Справа № 759/9485/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 759/9485/18 Суддя (судді) першої інстанції: Величко Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Коротких А.Ю.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про скасування постанови про адміністративне стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 06 червня 2018 року, якою ФОП ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у сумі 680 грн. за порушення ч. 1 статті 164-1 та статті 165-1 КУпАП, п. 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, абз. 1 ч. 2 статті 6, ч. 2 статті 7, ч. 11 статті 8, статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

З постановою позивач не погодився та вважав її незаконною з підстав порушення податковою процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, які полягали у неналежному повідомленні його про розгляд справи та відповідно у розгляді справи за його відсутності.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року даний адміністративний позов - задоволено.

Приймаючи дане рішення, суд виходив з того, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факт вчинення правопорушення позивачем, акт перевірки не надав, на перевірку не виїжджав, спілкувався по телефону із позивачем, не надав можливості позивачу подати належні докази в спростування позиції відповідача, та не спростував доводи позивача належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 травня 2018 року головним державним ревізором-інспектором відділу планових перевірок самозайнятих осіб управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Кіхай Марією Василівною складено Протокол про адміністративне порушення № 93 відносно ФОП ОСОБА_1 щодо порушення п. 177.4 статті 177 Податкового кодексу України - неналежне ведення обліку валових витрат, що призвело до заниження чистого оподатковуваного доходу в 2016 та 2017 роках, згідно Акту № 2296/26-14-42-04-30/НОМЕР_1 від 11 травня 2018 року "Про результати документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року".

23 травня 2018 року головним державним ревізором-інспектором відділу планових перевірок самозайнятих осіб управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Кіхай Марією Василівною складено Протокол про адміністративне порушення № 94 відносно ФОП ОСОБА_1 про порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, що виявлено Актом № 2296/26-14-42-04-30/НОМЕР_1 від 11 травня 2018 року "Про результати документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року ". Згідно даного протоколу позивачем порушено абз. 1 ч. 2 статті 6, ч. 2 статті 7, ч.11 статті 8, статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", статті 165-1 КУпАП.

06 червня 2018 року начальником управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб ГУ ДФС у м. Києві Чубко Світланою Борисівною на підставі протоколів №93 та №94 від 23 травня 2018 року було прийнято постанову про адміністративне стягнення, якою ФОП ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у сумі 680 грн. за порушення ч. 1 статті 164-1 та статті 165-1 КУпАП, п. 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, абз. 1 ч. 2 статті 6, ч.2 статті 7, ч. 11 статті 8, статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Не погоджуючись з даною постановою відповідача про накладення стягнення, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходив з такого.

Щодо твердження позивача про те, що відносно нього була проведена не документальна планова виїзна перевірка, а камеральна перевірка, слід зазначити таке.

Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах».

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Відповідно до п. 77.4 статті 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Так, на виконання вимог зазначеної норми Головним управлінням ДФС у м. Києві було винесено наказ від 30 березня 2018 року № 5114 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 тривалістю 10 робочих днів з 12 квітня 2018 року по 25 квітня 2018 року».

Відповідно до п. 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно Списку № 13 від 02 квітня 2018 року наказ про проведення перевірки було направлено на адресу ОСОБА_1 , однак лист повернувся «за закінченням встановленого строку зберігання». Згідно офіційного сайту «Укрпошти» відправлення за штрихкодом 484 було вручено 10 травня 2018 року.

Відповідно до п. 77.6 статті 77 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно статті 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 19 цього Кодексу.

Згідно п. 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Актом від 12 квітня 2018 року №607 «Про причини неможливості розпочати документальну планову перевірку ФОП ОСОБА_1 » зафіксовано факт того, що перевірку не було розпочато у зв`язку з неможливістю вручення направлення на перевірку, нез`явленням особи та ненадання відповідних документів до перевірки.

Наказом від 25 квітня 2018 року №7600 «Про продовження строку проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1», було ознайомлено ФОП ОСОБА_1 про продовження такої перевірки на 5 робочих днів з 26 квітня 2018 року, про що стоїть відмітка ФОП ОСОБА_1 на примірнику наказу.

11 травня 2018 року складено Акт №2296/26-15-42-04-30/НОМЕР_1 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, з дотриманням законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року».

Вищезазначений акт надіслано поштовим відправленням 11 травня 2018 року та отримано ФОП ОСОБА_1 18 травня 2018 року.

Викладене вище, на думку колегії суддів, дає підстави дійти висновку про проведення контролюючим органом саме документальної планової виїзної перевірки, а не камеральної. Зокрема, такий висновок підтверджується тим, що предметом перевірки позивача була своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків та зборів, яка проводилась на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації.

Актом документальної планової виїзної перевірки від 11 травня 2018 року № 2296/26-15-42-04-30/НОМЕР_1 зафіксовані наступні порушення:

1) пп.16.1.7 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України - неподання до податкового органу за місцем реєстрації повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою М20-ОПП.

2) ст. 177.2, п.п. 177.4.1 - 177.4.4 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України - занижено суму податкового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб на загальну суму - 38 857,41 грн., в т. ч.: за 2016р. в сумі -18 247,41грн., 2017р. в сумі - 20610,00 грн.

3) п. 16.прим 1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України - занижено суми податкового зобов`язання з військового збору на загальну суму - 3238,13 грн. в т. ч за 2016 рік -1520,62 грн., та за 2017 рік в сумі -1717,51грн.

4) абзац 3, частини 8, ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - не нараховано та не сплачено суму єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу за 2016- 2017р.р., у розмірі 41 594,35 грн., в т. ч.: за 2016 р. - 24 217,19 грн., за 2017р. -17 377,16 грн.

5) п.198.5, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України - встановлено заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає до сплати в бюджету сумі 50 976,00 грн., в тому числі: за лютий 2016 р. 1650,0 грн., за березень 2016 р. 378,00 грн., за травень 2016 року 3646,00 грн., за липень 2016 р. 779,00 грн., за серпень 2016 р. 11859,00 грн., за вересень 2017 р. 4422,0 грн., за жовтень 2017 р. на 676,00 грн., за листопад 2016 року 4666,00 грн., за березень 2017 р. 2867,00 грн., за травень 2017 р. 3717,00 грн., за червень 2017 р. 5867,00 грн., за липень 2017 р. 2217 грн., за вересень 2017 р. 3167,00 грн., за жовтень 2017р. 2482,00 грн.

Не погодившись з висновками документальної планової виїзної перевірки №2296/26-15-42-04-30/НОМЕР_1, ФОП ОСОБА_1 подав до ГУ ДФС у м. Києві заперечення від 24 травня 2018 року та 30 травня 2018 року на вищезазначений акт перевірки, що також підтверджує обізнаність позивача як про факт проведення перевірки, процес її проведення, так і її результати.

Щодо проведення перевірки в будівлі Головного управління ДФС у м. Києві (вул. Лєскова 2), а не за основним місцем ведення господарської діяльності платника податків, варто зазначити наступне.

Відповідно до пп. 20.1.13 п.20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право доступу під час проведення перевірок до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування та/або можуть бути джерелом погашення податкового боргу.

Відповідно даних, наявних у контролюючого органу, ФОП ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що є безпосереднім місцем його проживання.

Таким чином, контролюючий орган був позбавлений можливості провести перевірку платника податку за місцем здійснення його діяльності, оскільки це призвело б до порушення права платника, а саме ч. 1 статті 30 Конституції України, згідно якої не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Щодо посилання позивача на порушення вимог статті 256 КУпАП та складання протоколів про адміністративні правопорушення за відсутності платника податків та не надання йому на підпис останніх, суд зазначає наступне.

Повідомленням від 18 травня 2018 року №23554/26-15-42-04-27 було запрошено ФОП ОСОБА_1 для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення. Згідно офіційного сайту «Укрпошта» відправлення зі штрихкодом 736 прийняте у відділення 18 травня 2018 року та вручено особисто 25 травня 2018 року.

Як зазначалося вище, відповідно до п. 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Актом від 23 травня 2018 року № 72/26-15-42-04-27 зафіксовано факт нез`явлення ФОП ОСОБА_1 для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення.

В подальшому протоколи про адміністративні правопорушення від № 93 та 94 від 23 травня 2018 року були надіслані поштою.

При цьому, відповідно до п. 12 Розділу 2 Наказу «Про затвердження Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення» від 02 липня 2016 року № 566 у разі неможливості складання Протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення Протокол складається в органі доходів і зборів. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується до органу доходів і зборів для складання та підписання Протоколу. У запрошенні зазначаються дата, час та місце складання Протоколу. Запрошення вважається належним чином врученим, якщо воно надіслано за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто такій особі.

Відповідно до п. 13,14 Наказу № 566 у разі неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у визначений у запрошенні час складається акт довільної форми, який засвідчує факт такої неявки. Акт підписується не менш як трьома посадовими особами контролюючого органу та реєструється у журналі реєстрації актів, що засвідчують факт неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (додаток 2).

Протокол в день складання реєструється посадовою особою органу доходів і зборів в Журналі реєстрації протоколів та постанов про адміністративні правопорушення (додаток 3) та не пізніше наступного робочого дня відомості вносяться до відповідної інформаційної системи.

Відтак, порядок та процедура були дотримані відповідачем, що вказує на правомірність дій зі сторони контролюючого органу і про проведенні перевірки, і при оформленні її результатів, і при складанні протоколів відносно позивача.

В подальшому податковою було складено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення від 06 червня 2018 року про притягнення ФОП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 680 грн.

Проаналізувавши наведені вище норми законодавства, встановивши обставини справи та вивчивши доводи сторін, колегія суддів не встановила наявність будь яких протиправних дій з боку відповідача, відтак, твердження позивача та суду першої інстанції про те, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем правопорушення, не надав позивачу Акт перевірки, не виїжджав на перевірку за адресою діяльності позивача, не надав йому можливості надати докази на спростування позиції відповідача, не відповідають дійсності та є безпідставними.

Натомість, вищезазначене свідчить про те, що позивач недобросовісно користувався належними йому процесуальними правами, не цікавився станом справи про адміністративне правопорушення, не вчиняв ніяких дій щодо захисту своїх прав.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів приходить до висновку про відсутність передбачених законодавством підстав для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 06 червня 2018 року, оскільки дана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено на позивача внаслідок порушення ним правил ведення обліку доходів і витрат та порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в межах санкцій, передбачених ст.234-2, 284 КУПаП, та приймаючи оскаржувану постанову відповідач діяв обґрунтовано, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Таким чином, протиправним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до невірного по суті вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статті 317 КАС України - підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

ст. ст. 243, 246, 308, 315, 317, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року - скасувати та ухвалити нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про скасування постанови про адміністративне стягнення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

А.Ю. Коротких