Справа № 813/3081/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5108/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року, прийняте суддею Карп`як О.О. о 13 годині 00 хвилин у місті Львові, повний текст складений 25.03.2019 року у справі за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , Самбірська міська рада про зобов`язання здійснити знесення самовільно збудованого будинку,-

встановив:

Державна архітектурно будівельна інспекція України (далі позивач, ДАБІ України) звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 ( далі - відповідач), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , Самбірська міська рада Львівської області у якій просить зобов`язати відповідача за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованого будинку на АДРЕСА_1 загальними лінійними розмірами 25,0 м х 15,0м.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року позов задовольнено. Зобов`язано ОСОБА_1 здійснити знесення самовільно збудованого будинку по АДРЕСА_1 загальними лінійними розмірами 25м х 15м з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням цього об`єкта за рахунок ОСОБА_1 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спір є публічно-правовим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018, від 16.05.2018, від 21.11.2018)

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок позапланової перевірки, були прийняті постанови про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, припис та протоколи, які є чинними і не скасовані.

З аналізу правових норм, наведених в судовому рішенні та встановлених обставин справи, позивач правомірно заявив вимоги про знесення самочинно збудованої будівлі, оскільки відповідач у встановлений термін добровільно не виконав вимоги, встановлені в приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2018р. у справі №826/12543/16).

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що відповідно до вимог ч.7 ст.376 ЦК України, для задоволення позову у цій справі необхідно було встановити наявність таких факторів як неможливість перебудови об`єкту, або відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови, чого у цій справі не встановлено (постанова Верховного Суду від 07.09.2018р. у справі №К/9901/14624/18 та від 31.07.2018р. у справі №К/9901/4644/18, К/9901/4646/18).

Не взято до уваги п.п.22, 23, 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. №6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)».

Судом не встановлено чи при здійсненні перевірки ДАБІ, з`ясовано чи мало місце порушення державних санітарних, пожежних, екологічних норм, які б впливали на міцність, надійність та безпеку, як збудованого об`єкту так і сусідніх споруд, не встановлено порушення прав третіх осіб та не вказано чому неможлива перебудова об`єкту.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове.

Самбірська міська рада подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що позивач правомірно заявив вимоги про знесення самочинно збудованої будівлі, оскільки відповідач в установлений термін добровільно не виконала вимоги, встановлені в приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Позивач, ОСОБА_2 відзиву на апеляційну скаргу не подали, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в період з 09.02.2018 по 14.02.2018 на підставі направлення від 06.02.2018 №55/18-пз, головним інспектором будівельного нагляду Ровдич Т.Р. проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: будівництво будинку на АДРЕСА_1 .

Підставою проведення планової (позапланової) перевірки вказано заяву виконавчого комітету Самбірської міської ради від 26.12.2017 р., (вх. № 1013/18/4-56 від 16.01.2018 року).

За результатами позапланової перевірки складено Акт №6/55, відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення пункту п.8.1 та п. 8.3 А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», ст. 7, ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», абз. 2 п.5 «Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт» (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 р. № 747), та п.1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: виконання будівельних робіт проводиться без затвердженої проектної документації без права на виконання будівельних робіт, а також з порушенням протипожежних розривів - відстань від даної будівлі до існуючої споруди становить 0,45 м, що є порушенням Додатку 3,1 п.3,25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Довірена особа забудовника А ОСОБА_3 . Ригус (довіреність від 20.10.2017 року) з актом перевірки ознайомлений (а.с. 14-24).

У зв`язку із виявленням в ході проведення позапланової перевірки порушення п.8.1 та п. 8.3 А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», ст. 7, ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п.1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 2 п.5 Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт» (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 р. № 747), додатку 3,1 п.3,25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», головним інспектором будівельного нагляду Ровдичем Т.Р., складено протоколи №6/55-1, № 6/55-2 від 13.02.2018 про адміністративне правопорушення.

13.02.2018 головним інспектором будівельного нагляду Ровдич Т.Р., винесено Припис № 6/55 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, з вимогою в термін 60 днів з дня отримання даного припису усунути порушення вимог законодавчо зазначені у даному приписі на об`єкті «Будівництво будинку на АДРЕСА_1 області».

06.03.2018 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області повідомлено відповідача, що розгляд справи про адміністративне правопорушення перенесено на 14.03.2018 року о 11:30 год.

14.03.2018 за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності Департаментом державно архітектурно-будівельного контролю у Львівській області прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення № 27/6/18-ф/пз, відповідно до якої ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8670,0 гривень.

Відповідач сплатила штраф в повному обсязі в добровільному порядку, що підтверджується копією квитанції № ПН 495392. (а.с.84).

У період з 23.04.2018 по 05.05.2018 позивачем було проведено ще одну позапланову перевірку будівництва будинку на АДРЕСА_1 .

За результатами зазначеної перевірки позивачем складено акт № 6/241, в якому зазначено, що на час проведення перевірки ОСОБА_1 , не виконала вимоги припису від 13.02.2018 №6/55, підтверджуючі документи щодо виконання припису не надано.

Також складено протокол про адміністративне правопорушення від 04.05.2018 за фактом порушення ОСОБА_1 , абз.3 п.14 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2017 №553.

18.05.2018 за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності Департаментом державно архітектурно-будівельного контролю у Львівській області прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення № 50/6/18-ф/пз, відповідно до якої ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,0 гривень.

ОСОБА_1 штраф в розмірі 6800, 00 грн., сплатила в повному обсязі в добровільному порядку, що підтверджується копією квитанції № 32416227 (а.с.45).

У зв`язку із не виконанням відповідачем в установленні строки, вимог встановлених у приписі, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку зобов`язавши відповідача за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованого будинку на АДРЕСА_1 області загальними лінійними розмірами 25,0 м х 15,0м, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України від 20 травня 1999 № 687-XIV «Про архітектурну діяльність» (далі - Закон № 687-ХІV) для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

За змістом статті 41 Закону України від 17 лютого 2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Аналіз наведених вище положень частини першої статті 38 Закону № 3038-VI у взаємозв`язку з нормами частини першої статті 41 цього ж Закону дає підстави для висновку про те, що в разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, орган державного архітектурно-будівельного контролю уповноважений видати припис про усунення порушень. Цей припис є обов`язковою передумовою для можливості контролюючого органу звернутися до суду на підставі частини першої статті 38 цього Закону у зв`язку з його невиконанням.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю діє як суб`єкт владних повноважень послідовно, в чітко визначеному порядку. Зокрема, такий орган, наділений контролюючими функціями, видає припис, який є обов`язковим до виконання і може бути оскаржений до суду. Оскільки дії щодо видання припису є публічно-правовими, то й подальше звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта зумовлено правовідносинами публічно-правового характеру.

Згідно із частиною першою статті 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

2) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Як було зазначено вище, частиною першою статті 38 Закону № 3038-VI передбачено, що в разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Отже, позов про знесення самочинно збудованого об`єкта містобудування може бути пред`явлено органом державного архітектурно-будівельного контролю до суду в разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимог, встановлених у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно із частиною другою статті 38 Закону № 3038-VI за рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних зі знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво. У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Статтею 5 Закону України від 16 листопада 1992 року № 2780-XII «Про основи містобудування» (далі - Закон № 2780-XII) передбачено, що при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені, зокрема, розробка містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил; розміщення і будівництво об`єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об`єктів.

Згідно зі ст. 7 Закону № 2780-ХІІ державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 18 Закону № 2780-XII будівництво об`єктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних Рад.

Положеннями ст. 9 Закону України від 20 травня 1999 року № 687-XIV «Про архітектурну діяльність» встановлено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальним ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів.

За положеннями ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України - житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим, або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням об`єкта нерухомості до попереднього стану.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що під час проведення ОСОБА_1 будівництва будинку на АДРЕСА_1 , у неї були відсутні будь-які дозвільні документи на проведення такого будівництва. При цьому, факт самочинного будівництва не заперечується відповідачкою, що підтверджується сплатою штрафів на виконання постанов про притягнення її до адмінвідповідальності за порушення у сфері містобудівної діяльності. Постанови, приписи та протоколи, винесені Інспекцією, є чинними та не скасованими. Доказів про те, що відповідачем вживались заходи з метою усунення зазначених у приписах порушень, ОСОБА_1 не надано.

Таким чином, у відповідача відсутня проектна документація дозвільного і декларативного характеру на початок виконання підготовчих та будівельних робіт з будівництва спірного будинку на АДРЕСА_1 , чим допущено відповідачем істотні порушення будівельних норм і правил. Здійснення будівництва без отримання вихідних даних (містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, технічних умов, завдання на проектування) унеможливлює зобов`язання відповідача провести перебудову об`єкта самочинного будівництва.

У постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі № 1527/14472/12 та від 16.10.2018 у справі № 826/12543/16 наведено аналогічні правові висновки.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у справі №813/3081/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повний текст судового рішення виготовлено 25.06.2019 року