Справа № 805/2909/18-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 р. Справа№805/2909/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Арестової Л.В., суддів Бабіча С.І., Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (місце знаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25, код ЄДПРОУ: 42171400) про перегляд справи за виключними обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26 квітня 2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Костянтинівського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення №6109/02/07-46 від 28.03.2018 року відповідача, яким позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії.

- зобов`язати відповідача провести з 01.10.2017 року перерахунок та виплату позивачу пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

- стягнути з відповідача суми пенсії які були недоотримані внаслідок не перерахунку пенсії з 01.10. 2017 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Костянтинівського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року у справі № 805/2909/18-а залишено без змін.

27 травня 2019 позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року за виключними обставинами.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що він має право на призначення та виплату пенсії, відповідно до п. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року з 25 квітня 2019 року. За твердженням позивача, висновки суду у справі № 805/2909/18-а обґрунтовано тим, що положення п. 3 ст. 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, постанови Кабінету Міністрів від 15 листопада 2017 року № 851, поширюється на осіб, які відповідають таким критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї;

2) така участь особи відбувалася під час проходження дійсної строкової служби;

3) така участь особи призвела до її інвалідності.

На час участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка призвела до інвалідності, позивач дійсну строкову службу не проходив.

Водночас позивач зазначає, що рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) від 25.04.2019 вирішено визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю; словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, яким проти задоволення позову заперечував. Вказував, що рішення Другого сенату Конституційного суду України від 25.04.2019 року № 1-р(ІІ)/2019 не містить положень щодо порядку його виконання. Після внесення відповідних змін до частини 3 ст. 59 Закону № 796 та пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосування ядерної зброї під час проходження служи (незалежно від того, чи не була це строкова служба) набудуть право на обчислення розміру пенсії відповідно до частини 3 ст. 59 Закону України № 796. Враховуючи зазначене, вказує, що розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено та виплачується згідно з діючим законодавством України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 відкрито провадження за виключними обставинами за заявою ОСОБА_1 та призначено судове засідання для розгляду заяви на 13 червня 2019 року.

13 червня 2019 року відкладено розгляд заяви на 26 червня 2019 року.

Позивач 28 травня 2019 року надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в відзиві на адміністративний позов надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , з 14 травня 1977 року по 06 червня 1979 року проходив дійсну строкову військову службу.

З 03 червня 1987 року по 12 липня 1987 року був призваний на навчальні збори та у складі військової частини № 53893 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач віднесений до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, яке пов`язано з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Перебуває на обліку в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії по інвалідності на підставі ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

19 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, яку просив обчислювати відповідно до абз. 3 ст. 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року №851 - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Листом Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 28 березня 2018 року № 6109/02/07-46 вказано, що оскільки позивач під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не проходив строкову службу, пенсія згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не перераховується з п`ятикратного розміру заробітної плати.

Позивач не погоджуючись із відмовою перерахунку пенсії звернувся до суду з позовом.

Як вже зазначено судом, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року у справі № 805/2909/18-а, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У вказаному рішенні суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову у зв`язку з тим, що відповідно до абз. 3 ст. 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, постанови Кабінету Міністрів від 15 листопада 2017 року № 851, поширюється на осіб, які відповідають таким критеріям:1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; 2) така участь особи відбувалася під час проходження дійсної строкової служби; 3) така участь особи призвела до її інвалідності.

На час участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка призвела до інвалідності, позивач дійсну строкову службу не проходив, а був призваний на спеціальні військові збори та у складі військової частини № 73413 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. З огляду на наведене орган Пенсійного фонду дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для застосування щодо позивача абз. 3 ст. 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, постанови Кабінету Міністрів від 15 листопада 2017 року № 851, та, відповідно, обчислення його пенсії на підставі вказаних норм. Суб`єкт владних повноважень діяв в межах наданої компетенції відповідно до вимог законодавства і не порушив права та законні інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року у справі №805/2909/18-а суд дійшов висновку, що оскільки позивач на час участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка призвела до інвалідності, дійсну строкову службу не проходив, а був призваний на навчальні збори у складі військової частини та вже отримує пенсію на підставі іншого закону - Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому положення п. г ч. 1 ст. 3 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо нього застосуванню не підлягають.

Зазначена вище правова позиція, також викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 11 грудня 2018 року по справі № 822/1346/18, від 06 березня 2019 року по справі № 2540/2495/18, від 23 квітня 2019 року по справі № 822/1311/18, від 24 квітня 2019 року по справі № 806/1867/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас, 25.04.2019 року Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) (№ 1-р(II)/2019), яким вирішено:

1) визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю;

2) словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до ст. 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 року № 2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, вимога ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби втратила чинність з 25.04.2019 року, тому суд, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача вважає, що слід застосувати ч. 2 ст. 9 КАС України, і зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії по інвалідності, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року), саме з 25 квітня 2019 року.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд, також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, з урахуванням рішення Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19 (№ 1-р(II)/2019), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-XII зі змінами, суд вважає, що позивач отримав право на перерахунок пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з 25.04.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст. 9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказу.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Таким чином, визнання неконституційними рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) від 25.04.2019, словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, які було застосовано судом при вирішенні справи є виключною обставиною для перегляду рішення суду.

Статтею 1 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII(далі Закон № 796-XII) встановлено мету та основні завдання цього Закону, а саме, що він спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Тобто, метою Закону є захист громадян, які постраждали внаслідок: Чорнобильської катастрофи; інших ядерних аварій та випробувань; військових навчань із застосуванням ядерної зброї.

Статтею 59 Закону № 796-XIIв редакції Закону № 231-V від 05 жовтня 2006 року передбачалось, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону, або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Тобто, до внесення змін Законом № 2148-VIII від 03 жовтня 2017 року частина третя статті 59 Закону № 796-XII регулювала порядок обчислення пенсії тільки однієї категорії осіб, а саме: осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Законом № 2148-VIII від 03 жовтня 2017 року статтю 59 Закону № 796-XII викладено в такій редакції: Пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону. Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно достатті 54 цього Закону. Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що законодавець, вносячи зміни до частини третьої статті 59 Закону № 796-XII, розширив перелік категорій осіб, на які вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аварій та випробувань та у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї (під час проходження дійсної строкової служби).

Так, частина друга статті 59 Закону № 796-XII урегульовує порядок призначення пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та набули інвалідність, відповідно до якої цим особам за їх бажанням пенсії можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

За змістом статті 10 Закону № 796-XII до осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС належать не тільки військовослужбовці, а враховуючи, що стаття 59 Закону регулює пенсії саме військовослужбовців, логічним є висновок про те, що частина 3статті 59 Закону визначає порядок призначення пенсії серед інших особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, саме під час проходження дійсної строкової служби.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що для отримання пенсії за ч. 3 статті 59 Закону № 796-XII особі необхідно відповідати таким критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї;

2) участь особи відбувалась під час проходження дійсної строкової служби;

3) особа набула інвалідність внаслідок вищевказаної участі.

У той же час словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду № 1-р(II)/2019 від 25.04.2019.

Так, відповідно до довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 13327 від 09 березня 2006 року підтверджено, що позивач з 03 червня 1987 року по 12 липня 1987 року був призваний на учбові збори та у складі військової частини № 53893 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.12,13).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 27 травня 2003 року, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно зі вкладкою № НОМЕР_3 позивач був учасником ліквідації наслідків на ЧАЄС.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 20 грудня 2013 року ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи.

Відповідно до виписки із акту огляду МСЕК до довідки серії 10 ААА ОСОБА_1 має 2 групу інвалідності та вказано як причину інвалідності виконання обов`язків військової служби по ЛПА на ЧАЭС.

Таким чином, оскільки позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час учбових зборів, суд дійшов висновку, з урахуванням рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-14/2019(402/19, 1737/19) від 25.04.2019 року про те, що частина третьої статті 59 Закону № 796-XII на нього розповсюджується з 25.04.2019 року.

Приймаючи до уваги викладене вище, суд прийшов до висновку, що заява про перегляд рішення за виключними обставинами підлягає частковому задоволенню, а саме: в частині часткового скасування рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року у справі № 805/2909/18-а, в порядку перегляду за виключними обставинами, та часткового задоволення позовних вимог в частині щодо зобов`язання Костянтинівсько-Дружківське управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснити перерахунок пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з 25.04.2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 368 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач частково довів позовні вимоги, з урахуванням виключних обставин в адміністративній справі, ч. 2 ст. 9 КАС України, згаданих висновків Верховного Суду, практики Європейського суду з прав людини та рішення Конституційного Суду України 25 квітня 2019 року № 3-14/2019 (402/19, 1737/19 (№ 1-р(II)/2019), що підтверджено доказами, які перевірено судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Донецького окружного Донецького адміністративного суду від 25 травня 2018 року у справі № 805/2909/18-а слід задовольнити частково, а саме: рішення Донецького окружного Донецького адміністративного суду від 25 травня 2018 року у справі № 805/2909/18-а - скасувати та ухвалити нове. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково та зобов`язати Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду в Донецькій області, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснити з 25.04.2019 року перерахунок пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Окрім того, суд зазначає наступне.

Відповідно до забезпечення виконання постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2017 року № 821 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України», наказу Пенсійного фонду України від 14 листопада 2017 року № 227 «Про заходи у зв`язку із реорганізацією деяких територіальних органів Фонду», наказу Пенсійного фонду від 14 листопада 2017 року «Про заходи виконання постанови Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2017 року № 821» та на виконання наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17 листопада 2017 року № 499 було проведено реорганізацію територіальних органів Пенсійного фонду України, управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області та Костянтинівське об`єднане управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області реорганізується шляхом злиття.

Як вбачається з відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області () з 24 листопада 2017 року знаходиться в стані припинення.

31.05.2018 року зареєстровано за кодом в якості юридичної особи Костянтинівське-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Пунктами 2, 3 ст. 107 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення складається передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до передавального акту від 31 травня 2018 року, затвердженого головою правління Пенсійного фонду України О.Б. Зарудним, здійснено заходи щодо припинення діяльності з управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області шляхом злиття та утворення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, яке є правонаступником всіх прав та обов`язків припиненого управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області та Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідно до ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, Костятнтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України є правонаступником Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип верховенства права, який відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 11, 77, 243-246, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року за виключними обставинами за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області задовольнити частково.

Переглянути за виключними обставинами рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року по справі № 805/2909/18-а.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року по справі № 805/2909/18-а - скасувати.

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (місце знаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25, код ЄДПРОУ: 42171400) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду в Донецькій області відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснити з 25.04.2019 року перерахунок пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 26 червня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя Л.В. Арестова

Судді С.І. Бабіч

С.В. Смагар