Справа № 320/6442/18
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2019 року № 320/6442/18
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Мілієнко О.М., за участю: позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - Галкіної Я.Г., представника Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" (Військова частина НОМЕР_1 ) - Васьовчика О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної прикордонної служби України, Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" (Військова частина НОМЕР_1 ), Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, відшкодування шкоди,

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної прикордонної служби України (далі відповідач-1), Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Військова частина НОМЕР_1 (далі відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення та відшкодування шкоди.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2018 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду.

Протокольною ухвалою суду від 30.01.2019 замінено відповідача-1 у справі Державну прикордонну службу України на належного Адміністрацію Державної прикордонної служби.

Протокольною ухвалою суду від 06.03.2019 залучено в якості співвідповідача по справі Головний центр обробки інформації Державної прикордонної служби України (далі відповідач-3).

В обґрунтування позовних вимог вказує, що у зв`язку з бездіяльністю відповідачів не було знято з контролю органом Державної прикордонної служби, та відомості щодо нього не вилучено з бази даних осіб, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України на підставі Постанови Головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ушенко Юлії Петрівни від 26.04.2018 за ВП №54603328 скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 обмеження у праві виїзду за межі України.

Вважає, що у відповідача не було жодних підстав відмовляти йому у перетині кордону.

Відповідач-1 позов не визнав, подав до суду письмовий відзив в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позивачем не подано доказів, що станом на 28.11.2018 зазначене рішення продовжує діяти та впливає на його права, свободи та інтереси. Вказує, що рішення про відмову в перетинанні державного кордону згідно статі 14 Закону України «Про прикордонний контроль» приймається по кожному факту спроби особи перетнути державний кордон та є разовим.

Відповідач-2 позов не визнав, подав до суду письмовий відзив в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що персонал ОКПП «Київ» діяв у відповідності до вимог чинного законодавства України без порушення норм, визначених статтею 2 КАС України.

Зазначає, що відповідач-2 є тільки користувачем інформації, наявній в системі «Гарт-1». Підтвердженням факту наявності обмеження виїзду з України, відносно особи яка перетинає державний кордон України є повідомлення про збіг із зазначенням інформації про особу та індексу доручення правоохоронного органу. Вказує, що надання іншої інформації посадовим особам ОКПП «Київ» не передбачено.

Відповідач-3 позов не визнав, подав до суду письмовий відзив в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що станом на 13:05 год. 18.07.2018 (час здійснення пошуку та перевірки інформації у Базі даних стосовно ОСОБА_1 ), інформації про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, яка була внесена о 14:02 год. 23.07.2018, в Базі даних ще не було.

Вказує, що його дії є правомірними, оскільки Головний центр обробки інформації Державної прикордонної служби України діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Від представника відповідача-3 на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Просили суд позов задовольнити.

Представники відповідача-1 та відповідача-2 у судовому засіданні проти позову заперечували з мотивів викладених у відзивах. Просили у задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 15.02.2018 позивача тимчасово обмежено у праві виїзду з України в зв`язку з виконавчим провадженням ВП №54603328, що підтверджується змістом листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 14.08.2018 №184/М-10964.

Постановою Головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ушенко Юлії Петрівни від 26.04.2018 за ВП №54603328 скасовано тимчасове обмеження позивача у праві виїзду за межі України.

27.04.2018 дану постанову направлено до Державної прикордонної служби Головного центру обробки спеціальної інформації, що підтверджується супровідним листом Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 26.04.2018, змістом листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 14.08.2018 №184/М-10964, змістом листа Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 19.09.2018.

Листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 20.07.2018 №184/М-9818 позивача повідомлено про відсутність в органах охорони держаного кордону Державної прикордонної служби України на виконанні рішення (постанови державного виконавця) про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України.

Судом встановлено, що 31.07.2018 року о 09 год. 40 хв. у пункті пропуску для повітряного сполучення «Бориспіль» під час здійснення прикордонного контролю на виїзд з України пасажирів рейсу № 2652 сполученням «Київ - Тель-Авів» відносно гр. України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 відбулось спрацювання бази даних ДПСУ з індексом «Н» (обмеження виїзду).

У зв`язку зі збігом інформації про особу, яка перетинає державний кордон, а саме гр. України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з інформацією, що зберігається в оперативних базах даних системи «Гарт-1» за індексом «Н», було виконано алгоритм дій передбачений Порядком № 535.

У зв`язку з підтвердженням інформації, та наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження гр. України ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України заступником начальника відділу - начальником першого відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль (термінал Р)» старшим лейтенантом ОСОБА_4 відмовлено позивачу у перетинанні державного кордону у відповідності до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про прикордонний контроль».

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати його.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 8 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України (далі - ДПСУ) покладено обов`язок щодо запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, постановами державного виконавця; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Згідно п. 4 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» ДПСУ має право шляхом опитування осіб з`ясовувати підстави перетинання державного кордону України, в`їзду на тимчасово окуповану територію або виїзду з неї, не пропускати через державний кордон України, на тимчасово окуповану територію або з неї осіб без дійсних документів на право перетинання кордону або для в`їзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї, осіб, які надали завідомо неправдиві відомості під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів або постановою державного виконавця не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України; робити в документах зазначених осіб відповідні відмітки.

Згідно ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про прикордонний контроль» паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.

У ході перевірки документів уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон.

Згідно п.17 Порядку надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2013 р. № 280 виконання доручень здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби під час проведення перевірки документів осіб на право в`їзду в Україну або виїзду з України.

Пунктом 6 Порядку дій уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України в разі виявлення в пунктах пропуску через державний кордон України та контрольних пунктах в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї осіб, стосовно яких надано доручення, та порядок взаємодії органів охорони державного кордону з уповноваженими державними органами, які надали доручення, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.06.2017 № 535 (далі - Порядок № 535) визначено, що перевірка наявності чи відсутності інформації за оперативними базами даних системи «Гарт-1» здійснюється уповноваженою службовою особою Держприкордонслужби, яка в установленому порядку призначена і несе службу в прикордонному наряді «Перевірка документів», з використанням автоматизованих робочих місць «Інспектор» програмно-технічних комплексів автоматизації прикордонного контролю «Гарт-1/П» системи «Гарт-1» під час прикордонного контролю.

У відповідності до п. 2 Розділу II Порядок № 535 у разі збігу інформації про особу, яка перетинає державний кордон або в`їжджає на тимчасово окуповану територію України, з інформацією, що зберігається в оперативних базах даних системи «Гарт-1» за індексом «Н», уповноважені службові особи Держприкордонслужби виконують такі дії:

1) інспектор прикордонної служби, що здійснює перевірку паспортних документів:

доповідає старшому прикордонних нарядів про виявлення особи, яку тимчасово обмежено в праві виїзду з України;

передає її паспортний документ старшому прикордонних нарядів та не пропускає особу через державний кордон або через межу тимчасово окупованої території України;

2) старший прикордонних нарядів:

повторно перевіряє наявність в оперативній базі даних системи «Гарт-1» інформації про тимчасове обмеження в праві виїзду з України виявленій особі;

невідкладно, але не пізніше п`яти хвилин з моменту виконання доручення, інформує про це чергового Головного центру;

відмовляє виявленій особі в перетинанні державного кордону або у в`їзді на тимчасово окуповану територію України, про що виносить рішення про відмову в перетинанні державного кордону в порядку, визначеному статтею 14 Закону України «Про прикордонний контроль», або рішення про відмову особі у в`їзді на тимчасово окуповану територію України або виїзді з неї, форма якого наведена в додатку 4 до Порядку в`їзду

на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року № 367 (зі змінами);

повертає паспортний документ особі, якій відмовлено в перетинанні державного кордону або у в`їзді на тимчасово окуповану територію України;

організовує та забезпечує вибуття особи за межі пункту пропуску;

про прийняте рішення та вжиті заходи доповідає начальникові зміни відділу управління службою (далі - ВУС) органу охорони державного кордону;

3) начальник зміни ВУС органу охорони державного кордону про факт виконання доручення доповідає начальникові зміни ВУС регіонального управління і начальникові органу охорони державного кордону;

4) начальник зміни ВУС регіонального управління доповідає про факт виконання доручення начальникові зміни ГЦУС Адміністрації Держприкордонслужби та начальникові штабу регіонального управління.

