Справа № 265/1913/19
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року справа №265/1913/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Кушки Володимира Івановича на рішення Орджонікізевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 травня 2019 року у справі № 265/1913/19 (головуючий суддя І інстанції Вайновський А.М.), складене у повному обсязі 08 травня 2019 року у м. Маріуполь Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Кушки Володимира Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікізевського районного суду м. Маріуполя Донецької області із позовом до поліцейського роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Кушки Володимира Івановича про скасування постанови Серії НК № 357454 від 23 лютого 2019 року, винесену відповідачем за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. та закриття провадження по адміністративній справі (а.с. 1-5).

Рішенням Орджонікізевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 травня 2019 року позовні вимоги задоволено. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 357454 від 23 лютого 2019 року, винесену поліцейським роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Кушка В.І., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень скасована, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито (а.с. 35-37).

Не погодившись з судовим рішенням, інспектор роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Кушка Володимир Іванович подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення Орджонікізевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 травня 2019 року у справі № 265/1913/19 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що відеозапис є належним та допустимим доказом скоєння позивачем адміністративного правопорушення (з посиланням на висновки Верховного Суду у справі № 524/4247/17 від 24 квітня 2019 року).

Зазначив, що позивач не заперечував щодо наявності на вітровому склі транспортного засобу тріщин більш ніж 50 мм, відтак постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною (а.с. 42-47).

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що 23 лютого 2019 року поліцейського роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Кушкою В.І., який є уповноваженою посадовою особою органу внутрішніх справ, на виконання своїх владних повноважень винесена постанова серії НК № 357454 по справі про адміністративне правопорушення, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн.

Як вбачається зі спірної постанови, 23 лютого 2019 року о 21-05 годині на 55 км автодороги М-22 Полтава-Олександрія водій ОСОБА_1 керував вантажним автомобілем DAF XF 95.430, д/н НОМЕР_1 , із наявністю тріщини на вітровому склі у зоні дії склоочисників, чим порушив вимоги п. 6.8.5 ДСТУ 36449:2010 та п. 31.1 ПДР (а.с. 10).

Спірним питанням у справі є правомірність прийняття спірної постанови та накладення на позивача адміністративного штрафу.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність прийнятої спірної постанови.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказам у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 5 ст. 258 КУпАП - якщо підчас складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно до вимог п. 7 розділу VІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції», затвердженою Наказам МВС України від 06 листопада 2015року № 1376, посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення, в ній вказані: найменування органу (посадова особа), який виніс постанову інспектор роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Кушка Володимир Іванович; дату розгляду справи 23 лютого 2019 року; відомості про особу, щодо якої розглядається справа ОСОБА_1 , суть адміністративного правопорушення, опис обставин, встановлених при розгляді справи, керування вантажним автомобілем із наявністю тріщини на вітровому склі у зоні дії склоочисників, чим порушено вимоги п. 6.8.5 ДСТУ 36449:2010 та п. 31.1 ПДР; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 121 КУпАП); прийняте по справі рішення застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 31.1 Правил дорожнього руху встановлено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 6.8.5 ДСТУ 36449:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» на вітровому склі колісного транспортного засобу не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Статтею 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 2 статті 258 КУпАП органи Національної поліції України звільнено від обов`язку складати протокол про адміністративне правопорушення, а посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено у статтею 251 КУпАП, повинні міститися в постанові про адміністративне правопорушення.

З аналізу спірної постанови про накладення адміністративного стягнення слідує, що вона не містить жодних посилань на докази, якими відповідачем обґрунтовано висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно п.3 ст.14 Закону України «Про національну поліцію» - Національна поліція використовує технічні засоби, засоби фото-та відео-фіксації, засоби фіксації звуку підчас документування обставин скоєння злочинів та інших правопорушень, в тому числі й в громадських місцях, а також дій працівників Національної поліції, під час виконання ними покладених на них завдань.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції,що наданим відповідачем записом з нагрудного відеореєстратора, долученого до матеріалів справи, не можливо однозначно ідентифікувати марку і модель транспортного засобу та його номер державної реєстрації, а також саму наявність тріщини лобового скла в зоні роботи склоочисників та її розмір.

Як зазначає апелянт з посиланням на вимоги ГОСТ 5727-88 « Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови» , не допускається наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. В той же час відповідачем не зроблено замірів таких тріщин, не відображені її розмірі в спірній постанові, що унеможливлює перевірку таких обставин. З відеозапису неможливо встановити в якій частині вітрового скла знаходиться тріщина.

Щодо посилання апелянта про факт того, що водій погодився про наявність тріщини , більш ніж 50 мм,суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач в позовній заяві спростовував зазначений факт порушення, з відеозапису також не вбачається визнання ним своєї провини. Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами суду першої інстанції, що відповідачем не доведено склад адміністративного правопорушення, оскільки тріщини скла не зазначені в вичерпному переліку технічних несправностей транспортного засобу, за наявності яких забороняється його експлуатація відповідно до п.31.4 ПДР України або є погіршення прозорості скла.

Посилання апелянта на висновки постанови Верховного Суду у справі № 524/4247/17 від 24 квітня 2019 року, в якій зазначено, що відеозапис є належним та допустимим доказом скоєння позивачем адміністративного правопорушення не є беззаперечною підставою для визнання особи винною у скоєнні адміністративного правопорушення, оскільки сам відеозапис має довести таку вину.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З аналізу вищезазначених норм процесуального права слідує, законодавець встановив презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідачами жодними належними та допустимими доказами не доведено факту вчинення позивачем зазначених у оскаржуваній постанові адміністративних правопорушень у виді порушень Правил Дорожнього Руху України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Кушки Володимира Івановича на рішення Орджонікізевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 травня 2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Орджонікізевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 травня 2019року у справі № 265/1913/19- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Постанова суду апеляційної інстанції прийнята 27 червня 2019 року.

Судді Т.Г.Арабей

Е.Г. Казначаєв

І.В. Геращенко