Справа № 135/600/19
Суддя: Волошина Т. В.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/600/19
Провадження № 2-а/135/16/19
РІШЕННЯ

іменем України

26.06.2019 Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошиної Т.В.,

з участю секретаря Ступак Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області та просила скасувати постанову серії НК № 030162 від 12 квітня 2019 року про накладення на неї адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

На обґрунтування своїх вимог повідомила, що згідно з оскаржуваною постановою її визнано винною в порушенні правил дорожнього руху, а саме пп. «б» п. 9.2 ПДР та пп «ґ» п. 2.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. В постанові зазначено, що 12.04.2019 о 02 год. 40 хв, на 55 кілометрі автодороги Київ - Одеса, водій керував транспортним засобом під час зміни смуги руху не користувався світловими показчиками повороту, не мав при собі полісу обов`язкового страхування. Вона повністю визнає себе винною в тому, що сіла за кермо автомобіля Хюндай Акцент 12.04.2019 без наявності полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, проте не визнає себе винною у вчинені адміністративного правопорушення, яке полягає у не користуванні світловими показчиками повороту під час зміни смуги руху. 12.04.2019 об 02 год. 40 хв вона не змінювала смуги руху без включення світлових показчиків, однак працівник поліції не повно дослідив всі обставини справи після зупинки автомобіля та з`ясувавши, що у неї відсутній поліс, вирішив, що на неї можливо накласти стягнення за будь-що. Вважає, що оскаржувана постанова порушує її права, визначені ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою, доки її вину не буду доведено в законному порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представником відповідача - Орловим О.С. надіслано до суду відзив, в якому він позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить відмовити в їх задоволенні. Вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам КУпАП, при її винесенні поліцейський діяв на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України. Обставини, зазначені позивачем в адміністративному позові не відповідають дійсності, та є намаганням останнього уникнути від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлені наступні обставини.

12.04.2019 поліцейським взводу № 2 роти № 2 БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області Прокопенко Т.О. винесено постанову серії НК № 030162, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , 12.04.2019 о 02.40 год, на 59 км автодороги Київ - Одеса, керуючи транспортним засобом, марки «Hyondai Accent», д.н.з НОМЕР_1 , під час зміни смуги руху не користувалася світловими покажчиками повороту, та не мала при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє

виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для зупинки позивача слугувало невиконання ним вимог п.п. «б» п. 9.2 ПДР, а саме неподання водієм сигналу світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням.

Згідно з п.2 ч.1 ст.32 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи у таких випадках якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Пунктом 2.4 ПДР, передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до підпункту ґ пункту 2.1. ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Згідно зі ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з-поміж вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Тобто, стягнення накладається за більш серйозне правопорушення з-поміж вчинених, і вимоги даної статті не зобов`язують інспектора притягувати до відповідальності особу за всі вчинені правопорушення.

В даному випадку відповідач виявив факт вчинення позивачем порушення вимог ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП. Тому поліцейський як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження дійшов до висновку про притягнення позивача до

адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Жодним нормативно-правовим актом не передбачено право поліцейського вимагати відповідні документи у водія виключно якщо особа вчинила правопорушення та покарана за це.

Отже, поліцейський правомірно зупинив позивача та правомірно вимагав у позивача пред`явити відповідні документи.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до законом (стаття 245).

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що після час зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, з приводу порушення вимог п.п. «б» п. 9.2 ПДР, остання на вимогу поліцейського не пред`явила для перевірки поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Дана обставина визнається самим

позивачем, який про це сам вказує в позовній заяві.

Таким чином, суд вважає доведеним факт порушення позивачем вимог пункту 2.4 ПДР.

При цьому, згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вказані факти повністю спростовують викладені позивачем в адміністративному позову обставини про відсутність факту вчинення ним правопорушення та неправомірні дії відповідача.

Натомість відповідачем доведено правомірність винесення спірного рішення про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн, та дотримано передбаченої законом процедури та порядку винесення рішення.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає що спірна постанова прийнята поліцейським в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а позивачем не надано жодного доказу на обґрунтування своїх вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 283, 289, 247, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 100, 241, 242, 243-246 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області про скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя