Справа № 804/3516/18
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 липня 2019 року Справа № 804/3516/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

судді Златіна Станіслава Вікторовича

при секретарі судового засідання Піскун Я.

за участі представника позивача - Петренко Д.О.

представника відповідача 1 - не з`явився

представника відповідача 2 - Юрченко В.А.

розглянувши відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мезон" про закриття провадження у адміністративній справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстер» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Мезон» про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також стягнення у дохід держави коштів, отриманих за нікчемними право чинами, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить:

-визнати договір купівлі-продажу від 22.05.2015 року №503, укладений між ТОВ "Майстер" () та ТОВ "МЕЗОН" () недійсними, який вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства;

-визнати договір купівлі-продажу від 22.05.2015 року №504, укладений між ТОВ "Майстер" () та ТОВ "МЕЗОН" () недійсними, який вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства;

-стягнути з ТОВ "МЕЗОН" () в дохід держави все майно одержане за договором купівлі-продажу від 22.05.2015 року №503, укладений між ТОВ "Майстер" () та ТОВ "МЕЗОН" ();

-стягнути з ТОВ "Майстер" () на користь ТОВ "МЕЗОН" () все майно одержане за договором від 22.05.2015 року №503, укладений між ТОВ "Майстер" () та ТОВ "МЕЗОН" ();

-стягнути з ТОВ "МЕЗОН" () в дохід держави все майно одержане за договором купівлі-продажу від 22.05.2015 року №504, укладений між ТОВ "Майстер" () та ТОВ "МЕЗОН" ();

-стягнути з ТОВ "Майстер" () на користь ТОВ "МЕЗОН" () все майно одержане за договором від 22.05.2015 року №504, укладений між ТОВ "Майстер" () та ТОВ "МЕЗОН" ().

Ухвалою суду від 29.05.2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 26.03.2019 року справу прийнято до розгляду суддею Златіним С.В.

01.03.2019 року відповідачем -2 (ТОВ «Мезон») подано клопотання про закриття провадження у адміністративній справі, оскільки остання не підсудна адміністративному суду.

Клопотання мотивовано тим, що податковий орган у спірних правовідносинах не здійснює владних управлінських функцій. Предметом спору є визнання недійсними двої договорів, які укладені суб`єктами господарювання - відповідачами. Оскаржувані договори жодних чином на стосуються податкового боргу платника податку, ані відносин позивача з відповідачем -1 (ТОВ «Майстер»), а були вчинені виключно при здійсненні відповідачами господарської діяльності.

Відповідач - 2 також наголошує на тому, що право податкового органу подати позов згідно п.п.20.1.30 п.20.1 ст. 20 ПК України не означає, що позовна заява повинна бути подана останнім саме до адміністративного суду. Відповідач -2 посилається на підсилення своєї позиції на постанову Верховного Суду від 27.03.2018 року по справі № 820/2063/16.

Позивач у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про закриття провадження у адміністративній справі, вказуючи на те, у спірних правовідносин останній здійснює саме владні управлінські функції. Право на подання даної позовної заяви саме до адміністративного суду передбачено п.п.20.1.30 п.20.1 ст. 20 ПК України.

Відповідач -1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, пояснень стосовно клопотання Відповідача -2 не надав.

Суд вивчивши клопотання ТОВ «Мезон» про закриття провадження у адміністративній справі, встановив наступне.

У відповідності до п.5 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: за зверненням суб`єктів владних повноважень у випадках, коли право на звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такого суб`єкту законом.

Згідно вимог ч.4 ст. 5 КАС України, суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Пунктом 5 частини 4 статті 46 КАС України передбачено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами в адміністративній справі лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень в інших випадках, коли право на звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України державні органи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначаються Податковим кодексом України.

Враховуючи наведене, контролюючі органи, реалізовуючи функцію здійснення податкового контролю, можуть звертатися до адміністративного суду з позовом до юридичних осіб, які не є суб`єктами владних повноважень, тільки у випадках, прямо передбачених законами України.

Згідно з підпунктом 20.1.30 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюванних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

Відтак, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо визнання оспорюванних правочинів недійсними (як то у випадках ухилення від сплати податків, тощо) та щодо застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами, зокрема, шляхом подання позовів до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб.

Таким чином, вимоги податкового органу про визнання правочинів, укладених господарюючими суб`єктами, недійсними підлягають розгляду адміністративними судами за правилами Кодексу адміністративного судочинства, оскільки такий спір є публічно-правовим та походить з компетенції органів Державної фіскальної служби здійснювати податковий контроль.

Аналогічну позицію займає Верховний Суд у постанові від 04.12.2018 року по справі № 2а-0770/2203/12 (номер у реєстрі судових рішень 78325897)

Судом відхиляються посилання Відповідача - 2 на постанову Верховного Суду від 27.03.2018 року по справі № 820/2063/16, оскільки предметом спору у вказаній адміністративній справі були правовідносин стосовно надання дозволу податковому органу на проведення перевірки, а не правовідносин щодо визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності договорів, передбачених статтею 208 Господарського кодексу України.

На підставі викладеного, суд відмовляє у задоволенні клопотання про закриття провадження у адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 238, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Мезон" про закриття провадження у адміністративній справі від 01.03.2019 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили у порядку та у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін
З оригіналом згідно

Помічник судді Лісна А.М.