Справа № 1140/3504/18
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/3504/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року (суддя 1-ї інстанції Притула К.М.) в адміністративній справі № 1140/3504/18 за позовом Головного управління ДФС у Кіровоградській області до державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інституту сільського господарства Степу Національної Академії Аграрних Наук України про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог а.с.42) до державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інституту сільського господарства Степу Національної Академії Аграрних Наук України про стягнення частини чистого прибутку (доходу) господарських операцій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до бюджету (код платежу 21010100), у сумі 1917724,57 грн., в т.ч. 1917724,57 грн. основного зобов`язання.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що погоджується, що частина прибутку (доходу) господарських організацій, що вилучається до бюджету є неподатковим надходженнями як доходи від власності та підприємницької діяльності. У свою чергу, частина чистого прибутку визначається за результатами фінансово-господарської діяльності, розраховується за правилами бухгалтерського обліку та формою розрахунку, встановленої Державною податковою службою та декларується і сплачується у строки та в порядку, передбачені для податку на прибуток підприємств.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована підставами позову.

Відповідачем подано відзив в якому просить у задоволенні скарги відмовити. Зазначає, що позивачем не обґрунтовано право звернення до сулу з зазначеним позовом.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідач - Державне підприємство «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інституту сільського господарства Степу Національної Академії Аграрних Наук України () засноване на основі державної власності, перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України, як органу управління державним майном. Місцезнаходження вулиця Центральна, 18, с. Ставидла, Олександрійський район, Кіровоградська область, 27332.

Головним управлінням Державної фінансової служби у Кіровоградській області нарахована Державному підприємству «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інституту сільського господарства Степу Національної Академії Аграрних Наук України податкова заборгованість з частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями у загальній сумі 1917724,57 грн. станом на 01.02.2019. За позицією відповідача, позовні вимоги Головного управління ДФС у Кіровоградській області є передчасним, оскільки строк подання Розрахунку частини чистого прибутку за 2018 рік ще не настав, тому і строк його сплати також не настав. Також, у переліку податків і зборів, визначеному статтями 9 та 10 Податкового кодексу України, відсутній такий платіж як частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об`єднаннями у встановлені терміни не є податковим боргом у розумінні Податкового кодексу України. Зазначений висновок викладений в Листах ДФС України від 24.01.2017 №1310/6/99-99-15-02-02-15, від 14.12.2017 №2996/99-99-15-02-02-15/ІПК.

Спірним в даному випадку є питання, чи є частина прибутку (доходу) податком та збором та застосовуються до неї норми та механізми, у тому числі стягнення, передбачені Податковим кодексом України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що обов`язок державних унітарних підприємств щодо відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) не є податковим зобов`язанням, та не може створювати податкового боргу за таким платежем, що зумовлює відсутність законних підстав для звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача сум таких платежів.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд, переглядаючи судове рішення у відповідності до вимог ст. 308 КАС України, погоджується з судом першої інстанції.

Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 138.

Пунктом 1 Порядку № 138 визначено, що згідно з цим Порядком частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух» відповідно до Закону України «Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів», державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами, а також державних підприємств «Міжнародний державний центр «Артек» і «Український дитячий центр «Молода гвардія») до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку як підсумок суми чистого фінансового результату (прибутку) та суми капіталу в дооцінках, яка підлягає перенесенню до нерозподіленого прибутку, з урахуванням того, що до такого підсумку також може бути включена частка нерозподіленого прибутку або невикористаних фондів, утворених внаслідок розподілу прибутку в обсязі, визначеному рішенням органу управління, за наявності фінансових ресурсів у підприємства, у розмірі: 30 відсотків - державними підприємствами, що є суб`єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень; 15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.

Згідно з пунктом 2 цього Порядку, частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що саме уповноважені органи управління наділені повноваженнями вживати заходи щодо забезпечення відрахування до державного бюджету частину чистого прибутку (доходу), і позивач до таких органів не відноситься.

При цьому, покладення на контролюючі органи повноважень щодо обліку таких платежів, а також сплата його до державного бюджету України, не змінює правової природи такого платежу.

Частиною 4 ст. 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Статтею 19-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено функції контролюючих органів, зокрема вони звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України, контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп. 20.1.34 ПК України).

Таким чином, податковому органу надано право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має саме податковий борг на суму податкового боргу або його частини; право звернення контролюючого органу до суду щодо стягнення коштів платника податків на суму, яка не є податковим боргом або його частиною, законом не визначено.

Отже, частина чистого прибутку не є податковим платежем, у розумінні норм Податкового кодексу, а відповідно і не може вважатися податковим боргом.

При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно до пп. 19-1.1.22 п. 19-1.1 ст. 19 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів, однак, згідно пп. 19-1.1.45 вказаної статті, вони звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством, а законом не передбачено право контролюючого органу, визначеного ПК України, звертатися до суду щодо стягнення частини чистого прибутку, несплата якого встановлена під час перевірки.

Посилання апелянта на те, що відповідно до вимог п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України, Державна фіскальна служба здійснює контроль за сплатою податків, проте і не надає повноважень звертатися до суду з таким позовом, оскільки статтею 19 Конституції України не передбаченого способу стягнення податковим органом боргу частини чистого прибутку до державного бюджету.

Віднесення Бюджетним кодексом України до доходів бюджету частини чистого прибутку унітарних підприємств не визначає права та підстави податковому органу звертатись до суду з приводу його несплати.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, не спростованими доводами апеляційної скарги, про наявність законних підстав для задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року в адміністративній справі № 1140/3504/18 за позовом Головного управління ДФС у Кіровоградській області до державного підприємства «Дослідне господарство «Ставидлянське» Інституту сільського господарства Степу Національної Академії Аграрних Наук України про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 червня 2019 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва