Справа № 653/4472/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 р.м. ОдесаСправа № 653/4472/18
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Коваля М.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного судувід 14 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Генічеської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними дій та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати незаконними дії посадових осіб Генічеської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області по розрахунках та застосуванню штрафних санкцій, недоїмки зі сплати єдиного внеску, нарахуванню пені у сумі 11014,67 грн. за період з 21.01.2014 року по 14.09.2017 року; скасувати рішення Головного Управління ДФС у Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі від 29.08.2018 року № про застосування цих санкцій.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки контролюючого органу про наявність підстав для нарахування санкцій та пені у зв`язку із несвоєчасною сплатою єдиного внеску, який погашено у повному обсязі під час виконавчого провадження, є необґрунтованими та не відповідають діючому законодавству. Зазначені обставини свідчать про те, що оспорюване рішення є незаконним, у зв`язку із чим підлягає скасуванню в судовому порядку.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного судувід 14 березня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, наголошуючи на порушенні судом норм матеріального і процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, але у судове засідання не з`явились, з огляду на достатність доказів для вирішення справи за наявними матеріалами, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, станом на 20.04.2015 року за позивачем рахувалась заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 8 752,45 грн.

Обов`язкові платежі по єдиному внеску за вказаний період позивачем сплачувались не своєчасно, що не заперечується позивачем, підтверджується даними особового рахунку та матеріалами з виконавчого провадження.

Сума недоїмки зі сплати єдиного внеску фактично погашена позивачем 07.07.2017 року у сумі 297,36 грн., 06.09.2017 року - 290,13 грн., 14.09.2017 року - 8 164,96 грн.

29.08.2018 року ГУ ДФС у Херсонській області прийнято Рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску до ОСОБА_1 за період з 21.01.2014 року до 31.12.2014 року у сумі 621,67 грн. (штраф у розмірі 10%), за період з 01.01.2015 року до 14.09.2017 року у сумі 507,18 грн. (штраф у розмірі 20%) та пеню у сумі 9885,82 грн. (у розмірі 0,1% суми недоїмки).

Не погоджуючись із нарахуванням штрафів та пені, посилаючись на їх безпідставність та невідповідність чинному законодавству, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що застосування відповідачем санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску відповідає приписам Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а тому оскаржувані дії та рішення є правомірними і підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, є платниками єдиного внеску, які в силу вимог п. 1 ч. 2 ст. 6 вказаного Закону зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно із абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) платники єдиного внеску фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 14 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI обов`язок здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону покладено на органи доходів і зборів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14-1 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані надавати, зокрема, органам доходів і зборів інформацію з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру, створений для забезпечення, зокрема, щодо накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску (ч. 1 ст. 16 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI).

Згідно із ч.ч. 11, 12 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Вказані положення закону кореспондуються із приписами Інструкції "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449.

Так, положеннями п. 1 Розділу VI Інструкції від 20.04.2015 року №449 визначено, що до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції (абз. 2 п. 2 Розділу VI Інструкції від 20.04.2015 року №449).

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно із п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI (в редакції, що діяла з 01.01.2015 року) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. (ч.ч. 10, 13 ст. 25 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, сплата обов`язкових платежів проведена позивачем лише під час примусового виконання вимоги органу пенсійного фонду про сплату внеску, тобто з порушенням строку, передбаченого ст. 9 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI.

Зазначені обставини свідчать про те, що з огляду на приписи ч.ч. 9, 11 ст. 25 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI, у контролюючого органу виникли всі підстави для застосування санкцій та нарахування пені, тобто для прийняття оспорюваного за цим позовом рішення.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, за правилами ст. 25 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI функції щодо заходів впливу до платників єдиного внеску та стягнення цих сум покладено на органи доходів і зборів шляхом прийняття цими органами, зокрема, рішень про застосування штрафних санкцій та пені, отже і встановлення наявності або відсутності підстав для прийняття у відношенні платника єдиного внеску таких рішень покладається на цей контролюючий орган.

При цьому, відповідно до ч. 16 ст. 25 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Частиною 4 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI визначено, що у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем.

Отже, припинення фізичної особи-підприємця не звільняє від виконання зобов`язань зі сплати єдиного внеску.

Враховуючи викладене, оскільки несвоєчасна сплата єдиного внеску є наслідком для застосування заходів впливу, а обставини, що звільняють особу від санкцій та пені, не встановлено, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач під час прийняття свого рішення діяв у відповідності до вимог законодавства, у зв`язку із чим підстави для задоволення позову відсутні.

Доводи позивача про неналежне сповіщення судом першої інстанції про дату, час та місце розгляду справи спростовуються відповідним поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи.

З огляду на наведене, оскільки висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль