Справа № 400/681/19
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 р. Категорія: 105000000м.ОдесаСправа № 400/681/19
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

час і місце ухвалення: письмове провадження,

м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Потапчука В.О. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області; третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання незаконними та скасування постанов від 16.11.2018 № 57524368, № 57524050, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області; третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання незаконними та скасування постанов від 16.11.2018 № 57524368, № 57524050, мотивуючи його тим, що відповідач протиправно виніс постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області не виконало рішення суду, адже розглянуло клопотання позивача від 03.11.2017 року та від 04.10.2017 року, а не клопотання від 31.10.2017 року, яке зобов`язано розглянути рішенням суду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про закінчення виконавчого провадження №57524368 від 16.11.2018 р. з примусового виконання листа №814/961/18, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 08.08.2018 року. Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про закінчення виконавчого провадження № 57524050 від 16.11.2018 р. з примусового виконання виконавчого листа №814/961/18, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 08.08.2018 р.

Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що клопотання без номера і дати, яке зареєстровано в Головному управлінні Держгеокадастру у Миколаївській області 04 жовтня 2017 року № Т-23160/0/5-17-СГ ідентично клопотанню від 31.10.2017 року (без реєстраційного номера), в той же час клопотання без номера і дати, яке зареєстровано в Головному управлінні Держгеокадастру у Миколаївській області 03.11.2017 року № Т-24559/0/5-17-СГ також ідентично клопотанню від 31.10.2017 року, а тому рішення по справі № 814/961/18 було виконано.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.06.2018 року у справі № 814/961/18 задоволено позов ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області розглянути, відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, заяву ОСОБА_1 від 31.10.2017 про надання дозволу на виготовлення землевпорядної документації щодо передачі у власність для індивідуального садівництва земельної ділянки орієнтовною площею 0,1500 га із земель державної власності в межах Костянтинівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, та зобов`язано розглянути, відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, заяву ОСОБА_1 від 31.10.2017 про надання дозволу на виготовлення землевпорядної документації щодо передачі у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га із земель державної власності в межах Костянтинівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

08.08.2018 року судом було видано виконавчі листи по справі № 814/961/18.

Постановами від 26.10.2018 року відповідачем були відкриті виконавчі провадження №57524368 та №57524050, з примусового виконання виконавчих листів від 08.08.2019 року, виданих Миколаївським окружним адміністративним судом на виконання рішення від 23.06.2018 р.

08.11.2018 року від третьої особи до відповідача надійшли листи, в яких третя особа зазначила про повне виконання рішення суду та додала копії звітів про виконання рішення суду, які надсилались до Миколаївського окружного адміністративного суду, копію наказу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо земельної ділянки орієнтованою площею 0,04 га та копію листа про розгляд заяви, який надсилався позивачу.

16.11.2018 року відповідачем винесено постанови про закінчення виконавчого провадження №57524368 та №57524050 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону (фактичне виконання рішення суду).

Не погоджуючись з вказаними постановами відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно виніс постанови про закінчення виконавчого провадження, адже рішення суду третьою особою (боржником) по справі № 814/961/18 не було виконане. Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України "Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. (ч. 1 ст.18 Закону)

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України "Про виконавче провадження"; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Окрім того, виконавець під час здійснення виконавчого провадження зокрема має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню; з метою захисту інтересів стягувана одержувати від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; звертатись до суду або органу, який видав виконавчій документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення. (ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Зі змісту листів третьої особи (боржника) вбачається, що ним були розглянуті клопотання позивача на виконання рішення суду, однак з доданих до цих листів документів вбачається, що третя особа розглянула інші клопотання позивача. Так, до листа від 08.11.2018 року №14-0.6-8394/2-18 третя особа долучила звіт про виконання рішення суду, в якому хоча і написано про виконання рішення суду від 25.06.2018 року у справі 814/961/18, однак при цьому зазначено, що було розглянуте клопотання від 04.10.2017 року. До листа від 08.11.2018 р. №11-14.0,6-8393/2-18, третя особа долучила звіт про виконання рішення суду від 25.06.2018 р., але зазначено про розгляд клопотання позивача від 04.10.2017 року замість клопотання позивача від 31.10.2017 р., а також долучено наказ про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, який стосується ділянки 0,04 га для ведення садівництва, але у виконавчому листі (виконавче провадження №57524368) третю особу було зобов`язано розглянути клопотання відповідача від 31.10.2017 р. щодо земельної ділянки площею 0,1500 га.

Отже, всупереч вимогам Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець не здійснив перевірку фактичного виконання боржником рішення суду, адже листи надіслані третьою особою (боржником) стосуються інших клопотань позивача, а не клопотань від 31.10.2017 р., які було зобов`язано розглянути рішенням суду.

У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначив, що клопотання без номера і дати, яке зареєстровано в Головному управлінні Держгеокадастру у Миколаївській області 04 жовтня 2017 року № Т-23160/0/5-17-СГ ідентично клопотанню від 31.10.2017 року (без реєстраційного номера), в той же час клопотання без номера і дати, яке зареєстровано в Головному управлінні Держгеокадастру у Миколаївській області 03.11.2017 року № Т-24559/0/5-17-СГ також ідентично клопотанню від 31.10.2017 року, а тому рішення по справі № 814/961/18 було виконано.

Разом з тим, під час розгляду справи у суді першої інстанції та у суді апеляційної інстанції Головним управління Держгеокадастру у Миколаївській області не було надано заяв ОСОБА_1 від 31.10.2017 року, з яких би вибачалось, що вони ідентичні заявам останнього від 04.10.2017 року та 03.11.2017 року.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи, а ні Головним управління Держгеокадастру у Миколаївській області, а ні Відповідачем не спростовано що відповідач правомірно виніс постанови про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанов від 16.11.2018 року № 57524368, № 57524050 належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року по справі № 400/681/19, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Потапчук В.О. Шляхтицький О.І.