Справа № 140/467/19
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року ЛуцькСправа № 140/467/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Димарчук Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Шикун О.Є.,

представника позивача Ємчика Р.І.,

представника відповідача Федорчук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН" до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН" (далі ТзОВ ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН, позивач, товариство) звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень від 15.11.2018 № та №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що інспекторами ГУ ДФС у Київській області проведено фактичні перевірки АЗС з магазинами, на яких здійснює свою господарську діяльність ТзОВ ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН, що розташовані за адресами: Київська область, Вишгородський район, с. Хотянівка, вул. Лісова, 2-А та Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Набережна, 4-Б.

За результатами перевірок складено акти від 30.10.2018 №2009/1000/14/14/41048714 та №2010/1000/14/14/41048714, у висновках яких контролюючий орган вказав на порушення товариством пункту 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 №265/95-ВР (надалі Закон №265/95-ВР), а саме: необліковані товари за місцем їх реалізації та зберігання.

На підставі актів фактичних перевірок від 30.10.2018 №2009/1000/14/14/41048714 та №2010/1000/14/14/41048714 ГУ ДФС у Волинській області прийнято податкові повідомлення-рішення, якими до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення п. 12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг: від 15.11.2018 № на суму 1 325 603,64 грн та № на суму 4 312 845,30 грн.

Позивач не погоджується з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями та вважає їх протиправними. Вказує на те, що товариство здійснює належним чином бухгалтерський облік та зберігає первинні документи у бухгалтерії підприємства. Разом з тим, на АЗС з магазином ведеться відповідний облік товарів, що надходять від постачальників на підставі первинних документів (ТТН, накладних), які зберігаються як прихідні документи та не рідше 10 днів передаються для обліку та зберігання у бухгалтерію товариства. При цьому, за місцем реалізації товарів (АЗС з магазином) зберігаються копії документів, що підтверджують прихід товару (ТТН, накладні). Позивач зауважує, що на момент перевірок на АЗС були наявні копії товарно-транспортних накладних, видаткові накладні від постачальників, які надавались інспекторам для перевірки. При цьому зазначає, що сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку, не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої статтею 20 цього Закону.

Також позивач вказує на дотримання товариством вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Міністерства економіки України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики України від 20.05.2008 №281/171/578/155, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за №805/15496 (надалі Інструкція №281/171/578/155). У зв`язку з цим, на АЗС з магазином товариство складає в кінці кожної зміни змінні звіти форми №17-НП, які також було надано перевіряючим для огляду, а твердження останніх про те, що змінні звіти форми №17-НП не формуються взагалі, не відповідає фактичним обставинам справи.

Позивач зазначає, що робота АЗС з магазином є автоматизованою, тобто використовуються реєстратори розрахункових операцій, які належним чином зареєстровані. Реалізація пального здійснюється через спеціалізований електронний контрольно-касовий апарат для автозаправних станцій АЗС, який забезпечує формування й друк розрахункових та обов`язкових звітних документів на основі даних, які зберігаються в оперативній та фіскальній пам`яті, формування контрольної стрічки в електронні формі і призначений для роботи на автозаправних станціях. ТзОВ ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН у своїй господарській діяльності для обліку розрахункових операцій використовує реєстратор розрахункових операцій (РРО), який повністю відповідає вимогам ст.12 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Позивач наголошує на тому, що звітні документи РРО, а саме Z-звіти, містять всі відомості, зокрема, про фактичні залишки пального у літрах, кожного найменування у кожному з розхідних резервуарів, внесення яких передбачено у змінний звіт АЗС за формою №17-НП. Таким чином, РРО здійснює точний та повний контроль за залишками товарних запасів за місцем їх реалізації.

Враховуючи вищенаведене, позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 15.11.2018 № та № протиправними та просить їх скасувати.

Ухвалою судді від 01.03.2019 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.1).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.199-200).

У відзиві на позов від 15.03.2019 за вх. №3941/19 представник відповідача позовні вимоги не визнала (а.с.50-51) та зазначила, що Головним управлінням ДФС у Київській області проведено фактичні перевірки за місцем провадження діяльності ТзОВ ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН та розташування його господарських об`єктів за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Хотянівка, вул. Лісова, 2-А, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 30.10.2018 №2009/1000/14/14/41048714; за адресою: АДРЕСА_1 область АДРЕСА_2 Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Набережна, 4-Б, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 30.10.2018 №2010/1000/14/14/41048714.

У висновках вищевказаних актів перевірок, зазначено, що контролюючим органом виявлено порушення пункту 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме: порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, продаж та зберігання нафтопродуктів, які не обліковані у встановленому порядку за місцем їх реалізації.

На підставі вищевказаних актів фактичних перевірок ГУ ДФС у Волинській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 15.11.2018 №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 325 603,64 грн; №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 4 312 845,30 грн (в тому числі 85,00 грн за проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів та обліку їх кількості).

Відповідач зазначив, що під час проведення перевірки АЗС з магазином, у яких здійснює свою господарську діяльність ТзОВ ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Хотянівка, вул. Лісова, 2-А встановлено відпуск паливно-мастильних матеріалів за готівкові кошти та безготівковому розрахунку, які знаходились на відповідальному зберіганні через РРО. На вимогу перевіряючих не були надані змінні звіти за формою №17-НП та №14-ГС станом на 22.10.2018, засвідчені підписами матеріально-відповідальних осіб АЗС.

Під час проведення перевірки АЗС з магазином, у яких здійснює свою господарську діяльність ТзОВ ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Набережна, 4-Б. встановлено відпуск паливно-мастильних матеріалів за готівкові кошти та безготівковому розрахунку, які знаходились на відповідальному зберіганні через РРО. Дані про облік кількості залишків пального у резервуарах, які містяться у денному звіті РРО, не відповідають фактичним даним, встановленим за результатами вимірювань, чим порушено режим попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості. На вимогу перевіряючих не були надані змінні звіти за формою №17-НП станом на 22.10.218, засвідчені підписами матеріально-відповідальних осіб АЗС.

З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову повністю.

В поданих до суду додаткових поясненнях до позову від 26.04.2019 та від 12.06.2019 (а.с.82-85,213-214) представник позивача зазначає, що Верховний Суд у постанові від 19.09.2018 в справі №810/1146/17 дійшов висновку, що фінансова санкція може бути застосована до юридичної особи лише у тому випадку, коли ця особа не веде облік товарів, а сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", не є підставою для застосування до платника фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Таким чином, для застосування передбаченої статтею 20 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг фінансової санкції контролюючий орган повинен довести, що товариство здійснювало реалізацію не облікованих товарів, не провівши розрахунки через РРО.

Щодо застосування до позивача штрафу у розмірі 85,00 грн за порушення пункту 11 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зазначає, що штрафна фінансова санкція відповідно до пункту 6 статті 17 вищевказаного Закону може бути застосована лише у випадку встановлення факту проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму попереднього програмування (тобто, проведення розрахункової операції з видачею розрахункового документа, що не містить відомостей про найменування товарів, цін товарів (послуг) та їх кількість). Разом з тим, відповідач, вказуючи на порушення товариством порядку використання режиму попереднього програмування товару, не надав жодних доказів про те, що позивач проводив через РРО розрахункові операції з продажу такого товару.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що працівниками ГУ ДФС у Київській області з 22.10.2018 по 30.10.2018 проведено фактичну перевірку АЗС з магазином, де здійснює свою господарську діяльність ТзОВ ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Хотянівка, вул. Лісова, 2-А, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 30.10.2018 №2009/1000/14/14/41048714 (а.с.11-12).

Перевіркою встановлено порушення товариством порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: на момент перевірки на АЗС виявлено факт реалізації нафтопродуктів та газу скрапленого за готівку та по безготівковому розрахунку на загальну суму 662 801,82 грн (бензин А-95 на загальну суму 36 372,45 грн, бензин А-92 на суму 306 328,08 грн, дизельне пальне Мустанг на суму 208 101,50 грн, газ скраплений на суму 111 999,79 грн), які не обліковані у встановленому порядку за місцем їх реалізації та зберігання.

Змінні звіти за формою №17-НП та №14-ГС станом на 22.10.2018, засвідчені підписами матеріально-відповідальних осіб АЗС, на вимогу перевіряючих надані не були.

В акті перевірки зроблено висновок, що в порушення пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР за місцем реалізації не обліковано в установленому порядку паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 662 801,82 грн.

На підставі акта перевірки ГУ ДФС у Волинській області 15.11.2018 прийняло податкове повідомлення-рішення № про застосування до позивача на підставі статті 20 Закону №265/95-ВР штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1 325 603,64 грн, тобто у подвійному розмірі товарних запасів, щодо яких облік яких не ведеться у порядку, встановленому законодавством, та здійснюється продаж товарів, які не відображено в такому обліку (а.с.10).

Працівниками ГУ ДФС у Київській області з 22.10.2018 по 30.10.2018 проведено фактичну перевірку АЗС з магазином, що належить суб`єкту господарської діяльності ТзОВ ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН, які розташовані за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Набережна, 4-Б, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 30.10.2018 №2010/1000/14/14/41048714 (а.с.21).

Перевіркою встановлено порушення товариством порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: на момент перевірки на АЗС виявлено факт реалізації нафтопродуктів та газу скрапленого за готівку та по безготівковому розрахунку на загальну суму 2 156 380,15 грн (бензину А-95 на суму 361 883,38 грн, бензину А-95 на суму 536 743,80 грн, бензину А-92 на суму 428 538,78 грн, бензину А-95 Мустанг на суму 315 675,85 грн, дизельне пальне Мустанг на суму 513 538,34 грн), які не обліковані у встановленому порядку за місцем їх реалізації та зберігання.

Дані про облік кількості залишків пального у резервуарах, що містяться у Х-звіті не відповідають скорегованим даним виявленим за результатами вимірювання, чим порушено режим попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Змінні звіти за формою №17-НП станом на 22.10.218, засвідчені підписами матеріально-відповідальних осіб АЗС, на вимогу перевіряючи, надані не були.

В акті перевірки зроблено висновок, що в порушення пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР за місцем реалізації не обліковано в установленому порядку паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 2 156 380,15 грн, а в порушення пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР проведено розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій без використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

На підставі акта перевірки 15.11.2018 ГУ ДФС у Волинській області прийняло податкове повідомлення-рішення № про застосування до позивача на підставі статей 17, 20 Закону №265/95-ВР штрафних (фінансових) санкцій на суму 4 312 845,30 грн, з яких 4 312 760,30 грн - подвійний розмір вартості паливно-мастильних матеріалів, щодо яких облік яких не ведеться у порядку, встановленому законодавством (здійснюється продаж товарів, які не відображено в такому обліку) та 85,00 грн за проведення розрахункових операції через реєстратори розрахункових операцій без використанням режиму попереднього програмування (а.с.20).

ТзОВ ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями оскаржило їх в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України № 265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Згідно зі статтею 20 Закону №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 6 цього ж Закону встановлено, що облік товарних запасів юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) ведеться у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Національним положенням (стандартом) є затверджене наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку Запаси (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за №751/4044, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Положення (стандарт) 9), яким визначено методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про запаси і розкриття її у фінансовій звітності.

Правові ж засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України від 16.07.1999 №996-ХIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; облікова політика - сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для складання та подання фінансової звітності.

Відповідно до приписів частин 1, 2 та 5 статті 8 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства, обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних.

Відповідно до статті 9 зазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Отже, документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні, тощо.

В свою чергу, законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці суб`єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання товарно-матеріальних цінностей, які є підставою для бухгалтерського обліку, ведення якого відповідно до статті 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні покладено на уповноважену особу.

Сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", не є підставою для застосування до платника фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Аналогічні правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №825/10/17, які в згідно з ч.5 ст. 242 КАС України враховуються судом при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин.

На підтвердження організації порядку бухгалтерського обліку, позивач надав суду наказ №1 від 02.01.2018 Про організацію бухгалтерського обліку та облікову політику підприємства на 2018 рік, пунктом 7 якого зобов`язано відповідальних працівників АЗС не рідше 1 разу на 10 днів передавати звіт про рух товарів на торговій точці відповідальному працівнику бухгалтерії; до звіту додаються всі первинні документи, що підтверджують рух товарів; зобов`язано забезпечити зберігання первинних документів в бухгалтерській службі відповідно до п.6.2 Положення №88 (а.с.121-123).

Перевіряючи правильність оцінки відповідачем обставин, за якими він визначив склад правопорушення, передбаченого пунктом 12 статті 3 Закону №265/95-ВР, та наявність підстав для застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 20 цього Закону, судом взято до уваги, що єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком нафтопродуктів (усіх типів, марок і видів (залежно від масової частки сірки) визначено Інструкцією №281/171/578/155. Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України (далі - підприємства).

Порядок приймання і відпуску нафтопродуктів на АЗС визначений у пункті 10 Інструкції №281/171/578/155. Відповідно до підпунктів 10.2.1, 10.2.10 пункту 10.2 цієї Інструкції приймання нафтопродуктів, що надійшли автомобільним транспортом від постачальників, здійснюється працівниками АЗС за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки) за даними ТТН у разі наявності паспорта якості та копії сертифіката відповідності. На підставі ТТН та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою №13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою №17-НП (додаток 14).

За умовами підпункту 10.3.1.3 пункту 10.3 Інструкції №281/171/578/155 облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою. Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у Змінному звіті АЗС за формою №17-НП.

Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442 Про затвердження Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку.

Тобто, законодавством визначено можливість розрахунку за придбані у роздріб нафтопродукти як у готівковій формі, так і з використанням відомостей на відпуск, талонів, платіжних карток, смарт-карток (паливних карток).

Як визначено підпунктами 10.3.1.1, 10.3.2.1, 10.3.3.2, 10.3.4.2 пункту 10.2 Інструкції №281/171/578/155 розрахунки під час відпуску нафтопродукту власникам автотранспорту за готівку здійснюються на АЗС з використанням РРО, які відповідають технічним вимогам до їх застосування та внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій згідно з Положенням про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2002 №1315.

Відпуск нафтопродуктів за безготівковим розрахунком за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем. Відпуск нафтопродуктів відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою №16-НП (додаток 16).

Заправлення за талонами та відпуск нафтопродуктів за платіжними картками відображається у змінному звіті АЗС за формою №17-НП.

Згідно з пунктом 10.4 Інструкції №281/171/578/155 на АЗС здійснюється оперативне кількісне контролювання, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманих і відпущених нафтопродуктів. Кількісний облік нафтопродуктів на АЗС здійснюється за формою змінного звіту АЗС №17-НП. Під час приймання-передавання зміни оператори АЗС: визначають залишки нафтопродуктів на кінець зміни з урахуванням залишків на початок зміни (цей залишок переноситься з графи обліковий залишок попередньої зміни), надходження нафтопродуктів за зміну, які підтверджено відповідними документами, та кількості відпущених за зміну нафтопродуктів за сумарними показниками лічильників усіх ПРК, ОРК (обліковий залишок); вимірюють загальний рівень нафтопродуктів і рівень підтоварної води в кожному резервуарі та за результатами вимірювань визначають об`єм нафтопродуктів (фактичний залишок); роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виконаних розрахункових операцій, що заносяться до фіскальної пам`яті; передають залишок готівки; перевіряють наявність та фіксацію у місцях, передбачених експлуатаційним документом, свинцевих пломб з відбитком повірочного тавра та відповідність відбитку цих тавр у формулярах на ПРК, ОРК.

У разі встановлення розбіжності фактичної і облікової кількості нафтопродуктів у резервуарі в границях відносної похибки методу вимірювання маси згідно з ГОСТ 26976 зміна передається і приймається за обліковим залишком нафтопродукту. Перевищення фактичного залишку на кінець зміни над обліковим залишком на кінець зміни понад допустиме граничне відхилення фіксується у змінному звіті. У разі перевищення розбіжності фактичної і облікової кількості нафтопродуктів у резервуарі понад зазначених норм керівництво повинно вжити заходів щодо проведення позачергової інвентаризації. До встановлення обставин перевищення фактичного залишку на кінець зміни над обліковим залишком на кінець зміни понад допустиме граничне відхилення обліковий залишок не корегується.

Після завершення зміни оператором АЗС складається змінний звіт АЗС за формою №17-НП у двох примірниках, з яких один з доданими ТТН здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається на АЗС.

Після оприбуткування нафтопродуктів, дані лічильника сумарного обліку паливно-роздавальних колонок, система керування паливно-роздавальними колонками та реєстратори розрахункових операцій діють як одне ціле та не повинні мати розбіжностей даних більш ніж на 0,1 %. Як наслідок, дані про оприбутковане за даними бухгалтерського обліку пальне повинні відповідати даним реєстратора розрахункових операцій, який є носієм доказової інформації про обіг пального на АЗС.

