Справа № 804/3526/16
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 червня 2019 року Справа № 804/3526/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лозицької І.О., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 про скасування наказу, поновлення на посаді та виплати грошового забезпечення, -

ВСТАНОВИВ:
10.01.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , заявник) з заявою про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, в якій він просить суд:

- зобов`язати Військову частину - польова пошта НОМЕР_1 подати звіт про виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 року, справа № 804/3526/16;

- за результатами розгляду поданого звіту винести ухвалу про накладання штрафу на командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 половину накладеного штрафу.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначив, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 року, яка набрала законної сили, був задоволений його уточнений адміністративний позов до Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 про скасування наказів, поновлення на посаді та виплати грошового забезпечення. Також за поясненнями заявника, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 24.05.2018 року на підставі заяви ОСОБА_1 було відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 804/3526/16, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 05.09.2017 року. Однак, на цей час відповідачем не виконано жодного з пунктів резолютивної частини постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 року.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2019 року по справі № 804/3526/16, провадження № 36вр-19/804/3526/16, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 з посади, був проведений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до довідки начальника відділу з організаційного забезпечення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року адміністративну справу № 804/3526/16 після розгляду суддею ОСОБА_3 було передано судді Лозицькій І.О. для розгляду заяви № 36вр-19/804/3526/16 про зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення.

Суд, вивчивши доводи заявника, проаналізувавши норми чинного законодавства України, вказує наступне.

20.06.2017 року Дніпропетровський окружним адміністративним судом був задоволений частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 про скасування наказу, поновлення на посаді та виплати грошового забезпечення, визнано протиправним та скасовано наказ Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 281 від 26.02.2016 року, визнано протиправним та скасовано пункт 7 наказу Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.03.2016 року № 91, визнано протиправним та скасовано наказ Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 504 від 10.04.2016 року, визнано протиправним та скасовано п. 1.1 наказу Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.05.2016 року № 162, поновлено майора юстиції ОСОБА_1 на посаді помічника командира бригади з правової роботи начальника юридичної групи Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , у списках особового складу та всіх видів забезпечення з 27.05.2016 року, стягнуто з Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, постанову в частині поновлення ОСОБА_1 та стягнення на його користь грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання, у задоволенні інших вимог відмовлено.

05.09.2017 року по адміністративній справі був виданий виконавчий лист, в якому зазначено, що судове рішення не набрало законної сили, але підлягає негайному виконанню в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та стягнення на його користь грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до 21.06.2020 року.

За поясненнями заявника, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 24.05.2018 року на підставі заяви ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 804/3526/16, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 05.09.2017 року. Проте, станом на момент звернення до суду із заявою від 10.01.2019 року про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, судове рішення не виконане.

Також в матеріалах справи наявна копія зазначеної вище постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 24.05.2018 року, ВП № 56470959.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Аналіз вищевикладеного вказує, що наведені процесуальні приписи не є імперативними, передбачають диспозитивну поведінку суду щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, суд зазначає, що рішення суду в адміністративній справі, що набрало законної сили є обов`язковим до виконання. А постанова суду від 20.06.2017 року в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та стягнення на його користь грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць, відповідно до вимог ст. 371 КАС України, підлягає негайному виконанню.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Цей принцип знайшов подальше закріплення і у нормах КАС України, зокрема, у ст. 14 КАС України, в якій зазначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2003 від 03.01.2003 року, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та забезпечує ефективне поновлення в правах, яке неможливе без виконання судового рішення в різних видах судочинства.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, суд зазначає, що у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, у п. 40 зазначається, що, зокрема, право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Відповідно до пунктів 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про, зокрема, присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Водночас, за поясненнями заявника, державним виконавцем було відкрите виконавче провадження. Відтак, з урахуванням обставин, викладених вище, та доказів, доданих до заяви, судом встановлено, що постанова суду від 20.06.2017 року, винесена в адміністративній справі, перебуває на стадії примусового виконання. А для цього встановлена спеціальна процедура, визначена Законом України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню.

При цьому, у розділі Х вищевказаного Закону, визначений порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби. Зокрема, у ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Тому, у випадку, якщо заявник не погоджується з бездіяльністю державного виконавця, він не позбавлений права оскаржувати таку бездіяльність в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

З приводу вимог заявника про винесення ухвали про накладання штрафу на командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 половини накладеного штрафу, за результатами поданого звіту, є передчасними та не можуть бути вирішені на майбутнє, тобто до розгляду та вирішення заяви про зобов`язання відповідача у встановлений судом строк подати звіт про виконання судового рішення, подання звіту суб`єктом владних повноважень та його розгляду.

Враховуючи вищевикладене, оскільки, законом встановлений певний порядок примусового виконання судового рішення, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», та оскарження дій або бездіяльності державного виконавця, така заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 про скасування наказу, поновлення на посаді та виплати грошового забезпечення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня її складання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька