Справа № 520/11564/18
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 червня 2019 року

Київ

справа №520/11564/18

адміністративне провадження №К/9901/16870/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Саприкіної І.В., Чиркіна С.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2019 року

у справі № 520/11564/18

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова

про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі - УПФУ в Московському районі м. Харкова), в якому просив суд: визнати неправомірними дії УПФУ в Московському районі м. Харкова, виражені у відмові здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності із заробітної плати, одержаної за період з 15 по 30 березня (за 16 днів) згідно з довідкою №1424 від 01 листопада 2007 року, наданою Головним управлінням Міністерства надзвичайних справ України в Київській області (далі - ГУ МНС в Київській області); зобов`язати УПФУ в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності згідно з довідкою №1424 від 01 листопада 2007 року про одержану заробітну плату, надану ГУ МНС в Київській області за період з 15 по 30 березня (за 16 днів) відповідно законодавства.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року по справі №520/11564/18 адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії УПФУ в Московському районі м. Харкова, що виражені у відмові здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності із заробітної плати, одержаної за період з 15 по 30 березня (за 16 днів) згідно з довідкою №1424 від 01 листопада 2007 року, наданою ГУ МНС в Київській області. Скасовано рішення УПФУ в Московському районі м. Харкова у протоколі №157888/38, яким відмовлено позивачу в перерахунку пенсії із суми заробітної плати, отриманої за роботу у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за березень 1987 року згідно з довідкою №1424 від 01 листопада 2007 року, виданою ГУ МНС в Київській області. Зобов`язано УПФУ в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності згідно з довідкою №1424 від 01 листопада 2007 року про одержану заробітну плату, наданою ГУ МНС в Київській області за період з 15 по 30 березня (за 16 днів) 1987 року з моменту звернення (з квітня 2018 року). В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2019 року апеляційну скаргу УПФУ в Московському районі м. Харкова задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року по справі № 520/11564/18 скасовано в частині задоволення позовних вимог судом першої інстанції. Прийнято в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року по справі №520/11564/18 залишено без змін.

10 червня 2019 року позивачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2019 року.

Предметом розгляду цієї справи є оскарження фізичною особою дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо перерахунку пенсії.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Аналіз наведених норм в контексті правовідносин, що є предметом дослідження, свідчить про те, що в даному випадку оскаржується рішення суду, постановлене в справі незначної складності.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 328 КАС України встановлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Вищенаведене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржується судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до ч. "с" ст.7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей. Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до ст. 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) 19 грудня 1997 року, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Аналогічні правові позиції викладені в ухвалах Верховного Суду у справі №0940/1790/18 від 14 травня 2019 року, у справі №2340/4593/18 від 16 травня 2019 року, у справі № 0940/1759/18 від 17 травня 2019 року.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 328, 333 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2019 року у справі №520/11564/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В. Желєзний

Судді І.В. Саприкіна

С.М. Чиркін