Справа № 815/1190/18
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/1190/18
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді при секретарі Вербицької Н.В. Поповій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року по справі за позовом приватного підприємства «АКЕРМАН ЗЕРНОПРОМ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2018 року приватне підприємство «АКЕРМАН ЗЕРНОПРОМ» (надалі позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до ГУ ДФС у Одеській області (надалі відповідач, ГУ ДФС), в якому просило:

- визнати дії відповідача протиправними, планову виїзну документальну перевірку приватного підприємства «АКЕРМАН ЗЕРНОПРОМ» незаконною;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 15.09.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що за результатами документальної планової виїзної перевірки, проведеної з порушенням вимог чинного законодавства, складено акт, висновки якого базуються на припущеннях і не враховують докази та відомості щодо господарської діяльності позивача у періоді, який перевірявся, та, відповідно, донарахування податкових зобов`язань та покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафних санкцій є безпідставним та таким, що суперечить чинному законодавству.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС № від 15.09.2017 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених вимог, прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДФС відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 ПК України, на підставі наказу ГУ ДФС №2746 від 12.07.2017 року, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на ІІІ квартал 2017 року проведено документальну планову виїзну перевірку приватного підприємства «АККЕРМАН ЗЕРНОПРОМ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, валютного законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року.

За наслідками перевірки складено акт №1123/15-32-14-03/31756056 від 28.08.2017 року (надалі - Акт перевірки), відповідно до висновків якого встановлено, зокрема, порушення: пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, ст.135, п.137.1 ст.137, п.138.4 ст.138, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, п.7, п.10, п.11 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999 року, п.11 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999 року, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 246786,00 грн., в тому числі за 2014 рік - у сумі 7599,06 грн., за 2016 рік - у сумі 239187,00 грн..

За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.09.2017 року, яким приватному підприємству «АККЕРМАН ЗЕРНОПРОМ» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 308483,00 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 246786,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 61697,00 грн..

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що наведені в акті перевірки висновки контролюючого органу про заниження позивачем податку на прибуток, не знайшли свого підтвердження під час розгляду судом даної справи по суті. Також суд першої інстанції дійшов висновку про незадоволення вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача, оскільки позивач не конкретизував, які саме дії відповідача він вважає протиправними.

Враховуючи, що апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС № від 15.09.2017 року, та керуючись вимогами ст.308 КАС України щодо меж апеляційного перегляду рішень суду першої інстанції, колегія суддів переглядає рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2018 року лише у вказаній частині.

Колегія суддів при вирішенні даного спору, виходить з наступного.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

З матеріалів справи вбачається, що за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року ПП «АККЕРМАН ЗЕРНОПРОМ» задекларовано витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування у сумі 42217,00 грн.. Перевіркою повноти визначення витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року встановлено їх завищення у сумі 42217,00 грн..

На структуру витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування згідно з поданими деклараціями / розрахунками, найбільший вплив мали такі витрати: ряд. 05 «витрати операційної діяльності» у загальній сумі 30500,00 грн. (72,25% від загальної суми витрат), у тому числі собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) (ряд. 05.1) у сумі 30500,00 грн.; ряд. 06 «інші витрати» у загальній сумі 11717,00 грн. (27,75% від загальної суми витрат), у тому числі «адміністративні витрати» (ряд. 06.1) у сумі 11717,00 грн..

Згідно акта перевірки, перевіркою відображених у рядку 05 «Витрати операційної діяльності» податкової декларації показників за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року контролюючим органом було встановлено їх завищення у сумі 30500,00 грн.; перевіркою відображених у рядку 06 «Інші витрати» податкової декларації показників за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року встановлено їх завищення у загальній сумі 11717,00 грн..

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом зроблено висновок про те, що ПП «АККЕРМАН ЗЕРНОПРОМ» фактично здійснювались операції з придбання будівельних матеріалів (цегли, цементу, металоконструкцій та ін.) у контрагентів - постачальників фізичних осіб-підприємців: ФОП Нецеля А.М., ФОП Спірідонова О.В., ФОП Штефліна Н.В.,ФОП Мороз Г.В., ФОП Рудас Б.Ф., ФОП Дутнєва О.М., ФОП Скачков А.К., ФОП Панова А.В., ФОП Крупнік Ю.М., ФОП ОСОБА_1 , однак використання яких в господарській діяльності позивача документально не підтверджено.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України (в редакції чинній на протязі 2014 року) об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

За приписами ст.135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно п.137.1 ст.137 ПК України дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар. Дохід від надання послуг та виконання робіт визнається за датою складення акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або надання послуг.

За змістом п.138.4 ст.138 ПК України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов`язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Платник податку для визначення об`єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Підпунктом 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України передбачено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п.п.7, 10, 11 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31.12.1999р., визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.

Дохід, пов`язаний з наданням послуг, визнається, виходячи зі ступеня завершеності операції з надання послуг на дату балансу, якщо може бути достовірно оцінений результат цієї операції. Результат операції з надання послуг може бути достовірно оцінений за наявності всіх наведених нижче умов: можливості достовірної оцінки доходу; імовірності надходження економічних вигод від надання послуг; можливості достовірної оцінки ступеня завершеності надання послуг на дату балансу; можливості достовірної оцінки витрат, здійснених для надання послуг та необхідних для їх завершення.

Відповідно до п.11 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999 року, оцінка ступеня завершеності операції з надання послуг проводиться: вивченням виконаної роботи; визначенням питомої ваги обсягу послуг, наданих на певну дату, у загальному обсязі послуг, які мають бути надані; визначенням питомої ваги витрат, яких зазнає підприємство у зв`язку із наданням послуг, у загальній очікуваній сумі таких витрат. Сума витрат, здійснених на певну дату, включає тільки ті витрати, які відображають обсяг наданих послуг на цю саму дату.

Згідно п.2.1, п.2.2, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Статтею 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на таких принципах: нарахування - доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів; превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми; єдиний грошовий вимірник - вимірювання та узагальнення всіх господарських операцій підприємства у його фінансовій звітності здійснюються в єдиній грошовій одиниці; інших принципах, визначених міжнародними стандартами або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі залежно від того, які з наведених стандартів застосовуються підприємством.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ПП «АККЕРМАН ЗЕРНОПРОМ» є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (Код КВЕД 46.21).

Згідно матеріалів справи, у квітні 2016 року ПП «АККЕРМАН ЗЕРНОПРОМ» (покупець) мало господарські взаємовідносини з ФОП Міговка О.І. (продавець), основним видом діяльності якої є ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення (код КВЕД 33.12) згідно договору купівлі-продажу №3 від 18.04.2016 року, за умовами якого продавець зобов`язався реалізувати належний йому товар у власність покупцеві, а покупець зобов`язався прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору.

На підтвердження факту виконання умов зазначеного договору позивачем надавались до перевірки накладні та товарно-транспортні накладні, що не заперечувалось відповідачем. Оплату ПП «АККЕРМАН ЗЕРНОПРОМ» здійснено у повному обсязі шляхом безготівкового розрахунку.

Щодо подальшого використання транспортерів верхніх та нижніх галерей, придбаних у ФОП ОСОБА_1 згідно договору №3 від 18.04.2016 року, позивачем акцентовано увагу на тому, що транспортери верхніх та нижніх галерей (конвеєр стрічковий) було використано при будівництві зерноочисного комплексу з приймально-розвантажувальним пристроєм. Транспортери верхніх та нижніх галерей (конвеєр стрічковий) є складським обладнанням, яке призначене для переміщення сипучої продукції, в тому числі зерна, а також є ключовим компонентом технологічних транспортних ліній, які використовуються в роботі зерноочисних комплексів, для підготовки високоякісного зерна (насіння) з використанням різних технологій його післязбиральної обробки.

Отже, зерноочисний комплекс з приймально-розвантажувальним пристроєм є основним засобом і обліковується на балансі ПП «АККЕРМАН ЗЕРНОПРОМ», що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 10 за 2016 рік.

За таких обставин, доводи контролюючого органу про те, що придбання у ФОП Міговка О.І. згідно договору №3 від 18.04.2016 року товарів не пов`язане з господарською діяльністю підприємства є необґрунтованими.

Також, згідно договорів купівлі продажу позивач придбавав будівельні товари та інші товари у контрагентів-постачальників ФОП Нецеля А.М., ФОП Спірідонов О.В., ФОП Штефліна Н.В.; ФОП Мороз Г.В., ФОП Рудас Б.Ф., ФОП Дутнєва О.М., ФОП ОСОБА_2 А.К ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 М.. Придбані товари позивачем у бухгалтерському обліку відображено як товарно-матеріальні цінності (ТМЦ), що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 205 за 2016 рік.

Позивачем було придбано товари у вищезазначених контрагентів для використання їх у виробництві, для загальногосподарських витрат, ремонту основних засобів тощо.

Позивач стверджує, що проведення капітальних робіт та будівництва здійснювалось власними силами ПП «АККЕРМАН ЗЕРНОПРОМ» без залучення сторонніх підрядників, юридичних та фізичних осіб. На підтвердження зазначеного позивачем надано засвідчені копії актів приймання виконаний будівельних робіт (форма №КБ-2в), підсумкової відомості ресурсів затрат замовника (підрядника).

01.07.2016 року між ПП «АККЕРМАН ЗЕРНОПРОМ» (замовник) та ФОП ОСОБА_6 (виконавець) укладено договір про надання послуг, за умовами якого виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги з: ремонту та технічного обслуговування машин та устаткування промислового призначення; ремонту та технічного обслуговування електричного устаткування; ремонту та технічного обслуговування готових металевих виробів; ремонту та технічного обслуговування автотранспортних засобів; ремонту та технічного обслуговування інших машин та устаткування; установленню та монтажу машин та устаткування; ремонту та технічному обслуговуванню інших транспортних засобів, в порядку та на умовах цього договору.

На підтвердження факту виконання умов зазначеного договору та використання придбаних послуг у власній господарській діяльності позивачем надано копії актів приймання виконаних робіт від 31.07.2016 року, накладних, картка рахунку 631 за 2016 рік.

Отже, надані позивачем документи свідчить про те, що придбані у ФОП ОСОБА_6 . послуги використано ПП «АККЕРМАН ЗЕРНОПРОМ» для обладнання та устаткування зерноочисного комплексу з приймально-розвантажувальним пристроєм, який є основним засобом підприємства та невід`ємною частиною виробництва сільськогосподарської продукції.

Разом з цим, позивачем на підтвердження факту використання придбаних у контрагентів матеріалів та послуг у власній господарській діяльності та їх відображення в бухгалтерському обліку та звітності було надано копії наступних документів: картки рахунку, оборотно-сальдових відомостей, податкових розрахунків, накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів.

Посилання контролюючого органу в акті перевірки на інформацію з автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» не є належним доказом, а носить виключно інформативний характер.

Підсумовуючи все вище наведене та наявні в матеріалах справи належним чином оформлені первинні документи, які містять всі необхідні реквізити, передбачені ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підписані уповноваженими особами, підписи завірені відповідними печатками, тобто відповідають вимогам п.201.1 та п.201.7 ст.201 ПК України, колегія суддів вважає, що позивачем були виконані зобов`язання за договорами, укладеними з вищезазначеними контрагентами, що також свідчить про реальність господарських операцій по виконанню зазначених договорів.

Надані позивачем первинні документи щодо оспорюваних господарських операцій також відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.44, ст.201 ПК України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року, і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Також, згідно акту перевірки, відповідачем не встановлено невідповідність наданих позивачем ГУ ДФС первинних документів нормам ПК України.

Колегія суддів погоджується с судом першої інстанції, що відповідачем не надано належних доказів, які б підтверджували викладені в акті висновки щодо заниження позивачем податку на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 246786,00 грн., в тому числі за 2014 рік - у сумі 7599,06 грн., за 2016 рік - у сумі 239187,00 грн..

Отже, враховуючи те, що висновки контролюючого органу викладені в акті перевірки про заниження позивачем податку на прибуток в період, що перевірявся, не знайшли підтвердження під час розгляду справи, спірне податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС № від 15.09.2017 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 26 червня 2019 року.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.