Справа № 199/2453/19(2-а/199/67/19)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2019 року м. Дніпросправа № 199/2453/19 (2-а/199/67/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2019 року в адміністративній справі №199/2453/19 (2-а/199/67/19) (головуючий суддя першої інстанції Якименко Л.Г.) за позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Робакідзе Георгія Автанділовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 28.03.2019 року звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Робакідзе Георгія Автанділовича., в якому просив:

- визнати незаконними дії відповідача щодо складення постанови серії ЕАВ №996865 від 18.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень;

- скасувати постанову серії ЕАВ №996865 від 18.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2019 року позов задоволено частково.

Скасовано постанову серії ЕАВ №996865 від 18.03.2019 року про адміністративне правопорушення, винесену лейтенантом поліції 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Робакідзе Г.А., якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, не повністю з`ясував обставини справи, що мають значення для справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 18.03.2019 року лейтенантом поліції 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Робакідзе Г.А. прийнята постанова серії ЕАВ №996865 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано штраф в сумі 255 грн..

Згідно тексту оскаржуваної постанови 18.03.2019 року об 11:44 год. у м.Дніпрі, вул.Криворізька, 26, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом MAN TGL д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух в зоні дії знаку 3.3. «Проїзд вантажних автомобілів заборонено», чим порушив вимоги Правил дорожнього руху (а.с.5-7).

Не погодившись з постановою інспектора, позивач оскаржив її до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з недоведеності відповідачем скоєння позивачем адміністративного правопорушення та винуватості позивача, оскільки будь-яких доказів відповідачем на підтвердження вини позивача до суду не надано.

При вирішенні справи суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Як зазначалось вище, згідно оскаржуваної постанови 18.03.2019 року об 11:44 год. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом MAN TGL д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух в зоні дії знаку 3.3. «Проїзд вантажних автомобілів заборонено», чим порушив вимоги Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП.

Оцінюючи правомірність дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною першою статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5рп/15 роз`яснено положення частини першої статті 276 КУпАП стосовно змісту словосполучення «за місцем його вчинення». Зазначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Таким чином зазначеним рішенням роз`яснено, що словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, частини перша, друга і третя статті 122. Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122, що передбачають стягнення у вигляді штрафу або штрафних балів, - уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор Робакідзе Г.А. є уповноваженим працівником Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції і має спеціальне звання «лейтенант поліції», а тому має повноваження розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 121 КУпАП, які вчиняються на території м. Дніпра.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Позивач в позовній заяві зазначає, що на вул. Криворізькій у м. Дніпрі немає жодного знаку, який забороняє проїзд вантажного транспорту.

Відповідачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанцій не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що знак 3.3. «Проїзд вантажних автомобілів заборонено» дійсно встановлений та діє на вул.Криворізькій у м.Дніпрі, де, згідно постанови про адміністративне правопорушення, позивачем вчинено порушення вимог цього знаку, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд не проаналізував належним чином наявність скоєного позивачем правопорушення, яке мало місце, а всупереч цьому прийняв пояснення позивача як доказ, який має більш вагоме значення, що є неприпустимим в розумінні добросовісного та розсудливого розгляду справи.

Колегія суддів не приймає до уваги таке посилання, оскільки в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, покладається на відповідача.

Таким чином, оскільки встановлених законом доказів вини позивача у вчиненні правопорушення відповідачем не надано, колегія суддів дійшла висновку про протиправність накладення на позивача адміністративного стягнення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 272, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2019 року в адміністративній справі №199/2453/19 (2-а/199/67/19) залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2019 року в адміністративній справі №199/2453/19 (2-а/199/67/19) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак