Справа № 826/3775/15
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3775/15 Суддя (судді) першої інстанції: Васильченко І.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління державної фіскальної служби у місті Києві, Головного управління Державної казначейскої служби України у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язати вчинити дії, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2019, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому проси визнати протиправною бездіяльність ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість у розмірі 1412951,00 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь позивача; стягнути з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у м. Києві на користь ТОВ «Аскоп-Україна» заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1412951,00 грн. та суму пені в розмірі 72583,10 грн., нараховану на суму такої заборгованості.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.04.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2015 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 14.11.2017 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» - задоволено частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року - скасовано та ухвалено нове рішення яким позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість у розмірі 1412951,00 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна».

Зобов`язано Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві про виплату Товариству з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» () бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за липень 2014 року в сумі 1412951,00 грн. (один мільйон чотириста дванадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна гривня 00 копійок).

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» () пеню за прострочення виплати бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 72583,10 грн. (сімдесят дві тисячі п`ятсот вісімдесят три гривні 10 копійок).

В іншій частині позову відмовлено.

Окружним адміністративним судом м. Києва 05.02.2018 видано у даній справі виконавчі листи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.06.2018 замінено боржника у виконавчому листі на Головне управління ДФС у м. Києві.

В подальшому, від позивача надійшла заява про встановлення порядку і способу виконання рішення суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.05.2019 відмовлено у задоволенні заяви про встановлення порядку та способу виконання рішення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням заявник подав апеляційну скаргу на вищезазначену ухвалу та просить її скасувати, заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення - задовольнити.

В судове засідання з`явився позивач, просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, посилаючись на її доводи.

Представник Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління державної фіскальної служби у місті Києві просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін. Інші учасники процесу, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для зміни способу виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 14.11.2017.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Вищого адміністративного суду України від 14.11.2017 було спрямоване на повернення коштів (відновлення порушеного права позивача) у спосіб зобов`язання податкового органу вчинити дії.

З 01 січня 2017 року положення ст.200 Податкового кодексу України, які регулюють порядок здійснення бюджетного відшкодування ПДВ, були змінені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» №1797-VІІІ від 21.12.2016 року.

Згідно зі змін (п.п. 200.7-200.13 ст.200 Податкового кодексу України) податковий орган вже не подає органу казначейства висновків про суму податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню платникам податку за їх заявами. Заяви платників податків та сума узгодженого контролюючим органом бюджетного відшкодування за такими заявами вносяться контролюючим органом до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, а узгоджена у встановленому порядку сума податку на додану вартість перераховуються органом казначейства з бюджету на рахунок платника у банку протягом п`яти операційних днів з моменту її узгодження на підставі внесених до Реєстру відомостей.

При цьому, згідно п.56 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України заяви, подані платниками податків до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку їх надходження у Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру здійснюється в порядку, передбаченому ст.200 Податкового кодексу України.

Таким чином, згідно доводів позивача, зміни податкового законодавства унеможливили виконання рішення суду про повернення коштів позивачу у спосіб зобов`язання податкового органу надати відповідний висновок органу казначейства.

В обґрунтування заяви про зміну способу виконання рішення позивач зазначає, що внаслідок неможливості внести заяву ТОВ «Аскоп-Україна» про повернення суми бюджетного відшкодування, виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 14.11.2017 року у справі №826/3775/15, враховуючи правовий висновок Великої палати Верховного суду, є можливим лише у спосіб судового стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ.

Відповідно до ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Тобто, для зміни способу і порядку виконання необхідні обставини, які роблять виконання неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Обов`язковість рішень суду гарантується Конституцією і законами України, та є однією з головних засад судочинства, визначених положеннями ст. 129 Конституції України.

Колегія суддів зазначає, що зміна на підставі статті 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов`язання виплатити зазначені кошти на стягнення конкретної суми цих коштів, буде належним способом захисту позивача.

Апелянт вказує, що встановлення чи зміна способу або порядку виконання судового рішення належить до компетенції суду першої інстанції незалежно від того, суд якої інстанції прийняв таке рішення у справі, резолютивна частина якого підлягає виконанню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Однак, колегія суддів зазначає, що питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто саме тим судом, який кінцево розглянув спір по суті позовних вимог і тому, в розумінні ст. 378 КАС України діяв як суд першої інстанції, та має визначити наявність чи відсутність можливості змінити спосіб виконання рішення та резолютивної частини у вигляді як вказано в її резолютивній частині.

Виходячи з обгрунтування і підстав ухвалення такого рішення саме цей суд і повинен вирішити питання щодо зміни порядку його виконання.

Тож у випадку якщо позивач ініціює питання про зміну чи встановлення способу або порядку виконання судового рішення, як в цьому випадку, то він повинен звернутися до суду, що ухвалив таке рішення, в порядку статті 378 КАС України.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що рішення суду на користь позивача має зобов`язальний характер, враховуючи, що існують обставини, що утруднюють виконання судового рішення, позивач не позбавлений права звернутися з даною заявою до Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2019 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління державної фіскальної служби у місті Києві, Головного управління Державної казначейскої служби України у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язати вчинити дії - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 24.06.2019