Справа № 520/1070/19
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 р. м. ХарківСправа № 520/1070/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Гуцала М.І.,

Суддів: Донець Л.О. , Бенедик А.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2019, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О. (повний текст складено 25.02.19) по справі № 520/1070/19

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (далі по тексту відповідач), в якій просив зобов`язати Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді - 31422 грн. 33 коп., на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області10.08.2018 року №04-52/466 без обмеження граничного розміру, з 01 січня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 позов задоволено.

Зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді - 31422 грн. 33 коп., на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області 10.08.2018 №04-52/466 без обмеження граничного розміру з 01 січня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій стверджує про його незаконність та необгрунтованість, а також неправильне застосування судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає доводи щодо здійснення перерахунку довічного грошового утримання позивачу з 01.08.2018 з урахуванням складових, встановлених чинним законодавством.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2019 про призначення справи до розгляду, справа була розглянута колегією суддів в порядку письмового провадження. З врахуванням вимог ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення є дата складання його повного тексту. Повний текст постанови суд апеляційної інстанції складає з дотриманням строків, визначених ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 22.06.1987 по 30.09.2016 працювала на посаді судді Фрунзенського районного суду м. Харкова. На підставі постанови Верховної Ради України від 08.09.2016 № 1515-VIII, у зв`язку з поданням позивачкою заяви про відставку у відповідності до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI, наказом Фрунзенського районного суду м. Харкова № 02-03/74 від 30.09.2016 ОСОБА_1 було відраховано зі штату суду.

З 16.10.2016 року позивачка перебуває на обліку в Шевченківському об`єднаному управлінні ПФУ м. Харкова та отримує довічне грошове утримання у розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Відповідно до довідки виданої ДСА в Харківській області № 04-52/466 від 10.08.2018 заробітна плата позивача, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 31422,33 грн., в тому числі: оклад - 17 620,00 грн., надбавка за вислугу років - 12334,00 грн., інші виплати, які враховуються при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання - 1468,33 грн.

15.08.2018 позивач звернувся з заявою до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання від заробітної плати з 01 січня 2018 року, до якої було долучено довідку про заробітну плату від 10.08.2018 № 04-52/455 ТУ ДСА в Харківській області.

Відповідачем перерахунок довічного грошового утримання було здійснено з 01.08.2018, проте без урахування всіх складових зазначених в довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області 10.08.2018 року №04-52/466.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності здійсненого перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

З матеріалів справи встановлено, що 15.08.2018 разом з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачем подано до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області 10.08.2018 №04-52/466, відповідно до якої заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 31422, 33 грн, у тому числі: оклад 17620 грн., надбавка за вислугу років (70%) 12334 грн., інші виплати, які враховуються при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання (1/12) 1468, 33 грн. Вказана довідка містить примітку, згідно до якої суддям до відпустки надається допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу - 17620 грн. Таким чином, згідно довідки №04-52/466 інші виплати, які враховуються при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання (1/12) - допомога на оздоровлення.

Відповідачем, на підставі зазначеної довідки здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, виходячи з розміру заробітної плати, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, у розмірі 29954 грн., яка складається із окладу 17620 грн. та надбавки за вислугу років (70%) 12334 грн.

Право позивача на виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у розмірі суддівської винагороди суддів, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання, і працюють у тому самому суді, в межах даної справи не оспорюється.

Свої дії відповідач обгрунтовує тим, що допомога на оздоровлення, відповідно до приписів чинного законодавства, не є складовою, що входять в обчислення суддівської винагороди та відповідно щомісячного довічного грошового утримання судді, а тому не підлягає врахуванню при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Разом з цим, здійснення перерахунку з 01.08.2019 відповідач обгрунтовує тим, що 22.07.2018 набув чинності Закон України № 2415 від 15.05.2018 року "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", яким внесено зміни до Закону № 1774-VIII, зокрема в абз. 2 п.3 розділу II слово та цифри « 1600» гривень» замінено словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року». Таким чином, саме з 22.07.2018 змінився розмір грошового забезпечення працюючих суддів, а тому відповідно до п. 4 розділу ІІ Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці визначений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за № 200/14891)( далі - Порядок № 3-1), перерахунок щомісячного грошового довічного утримання проводиться з 01.08.2018 ( з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою).

Перевіряючи відповідність здійсненого перерахунку позивачу щомісячного грошового утримання на відповідність критеріям ст. 2 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Статтею 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI (чинної, на момент подання позивачем заяви про звільнення з посади судді у відставку) встановлено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII (чинної, на момент звернення до пенсійного фонду з відповідною заявою про здійснення перерахунку), суддівська винагорода регулюється цим Законом, та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

За нормами статті 136 Закону № 1402 та статті 134 Закону № 2453 суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Відповідно до ст. 141 Закону № 2453 судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII встановлено, після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Отже, враховуючи вимоги Закону № 1402-VIII, судді у відставці виплачується за його вибором щомісячне довічне грошове утримання, у максимальному розмірі 90% заробітної плати (суддівської винагороди) судді, яка обчислюється з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Тобто, розмір довічного грошового утримання безпосередньо пов`язаний із розміром суддівської винагороди.