Фактичні залишки нафтопродуктів на АЗС мають відповідати обліковим залишкам надходження нафтопродуктів за певний проміжок часу, що підтверджені відповідними документами (ТТН), змінним звітом АЗС за формою №17-НП, за вирахуванням кількості відпущених нафтопродуктів за сумарними показниками лічильників паливно-роздавальних колонок. Обсяг реалізації нафтопродуктів, що фіксується лічильником сумарного обліку паливно-роздавальних колонок за певний проміжок часу, має збігатися з обсягом реалізації, відображеним у звітних документах касових апаратів за всіма формами оплати за цей самий проміжок часу.

Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №826/18483/13-а.

Як передбачено п.16.1 Інструкції №281/171/578/155, матеріально відповідальні особи АЗС ведуть облік руху нафтопродуктів за марками і видами (для дизельного палива в залежності від масової частки сірки) нафтопродуктів у змінному звіті за формою №17-НП, який складається у двох примірниках. Перший примірник разом з первинними документами здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається у матеріально відповідальної особи.

Згідно з п. 16.2 Інструкції №281/171/578/155 бухгалтерські служби підприємств перевіряють та приймають змінні звіти з доданими до них первинними документами (ТТН, талони, відомості встановленої форми, супровідні відомості за інкасацією готівки та інші), перевіряють правильність перенесення показників лічильників ПРК, ОРК з попередньої зміни, звіти про обсяг реалізації і форми оплати за РРО, визначення фактичних залишків нафтопродуктів у резервуарах АЗС за результатами вимірювання, відображених у формі №17-НП, та надходження готівки. Зроблені під час перевірки змінних звітів виправлення засвідчуються підписами операторів АЗС, керівника АЗС та головного бухгалтера або за його дорученням іншим працівником бухгалтерської служби підприємства.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що облік руху нафтопродуктів за марками і видами ведуть матеріально відповідальні особи АЗС, відповідно первинні документи знаходяться на зберіганні у таких осіб, а також у бухгалтерських службах підприємства.

На переконання суду, контролюючий орган дійшов помилкового висновку про реалізацію позивачем належним чином необлікованих товарів (ПММ) за місцем їх реалізації, оскільки, під час перевірок товариство надало податковому органу документи, що підтверджують облік товару (палива) на підприємстві.

Так, перевіркою АЗС з магазином, на якій здійснює свою господарську діяльність ТзОВ ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Хотянівка, вул. Лісова, 2-А, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 30.10.2018 №2009/1000/14/14/41048714 встановлено факт реалізації на АЗС станом на 22.10.2018 нафтопродуктів та газу скрапленого за готівку та по безготівковому розрахунку на загальну суму 662 801,82 грн, які не обліковані у встановленому порядку за місцем їх реалізації та зберігання. Змінні звіти за формою №17-НП та №14-ГС станом на 22.10.218, засвідчені підписами матеріально-відповідальних осіб АЗС, на вимогу перевіряючих надані не були.

Однак, суд не погоджується з таким твердженням відповідача, оскільки позивачем було надано документи, що підтверджують облік товару (палива) на підприємстві за місцем їх реалізації та зберігання, а саме: товарно-транспортну накладну від 22.10.2018 №НР0117887, журнал обліку надходження нафтопродуктів на АЗС форми №21-НП, акти приймання-передачі майна (на зберігання) від 22.10.2018, 23.10.2018, 27.10.2018 до договору зберігання №24/11 від 24.11.2017, акти приймання-передачі майна (зі зберігання) від 22.10.2018, 23.10.2018, 24.10.2018, 25.10.2018, 26.10.2018, 27.10.2018, 28.10.2018, 29.10.2018, 30.10.2018 до договору зберігання №24/11 від 24.11.2017, змінні звіти форми №17-НП, видаткові накладні від 22.10.2018 №614985, від 23.10.2018 №615792, від 24.10.2018 №615784, від 25.10.2018 №616475, від 26.10.2018 №616937, від 27.10.2018 №617494, від 28.10.2018 №617934, від 29.10.2018 №618477, від 30.10.2018 №619491, товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів від 27.10.2018 №1007, (а.с.13-19, 124-168).