Судом встановлено, що під час здійснення прикордонного контролю посадовими особами дотримано алгоритм дій передбачений Порядком № 535.

Крім того, згідно Порядку № 535 доручення надсилаються до Головного центру обробки спеціальної інформації Держприкордонслужби та беруться до виконання відповідно до Порядку надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2013 року № 280.

Відповідно до п. 7-9 Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему прикордонного контролю "Гарт-1" Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.09.2008 N 810 ( zl086-08 ), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 07.11.2008 за N 1086/15777 власником системи "Гарт-1" та інформації, що в ній обробляється, є Адміністрація Держприкордонслужби. Користувачами системи "Гарт-1" є посадові та службові особи підрозділів і органів Державної прикордонної служби України, яким в установленому законодавством порядку надано право доступу до обробки інформації в цій системі. Право розпоряджатися системою "Гарт-1" надається розпоряднику системи - начальнику зв`язку Державної прикордонної служби України.

Тобто, персонал ОКПП «Київ» є тільки користувачем інформації, наявній в системі "Гарт-1». Підтвердженням факту наявності обмеження виїзду з України, відносно особи яка перетинає державний кордон України є повідомлення про збіг із зазначенням інформації про особу та індексу доручення правоохоронного органу. Надання іншої інформації посадовим особам ОКПП «Київ» не передбачено.

Персонал ОКПП «Київ» не приймає до виконання доручення правоохоронних органів та не здійснює їх перевірку, а тільки виконує їх в пунктах пропуску через державний кордон України у відповідності до обов`язків покладених п. 8 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

Суд вважає, що працівниками ОКПП «Київ» стосовно позивача не вчинено жодних протиправних дій.

Тому позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення ОКПП «Київ» про відмову позивачу в перетині державного кордону України від 31.07.2018 задоволенню не підлягають.

Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Водночас, ч. 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

З урахуванням наведеного та з метою належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за можливе вийти за межі заявлених позовних вимог та визнати протиправними дії Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо невчасного вилучення з Бази даних Державної прикордонної служби України інформації стосовно обмеження позивача у праві виїзду за межі України.

Вказані дії відповідача-3 призвели до порушень прав позивача та заподіяння йому матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Судом встановлено, що для виїзду за межі України позивачем здійснено замовлення електронних квитків та через додаток «Приват 24» проведено їх оплату в розмірі 5232,11 грн., що підтверджується копією електронних квитків, роздруківками з додатку «Приват 24» та електронної пошти, було здійснено оплату за договором медичного страхування подорожуючих осіб в розмірі 625,00 грн., що підтверджує страховий поліс, здійснено оплату реєстрації під час проходження контролю в розмірі 268 грн., що підтверджує посадковий талон, та у зв`язку з бронюванням номеру в готелі міста Ейлат (Ізраїль) за умовами бронювання в разі незаселення в номер позивач має сплатити штраф в розмірі 599 ізраїльських шекелів, що підтверджується роздруківкою з сайту Booking.com, що за офіційним курсом гривні до нового ізраїльського шекеля станом на 31.07.2018 становить 4373 грн. згідно листа Національного банку України № 40-0006/51235 від 21.09.2018. Виходячи з даних обставин загальний розмір збитків становить 10498,11 грн.

Таким чином вимога позивача щодо стягнення коштів на відшкодування матеріальної шкоди на йог користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо невчасного вилучення з Бази даних Державної прикордонної служби України інформації стосовно обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

3. Стягнути кошти на відшкодування шкоди в розмірі 10498 (десять тисяч чотириста дев`яносто вісім) грн. 11 коп. на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 20 травня 2019 р.