Таким чином, законодавством, чинним, як на момент звільнення позивача у відставку, так і на час звернення до пенсійного фонду з відповідною заявою про здійснення перерахунку, був передбачений чіткий перелік складових, що входять в обчислення суддівської винагороди та відповідно щомісячного довічного грошового утримання судді.

При цьому, матеріальна допомога на оздоровлення до складу суддівської винагороди не входить.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку не підлягають застосуванню приписи ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно яких отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, оскільки приписи вказаних норм можуть бути враховані у разі призначення позивачу пенсії, а не довічного грошового утримання. Порядок обчислення довічного грошового утримання не регулюється зазначеними законами, а чітко визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», який є спеціальним Законом і не пов`язує розмір складових суддівської винагороди, що враховуються при обчисленні щомісячного грошового утримання судді зі сплатою страхових внесків.

Отже, правові підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення відсутні.

Також, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання позивача на рішення Конституційного Суду України № 8-рп/2005 від 11.05.2005, № 3-рп від 03.06.2013 № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 року, оскільки зазначені рішення стосуються гарантій незалежності та матеріального забезпечення суддів та не стосуються включення матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної оплачуваної відпустки у складову суддівської винагороди та розрахунку довічного грошового утримання судді.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності законних підстав для включення допомоги на оздоровлення у довічне грошове утримання судді. При цьому, особливість пенсійного забезпечення судді, полягає, зокрема, в тому, що для розрахунку довічного грошового утримання судді включаються не всі складові заробітної плати, з яких сплачуються страхові внески.

Отже, оскільки матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, не включивши вказану складову до перерахунку пенсії, діяв на підставі приписів чинного законодавства. А тому позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням вказаної складової задоволенню не підлягають.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 592/7834/17, від 09 листопада 2018 року у справі № 730/567/17, від 23 листопада 2018 року у справі № №727/4730/17, та є обов`язковою до врахування, відповідно вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з цим, колегія суддів вважає безпідставним здійснення позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання виходячи з розміру заробітної плати, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, 29954 грн., саме з 01.08.2018, з наступних підстав.

22.07.2018 набув чинності Закон України від 15.05.2018 N 2415-VIII "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", яким внесено зміни до Закону України від 06.12.2016 N 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", зокрема в абзаці другому пункту 3 розділу II слово та цифри "1600 гривень" замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".

Таким чином, відповідно до абзаці другому пункту 3 розділу II Закону України від 06.12.2016 N 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" в новій редакції, до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року

Отже, вказаною нормою встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня календарного року, застосовується починаючи з 1 січня 2017 року.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо застосування вказаної норми з 22.07.2018 з посиланням на те, що закони не мають зворотньої дії в часі, оскільки в даному випадку зазначеною вище нормою права чітко встановлена ретроспективна дата, з якої застосовується нова розрахункова при визначенні суддівської винагороди.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік» для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становив 1600 гривень.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року встановлено в розмірі 1762 гривні.

З огляду на зазначене, з 1 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, - 1762 гривні.

Згідно п. 3 розділу 2 вказаного Порядку 3-1 звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до пункту 2 розділу III Порядку № 3-1 до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Пунктом 4 розділу ІІ Порядку № 3-1 встановлено, що перерахунок щомісячного грошового довічного утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Разом з тим, частина 4 ст. 142 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» здійснення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни розміру складових суддівської винагороди діючого судді, не містить відповідні часові обмеження, які фактично позбавляють особу на реалізацію права отримання належного розміру грошового утримання за один місяць.

Вирішуючи спірні правовідносини щодо визначення часу, з якого зобов`язаний орган Пенсійного фонду здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, колегія суддів виходить з приписів ч. 3 ст. 7 КАС України, згідно яких у разі невідповідності правового акта закону України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Відповідно, зважаючи на імперативні приписи ч. ст. 142 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» щодо здійснення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового з часу змін розміру складових суддівської винагороди діючого судді, а не з часу, визначеного Пенсійним фондом України, колегія суддів не застосовує норми пункту 4 розділу ІІ Порядку № 3-1.

Отже, враховуючи, що розмір складових суддівської винагороди судді змінився з 01.01.2018, перерахунок щомісячного грошового довічного утримання повинен проводиться теж з 01.01.2018.

Таким чином, здійснивши перерахунок щомісячного грошового довічного утримання позивача з 01.08.2018 відповідач діяв всупереч приписам чинного законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді з 01 січня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Отже, переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що через неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позову.

Відповідно до статті 322 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку скасування або зміни судового рішення в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку щодо часткового задоволення позовних вимог та апеляційної скарги, зважаючи на вимоги ст. 139 КАС України, понесені позивачем витрати у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції (сплата судового збору) підлягають частковому відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача 960,50 грн. (384, 20 грн. за подачу позовної заяви + 576, 30 грн. за подання апеляційної скарги).

Керуючись ст.ст. 139, 243, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 року по справі № 520/1070/19- скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018, виходячи із нових розмірів складових суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, а саме: оклад - 17620 грн 00 коп. та надбавка за вислугу років - 12334 грн. 00 коп., з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, 4 під., ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 960 (дев`ятьсот шістдесят) грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, з врахуванням вимог ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець А.П. Бенедик

Повний текст постанови складено 01.07.2019.