Перевіркою АЗС з магазином, на якій здійснює свою господарську діяльність ТзОВ ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Набережна, 4-Б, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 30.10.2018 №2010/1000/14/14/41048714 встановлено факт реалізації на АЗС станом на 22.10.2018 нафтопродуктів та газу скрапленого за готівку та по безготівковому розрахунку на загальну суму 2 156 380,15 грн, які не обліковані у встановленому порядку за місцем їх реалізації та зберігання. Змінні звіти за формою №17-НП станом на 22.10.218, засвідчені підписами матеріально-відповідальних осіб АЗС, на вимогу перевіряючих надані не були.

Дані про облік кількості залишків пального у резервуарах, що містяться у Х-звіті не відповідають скорегованим даним виявленим за результатами вимірювання, чим порушено режим попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Однак, суд не погоджується з таким твердженням відповідача, оскільки позивачем було надано документи, що підтверджують облік товару (палива) на підприємстві за місцем їх реалізації та зберігання, а саме: журнал обліку надходження нафтопродуктів на АЗС форми №21-НП, акти приймання-передачі майна (на зберігання) від 23.10.2018, 25.10.2018, 29.10.2018, 30.10.2018 до договору зберігання №24/11 від 24.11.2017, акти приймання-передачі майна (зі зберігання) від 22.10.2018, 23.10.2018, 24.10.2018, 25.10.2018, 26.10.2018, 27.10.2018, 28.10.2018, 29.10.2018, 30.10.2018 до договору зберігання №24/11 від 24.11.2017, змінні звіти форми №17-НП, видаткові накладні від 22.10.2018 №614223, від 23.10.2018 №615041, від 24.10.2018 №615047, від 25.10.2018 №616081, від 26.10.2018 №616541, від 27.10.2018 №617096, від 28.10.2018 №617538, від 29.10.2018 №618097, від 30.10.2018 №619107, товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів від 23.10.2018 №НР0118419, від 25.10.2018 №НР0119679, від 25.10.2018 №НР0119655, від 29.10.2018 №НР0120801, від 30.10.2018 №НР0121035 (а.с.22-45, 169-195).

Як вбачається з наявних у матеріалах справи документів, товариство реалізує через мережу АЗС нафтопродукти, які отримані, зокрема, від ТзОВ Нафтотрейд Ресурс відповідно до умов договору №11/06/18 купівлі-продажу від 11.06.2018 (а.с.103-104) та договору зберігання №24/11 від 24.11.2017 з додатками №1, №2, №3 від 24.11.2017 (а.с.105-120).

Відповідно до пункту 1.1 договору купівлі-продажу від 11.06.2018 продавець (ТзОВ Нафтотрейд Ресурс) зобов`язується передати у власність покупця (ТзОВ ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН) нафтопродукти в асортименті, в подальшому викладенні іменовані товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах даного договору.

Приймання-передача товару по кількості та якості здійснюється представниками обох сторін, згідно наданих продавцем супровідних документів на товар (п.3.2 цього Договору).

Як передбачено пунктом 1.1 договору зберігання №24/11 від 24.11.2017, зберігач (ТзОВ ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН) зобов`язується зберігати нафтопродукти в асортименті, в подальшому іменовані майно, передане йому поклажодавцем (ТзОВ Нафтотрейд Ресурс), і повернути це майно уповноваженим представникам поклажодавця в цілісності на умовах, визначених даним договором.

Відповідно до пункту 2.1 цього договору асортимент та кількість майна, що передається на зберігання, погоджується сторонами в актах приймання-передачі на кожну окрему товарну партію майна.

Майно вважається переданим на зберігання з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі майна. При цьому, право власності на майно до зберігача не переходить (п.1.2 цього Договору).

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що пунктом 4.1.4 цього договору передбачено, що зберігач зобов`язується відпускати зі зберігання майно уповноваженим представникам Поклажодавця (в тому числі безготівковим клієнтам поклажодавця), при пред`явленні ними старт-карти, картки на пальне, паливних карток, відомості, тощо, шляхом заправки вказаних ними транспортних засобів, з одночасним проведенням такого відпуску через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій, з роздрукуванням відповідних розрахункових документів.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до пунктів 4.4.3, 4.4.4 зберігач має право: змішувати майно поклажодавця з іншими нафтопродуктами тієї ж марки та якості, що знаходяться у зберігача в одному резервуарі для зберігання нафтопродуктів; використовувати майно, передане йому на зберігання, у власній господарській діяльності, до моменту отримання вимоги про повернення майна зі зберігання від уповноважених представників поклажодавця.

З вищенаведеного слідує, що ТзОВ ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН через мережу АЗС може здійснювати реалізацію як власних нафтопродуктів, так і тих, які передані на зберігання (в тому числі і за готівку), що не є порушенням умов вищенаведених договорів. У зв`язку з цим, суд не бере до уваги твердження контролюючого органу про те, що позивачем не надано підтверджуючі документи на реалізоване майно. До того ж, суд звертає увагу на те, що такими підтверджуючими документами можуть бути як товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, акти приймання-передачі тощо, що підтверджують постачання товару відповідно до умов договору №11/06/18 купівлі-продажу від 11.06.2018, так і товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, акти приймання-передачі тощо, що підтверджують передачу та реалізацію цих товарів відповідно до умов договору зберігання №24/11 від 24.11.2017. При цьому, розмежування товару як власного, так і переданого на зберігання не впливає на факт наявності у позивача підтверджуючих документів на цей товар.

Крім того, дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться підприємством до змінних звітів АЗС за формою №17-НП, а реалізація пального здійснюється через спеціалізований електронний контрольно-касовий апарат для автозаправних станцій АЗС, який забезпечує формування й друк розрахункових та обов`язкових звітних документів на основі даних, які зберігаються в оперативній та фіскальній пам`яті, формування контрольної стрічки в електронні формі і призначений для роботи на автозаправних станціях. Також звітні документи РРО, а саме Z-звіти, містять всі відомості, зокрема, про фактичні залишки пального у літрах, кожного найменування у кожному з розхідних резервуарів, внесення яких передбачено у змінний звіт АЗС за формою №17-НП. Таким чином, РРО здійснює точний та повний контроль за залишками товарних запасів за місцем їх реалізації.

Також суд звертає увагу на те, що фінансова санкція, встановлена статтею 20 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг може бути застосована лише до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку.

Разом з тим, достовірність та правильність оформлення тих чи інших первинних документів, що були надані позивачем під час перевірки і до матеріалів справи, представником відповідача під час розгляду справи не заперечувалось. Більш того, як свідчать наявні у справі матеріали, контролюючим органом перевірка з питання дотримання ТзОВ ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН порядку оприбуткування та ведення обліку товарних запасів (нафтопродуктів) за місцем розташовування основного офісу та бухгалтерії підприємства не проводилась.

Суд вважає також протиправним висновок відповідача про порушення позивачем пункту 11 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг та застосування до товариства штрафу у розмірі 85 грн з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 11 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Тобто, суть попереднього програмування товару полягає у тому, що кожному товару (у даному випадку паливно-мастильним матеріалам) надається власник код, під яким товар запрограмований у реєстраторі розрахункових операцій, вказується ціна товару та облік його кількості.

Згідно з пунктом 6 статті 17 Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості застосовуються фінансові санкції у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З наведених норм законодавства слідує, що застосування штрафної фінансової санкції відповідно до пункту 6 статті 17 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг за порушення пункту 11 статті 3 вищевказаного Закону можливе лише у випадку встановлення факту проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму попереднього програмування (тобто, проведення розрахункової операції з видачею розрахункового документа, що не містить відомостей про найменування товарів, цін товарів (послуг) та їх кількість).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, товариством при проведенні розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій використовується режим попереднього програмування, зокрема, вносяться відомості про найменування товарів; фактичний об`єм (у літрах) і вартість (у гривнях) пального кожного найменування, ціна пального тощо, про що свідчать Х-звіти наявні у матеріалах справи.

Відтак, відповідачем на доведено належними та допустимими доказами порушення позивачем пункту 11 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а тому фінансова санкція у розмірі 85 грн є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірність та законність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 15.11.2018 № та № відтак, позовні вимоги належить задовольнити повністю.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь ТзОВ ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області слід присудити всі здійснені ним судові витрати в розмірі 19 210,00 грн, оплачені платіжним дорученням від 20.02.2019 №4451 (а.с.2).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 15.11.2018 № та №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН" (43010, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кременецька, 38, ) судові витрати у розмірі 19 210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 червня 2019 року.

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук