокрема, без створення погоджувальної комісії, хоча спірні питання при розгляді звернень позивачів були наявними, що протокол громадських слухань не підписано головою, а результати розгляду пропозицій не оприлюднені у двотижневий строк.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Попередніми судами встановлено, що ОСОБА_1 є мешканцем с. Тарасівка і депутатом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

ОСОБА_2 є мешканцем с . Тарасівка, власником земельної ділянки площею 0,1118 га та співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

14 листопада 2014 року Тарасівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області прийнято рішення №16 про надання дозволу на розробку проекту детального плану земельної ділянки по АДРЕСА_3 площею 5,9 га.

23 липня 2016 року у газеті "Новий день" було опубліковане оголошення щодо початку розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті "Детального плану території багатоквартирної житлової забудови та паркового комплексу площею 5,9 га по АДРЕСА_3 ".

26 серпня 2016 року ОСОБА_1 листом №26/08-01 від 26 серпня 2016 року надав пропозиції до детального плану території багатоквартирної житлової забудови.

29 серпня 2016 року ОСОБА_2 листом надав пропозиції до детального плану території багатоквартирної житлової забудови.

30 серпня 2016 року відбулися громадські слухання щодо розгляду проекту "Детального плану території багатоквартирної житлової забудови та паркового комплексу площею 5,9 га по АДРЕСА_3 ".

За результатами розгляду пропозицій ОСОБА_3 листом відповідача №519 від 21 вересня 2016 року було повідомлено, що зауваження та пропозиції до проекту детального плану території багатоквартирної забудови та паркового комплексу було розглянуто.

Відповідач звернув увагу, що процедура проведення громадських слухань існує для надання можливості громадянам озвучити свої пропозиції і розглянути їх, а розробнику містобудівної документації - аргументовано відповісти та у разі необхідності виправити недоліки після обговорення. Також було запрошено на громадські слухання, що мали відбутися 01 жовтня 2016 року.

За результатами розгляду пропозицій позивача ОСОБА_2 йому було надіслано відповідь, але вже після закінчення громадських слухань. При цьому повідомлено, що зауваження та пропозиції до проекту детального плану території багатоквартирної забудови та паркового комплексу було розглянуто. У листі вказано про невідповідність його пропозицій чинному законодавству.

01 жовтня 2016 року відбулися громадські слухання. Погоджувальна комісія для розгляду пропозицій громадськості не створювалася.

22 грудня 2016 року відбулося засідання сесії Тарасівської сільської ради, в порядок денний якого було включено питання щодо затвердження детального плану території в АДРЕСА_3 . Проте, рішення з цього питання не було прийнято у зв`язку із недостатньою кількістю голосів.

09 лютого 2017 року на засіданні сесії Тарасівської сільської ради відповідачем було прийнято рішення №7, яким затверджено детальний план території в АДРЕСА_3. Рішення оприлюднене у газеті «Новий день» від 01 липня 2017 року.

Позивачі вважаючи, що зазначене рішення порушує їх права як учасників громадських слухань, звернулися до суду з даним позовом.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (надалі - Закон №3038) встановлені правові та організаційні основи містобудівної діяльності, він спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Пунктом 7 ч. 1 статті 1 Закону №3038 визначено, що містобудівна документація - це затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Відповідно до ч.1 статті 16 Закону №3038 планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Згідно статті 17 та п.2 ч.1 статті 1 Закону №3038 генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту; генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту. Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до положень статті 19 Закону № 3038 детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції. На підставі, та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід`ємною частиною детального плану території. Детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів. Склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою. Детальний план території не підлягає експертизі. Внесення змін до детального плану території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту та плану зонування території.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин, затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації. Зазначені повноваження виконавчих комітетів передбачено і пп.6 п. "а" ч.1 статті 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"

Відповідно до статті 12 Закону України "Про основи містобудування" до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій.

Відповідно до приписів статті 14 зазначеного Закону, до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування в тому числі належить забезпечення в установленому законодавством порядку розробки і подання на затвердження відповідних рад місцевих містобудівних програм, генеральних планів, детальних планів, планів червоних ліній.

Згідно преамбули Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" цей Закон встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ч.3 статті 8 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами. Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Вказані положення також містяться у п. 4.1. Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 листопада 2011 року №290, відповідно до яких рішення про розроблення генерального плану, плану зонування території, детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Згідно ч.1 статті 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та ствердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до ч.1 статті 21 зазначеного Закону громадському обговоренню підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій.

Згідно ч.2 зазначеної статті затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у ч.1 цієї статті, без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації забороняється.

Відповідно до ч.3 статті 21 Закону, сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи зобов`язані забезпечити оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та доступ до цієї інформації громадськості; реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні (у разі її утворення); узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію; оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що оприлюднення проектів детальних планів територій здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх надходження до відповідного органу місцевого самоврядування.

За приписами ч.5 статті 21 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування.

Частиною 6 статті 21 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що пропозиції громадськості мають бути обґрунтовані в межах відповідних законодавчих та нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил та надаватися у строки, визначені для проведення процедури громадських слухань.

Пропозиції, надані після встановленого строку, не розглядаються.

Для розгляду спірних питань, що виникають у процесі громадських слухань, може утворюватися погоджувальна комісія.

Оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється у двотижневий строк з дня їх прийняття шляхом опублікування в засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення таких рішень на офіційних веб-сайтах цих органів.

Порядок проведення громадських слухань визначає Кабінет Міністрів України (ч.8-11 цієї ж статті).

Відповідно до п. п. 6, 9-11 Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року №555, підставою для подання пропозицій до проектів містобудівної документації відповідному органу місцевого самоврядування є повідомлення про початок процедури їх розгляду. Пропозиції подаються громадянами у письмовому вигляді із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові, місця проживання, особистим підписом і повинні містити обґрунтування з урахуванням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів та правил.

Особи, які забезпечують проведення робіт з розгляду таких пропозицій, повідомляють через засоби масової інформації, що поширюються на відповідній території, та офіційний веб-сайт відповідного органу місцевого самоврядування про місце подання таких пропозицій.

Пропозиції громадськості підлягають реєстрації органом місцевого самоврядування та розглядаються розробником і замовником проектів містобудівної документації у місячний строк.

За результатами розгляду пропозицій заявнику надається відповідь про їх врахування або обґрунтована відмова.

У разі наявності пропозицій громадськості, рішення про врахування яких розробник і замовник не можуть прийняти самостійно або мають місце спірні питання, особи, які забезпечують роботу з розгляду пропозицій громадськості, повідомляють про це відповідному органу місцевого самоврядування для прийняття останнім рішення щодо утворення погоджувальної комісії.

Апелянт вважає, що необхідності у створенні погоджувальної комісії не було, у зв`язку із тим, що ним у протоколі від 01 жовтня 2016 року було враховано усі пропозиції громадськості, а відтак вони перестали бути спірними.

Як зазначалося вище, 23 липня 2016 року у газеті "Новий день" було опубліковане оголошення щодо початку розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті - "Детального плану території багатоквартирної житлової забудови та паркового комплексу площею 5,9 га по АДРЕСА_3 . У вказаному оголошенні було зазначено про можливість подання пропозицій громадськості у строк включно до 29 серпня 2016 року та про те, що презентація та громадські слухання даного проекту відбудуться 30 серпня 2016 року о 10:00 год. у приміщенні будинку культури Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Тарасівка. вул. Шевченка, 16.

У вказаному оголошенні було зазначено про можливість подання пропозицій громадськості у строк включно до 29 серпня 2016 року.

З урахуванням того, що оголошенням про проведення громадських слухань було визначено строк подання пропозицій до 29 серпня 2016 року, то вказані пропозиції повинні були бути розглянуті замовником та розробником до 29 вересня 2016 року, а за результатами їх розгляду особам, які їх подали повинні були бути надіслані обґрунтовані відповіді щодо врахування або відхилення зазначених пропозицій.

26 серпня 2016 року ОСОБА_1 листом №26/08-01 були надані пропозиції до детального плану території багатоквартирної житлової забудови.

29 серпня 2016 року ОСОБА_2 листом були надані пропозиції до детального плану території багатоквартирної житлової забудови.

Комісія, відповідно до положень п. 12 Порядку проведення громадських слухань, утворюється за рішенням органу місцевого самоврядування у тижневий строк після закінчення строку подання пропозицій громадськості.

Таким чином, з урахуванням дати завершення подання пропозицій та поданих пропозицій, які містили спірні питання, відповідач повинен був створити погоджувальну комісію у встановлений законом строк.

Комісія у двотижневий строк розглядає спірні питання та приймає рішення про врахування або мотивоване відхилення таких пропозицій. Засідання комісії є правомочним, якщо у ньому взяли участь не менше двох третин її членів (з них не менше половини - представників громадськості). Рішення комісії приймається більшістю присутніх членів та оформлюється відповідним протоколом.

Урегульовані комісією спірні питання між сторонами є підставою для внесення змін до проекту містобудівної документації.

У разі неспроможності комісії врегулювати спірні питання між сторонами остаточне рішення приймає відповідний орган місцевого самоврядування під час затвердження містобудівної документації.

Відтак, з аналізу наведених норм вбачається, що судом першої інстанції вірно зроблено висновок про те, що відповідачем порушено положення Порядку проведення громадських слухань, оскільки ним не було створено ані перед проведенням громадських слухань, ані під час їх проведення погоджувальну комісію для вирішення спірних питань.

При цьому, за результатами розгляду пропозицій ОСОБА_3 відповідач повідомив, що зауваження та пропозиції до проекту детального плану території багатоквартирної забудови та паркового комплексу було розглянуто. Відповідач зазначив, що процедура проведення громадських слухань існує для надання можливості громадянам озвучити свої пропозиції і розглянути їх, а розробнику містобудівної документації - аргументовано відповісти та у разі необхідності виправити недоліки після обговорення. Також було запрошено на громадські слухання, що мали відбутися 01 жовтня 2016 року.

За результатами розгляду пропозицій ОСОБА_2 було надіслано відповідь, але вже після закінчення громадських слухань. При цьому повідомлено, що зауваження та пропозиції до проекту детального плану території багатоквартирної забудови та паркового комплексу було розглянуто. У листі вказано про невідповідність його пропозицій чинному законодавству.

Між тим, на пропозиції позивачів, вчасно подані відповідачу, останнім не було надано ані обґрунтованих, ані будь-яких відповідей, які містили би в собі врахування або відхилення таких пропозицій. Жодної відповіді на подані пропозиції позивачів ані у письмовому вигляді, ані на громадських слуханнях замовником та розробником пропозицій надано не було.

Судом також встановлено, що від різних громадян подавалися діаметрально протилежні (спірні) пропозиції, які не могли бути одночасно враховані та відхилені, тому у відповідності до Порядку проведення громадських слухань повинна була бути створена погоджувальна комісія.

Таким чином, твердження відповідача щодо відсутності необхідності у створенні погоджувальної комісії не відповідає дійсності.

Так, 01 жовтня 2016 року відбулися громадські слухання щодо розгляду пропозицій громадськості до детального плану території багатоквартирного будівництва. На вказаних громадських слуханнях було обрано голову та секретаря громадських слухань та відбулися дебати щодо пропозицій, поданих до проекту детального плану.

За результатами проведених громадських слухань голосування щодо створення погоджувальної комісії для розгляду пропозицій громадськості не проводилося, погоджувальна комісія не створювалася, а відтак, як вірно зазначено судом першої інстанції, пропозиції громадськості не були розглянуті належним чином.

Протокол громадських слухань, за твердженням позивачів, що підкріплюється долученою до матеріалів справи копією такого протоколу, підписаний обраним на громадських слуханнях 01 жовтня 2016 року секретарем слухань, проте не підписаний головою громадських слухань - сільським головою Сизоном В.Г . Між тим, відповідач заперечує таке твердження, що також підкріплюється долученою до матеріалів справи копією підписаного того ж протоколу. Оскільки неможливо встановити, коли саме було підписано протокол громадських слуханнях від 01 жовтня 2018 року, то він як доказ взагалі судом не приймається.

Крім того, відповідачем було допущено порушення порядку оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості, визначеного п. 16 Порядку проведення громадських слухань. Так, відповідачем не були дотримані положення даного пункту, оскільки результати розгляду пропозицій громадськості по проекту детального плану не були оприлюднені у двотижневий строк з дня їх прийняття шляхом опублікування в засобах масової інформації, що поширюються на території села, а також не розміщені на офіційному веб-сайті Тарасівської сільської ради.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що місцевим судом помилково встановлено, що не було оприлюднено результати розгляду пропозицій громадськості, оскільки рішення про затвердження ДПТ було надруковано в місцевій газеті «Новий День». В доповненні до апеляційної скарги відповідач на підтвердження того, що результати розгляду пропозицій громадськості були оприлюднені у встановленому законом порядку додав довідку №1468 від 06 вересня 2018 року про те, що під час розробки ДПТ багатоквартирної забудови та паркового комплексу в селі Тарасівка протоколи громадських слухань щодо даного ДПТ оприлюднені своєчасно в ЗМІ, на сайті, та в приміщенні Тарасівської сільської ради та скріншот оприлюднення протоколів громадських слухань на сайті.

З даного приводу колегія суддів зауважує, що сам факт оприлюднення відповідної документації сторонами не ставиться під сумнів, натомість, позивачі наголошують на порушенні порядку такого оприлюднення, зокрема, на недотриманні двотижневого строку.

Так, відповідно до ч.11 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Положеннями ч.2 статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що інформація, передбачена ч.1 цієї статті, підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Натомість, наданий до справи відповідачем скріншот зі сторінки не містить в собі дати створення сторінки, а відтак не є в розумінні КАС України належним доказом своєчасного розміщення інформації щодо оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості.

Крім того, відповідачем не надано жодних доказів публікації результатів розгляду пропозицій громадськості - тобто відповідей, які були надіслані на адресу громадськості, що свідчить, як вже зазначалося, про порушення відповідачем положень пункту 16 Порядку проведення громадських слухань.

З огляду на наведені норми права та встановлені обставини справи колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, як таке, що не відповідає нормам чинного законодавства.

Щодо вирішення питання про наявність у позивачів матеріально-правової заінтересованості, яка є передумовою для захисту їх порушених прав, то суд зазначає таке.

У постанові Верховного Суду від 28 лютого 2019 року по справі №522/3665/17 Суд зазначив, що заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача (п. 58); заінтересованість повинна мати об`єктивну основу (п. 59); позивач повинен довести, що він має законний інтерес і є потерпілим від порушення цього інтересу з боку суб`єкта владних повноважень (п. 74).

Причиною звернення до суду стала незгода позивачів з рішенням про затвердження детального плану території без урахування їх зауважень, що висловлювалися під час громадських слухань.

Громадські слухання є формою діалогу між мешканцями села (міста) (відповідною територіальною громадою) та депутатами відповідної ради та посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть заслуховувати їх, порушувати питання та вносити пропозиції щодо питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування (стаття 13 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). У певних випадках громадські слухання є обов`язковими.

Зокрема, відповідно до ч.1,2 статті 21 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" громадському обговоренню підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій. Затвердження на місцевому рівні зазначеної містобудівної документації без проведення громадського обговорення проектів такої документації забороняється.

Відповідно до ч. 3 цієї статті замовники містобудівної документації зобов`язані забезпечити, зокрема: 3) реєстрацію, розгляд та врахування пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні; 4) проведення громадських слухань щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні; 5) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію; 6) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

У п. 7 Порядку № 555 передбачено коло осіб, які можуть подавати пропозиції до проектів містобудівної документації. Серед них повнолітні дієздатні фізичні особи, які проживають на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні (п. 1); власники та користувачі земельних ділянок, розташованих на території, щодо якої розроблено проект містобудівної документації, та на суміжних з нею територіях (п. 3); депутати відповідних місцевих рад (п. 5). Зазначена норма фактично окреслює коло зацікавлених осіб.

Позивачі є мешканцями с. Тарасівки. Окрім того, позивач ОСОБА_1 є депутатом сільської ради, а позивач ОСОБА_2 - власником земельної ділянки, яка знаходиться частково у межах детального плану території, затвердженого спірним рішенням. Отже, позивачі мали право звертатися з пропозиціями до проекту детального плану території у с. Тарасівка.

Судами встановлено, що позивачі зверталися з такими пропозиціями і висловлювали свої міркування щодо неможливості його затвердження у запропонованій редакції. Ці пропозиції були обґрунтовані порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів та правил.

Право громадськості брати участь в обговоренні проектів містобудівної документації було б ілюзорним, якщо б в інших учасників містобудівних правовідносин не було обов`язку враховувати ці пропозиції.

Звертаючись до суду, позивачі зазначали, що обґрунтованої відповіді по суті висловлених зауважень не отримали ні до, ні після громадських слухань, а погоджувальної комісії не створено. Отже, позивачі звернулися за захистом своїх прав, які виникли у них як в учасників містобудівних правовідносин, пов`язаних із громадським обговоренням проекту містобудівної документації - детального плану території.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи або неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За наведеного, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області - залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

А.Ю. Коротких