Справа № 420/2409/19
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2409/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участю:

представника позивача -Кузнєцова Л.О.(згідно ордеру),

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ССС» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26 грудня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «ССС» до Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26 грудня 2018 року.

Ухвалою суду від 25 квітня 2019 року даний позов залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк на усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання копії ухвали.

07 травня 2019 року до суду за вх.№16379/19 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з належним чином оформленим адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області та доказами сплати 17289,00 грн. судового збору.

11 травня 2019 року ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ССС» (вх.№16379/19), відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі направлень від 27.11.2018 року за №10613/14-04 та №10630/14-07, наказу ГУ ДФС в Одеській області від 21.11.2018 року за № 9148, в період з 28.11.2018 року по 04.12.2018 року співробітники Головного управління ДФС в Одеській області провели документальну позапланову виїзну перевірку TOB «ССС» з питань підтвердження взаємовідносин з платникам податків ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД», , за період з 01.03.2018 року по 31.03.2018 року, ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ», код 41218149, за період 01.05.2018 року по 31.07.2018 року, ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ», код 41987206, за період з 01.07.2018 року по 31.07.2018 року, ТОВ «ОШЛАН», код 41989961, за період з 01.07.2018 року по 31.07.2018 року. За результатами цієї перевірки 11.12.2018 року Головне управління ДФС в Одеській області склало акт № 2744/15-32-14-07/30879582, в якому встановлені наступні порушення з боку позивача: п. 44.1. ст. 44, п. 198.1, п.198.6. ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижене податок на додану вартість до сплати всього у сумі 1310532,00 грн., у тому числі за березень 2018 року в сумі 305619,00 грн., за травень 2018 року в сумі 191417,00 грн., за червень 2018 року в сумі 92770,00 грн., за липень 2018 року в сумі 720726,00 грн. За наслідками перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «ССС» на підставі акту перевірки від 11.12.2018 року № 2744/15-32-14-07/30879582, відповідно до зазначених порушень Головне управління ДФС в Одеській області прийняло податкове повідомлення-рішення від 26.12.2018 року № , яким позивачеві за порушення п. 44.1. ст. 44, п. 198.1, п.198.6. ст. 198 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 1965798,00 грн., з яких 1310532,00 грн. збільшення податкового зобов`язання, 655266,00 грн. - штрафних санкцій. Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивач направив скаргу до ДФС, яка була отримана ДФС 05.02.2019 року за вх. № 4632/6. 25.02.2019 року ДФС України прийняло рішення про продовження строку розгляду скарги до 05.04.2019 року включно. Рішенням ДФС України за № 15784/6/99-99-11-04-02-25 від 04.04.2019 року скаргу позивача залишено без задоволення, податкове повідомлення-рішення № від 26.12.2018 року залишено без змін. В акті перевірки № 2744/15-32-14-07/30879582 від 11 грудня 2018 року за результатами документальної позапланової виїзної перевірки на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 21.11.2018 року за № 9148 зазначається, що ТОВ «ССС» було незаконно занижено суму податку на додану вартість. Зокрема було поставлено під сумнів реальність операцій з контрагентами ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД» (), ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ» (), ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ» (), ТОВ «ОШЛАН» (), а саме: між ТОВ «ССС» та контрагентами ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД», ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ», ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ», ТОВ «ОШЛАН» були укладені договори виконання робіт, згідно умов яких ТОВ «ССС» є покупцем, а контрагенти є постачальниками. ГУ ДФС в Одеській області вважає, що неможливо підтвердити реальність здійснення господарських операцій ТОВ «ССС» з вищезазначеними контрагентами, а тому робить висновки, що ТОВ «ССС» безпідставно сформував витрати та податковий кредит з ПДВ по операціям з контрагентами і, тим самим, збільшив податкові зобов`язання з ПДВ за перевірені податкові періоди на суму ПДВ 1310532,00 грн. Вищезазначеного висновку ГУ ДФС в Одеській області дійшло з наступних підстав: відсутність у контрагентів придбання номенклатури реалізованих товарів та послуг, походження яких невідомо та неможливо дослідити за допомогою Єдиного реєстру податкових накладних, податкових декларацій з ПДВ, тощо; аналізом звітності 1 ДФ та реєстраційних даних не можливо зробити висновок щодо фактичного виконання (надання) оформлених господарських операцій з придбання/продажу ідентифікованих товарів та послуг наявним на підприємстві трудовим ресурсом, з урахуванням видів діяльності; даний вид послуг було надано контрагентами не лише ТОВ «ССС», а й іншими підприємствами; відсутність контрагентів за місцезнаходженням. ТОВ «ССС» були надані контролюючому органу всі передбачені податковим законодавством первинні документи (договори виконання робіт, специфікації; рахунки на оплату; видаткові накладні; товарно-транспортні накладні; акти приймання передачі давальницьких матеріалів; акти про витрату давальницьких матеріалів; платіжні доручення). Розрахунки між ТОВ «ССС» та зазначеними контрагентами проводились в безготівковій формі, що підтверджується банківськими виписками. Господарська діяльність контрагентів на момент здійснення правочинів не припинена, що не заперечувалось податковим органом, вони були платниками податку, а тому податкові накладні складені належними особами та не суперечать приписам норм чинного законодавства. Право платника податку на бюджетне відшкодування не залежить від проведення або не проведення зустрічних перевірок по всьому ланцюгу до кінцевого виробника, оскільки ТОВ «ССС» не може нести відповідальність за невиконання чи неналежне виконання обов`язків щодо сплати податків іншими контрагентами. Якщо інші контрагенти не виконали свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки виключно для них. Податковим органом під час проведення перевірки не доведено наявності жодних обставин та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли свідчити про непов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, відсутність факту поставки, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди у протиправний спосіб. Під час проведення перевірки не надано будь-яких доказів, що ТОВ «ССС» та контрагенти протиправно, у змові, діяли з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди. Надані ТОВ «ССС» первинні документи містять всі необхідні реквізити, передбачені чинним законодавством, а відтак, є належними первинними документами які фіксують факт здійснення господарських операцій.

03 червня 2019 року до суду від відповідача за вх.№19818/19 надійшов відзив на позов (т.2 а.с.46-49), у якому відповідач, посилаючись на обставини, встановлені в акті перевірки від 11 грудня 2018 року № 2744/15-32-14-07/30879582, просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою суду від 05 червня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу №420/2409/19 до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «ССС» () зареєстроване 20.06.2002 року, взято на облік в контролюючих органах 02.07.2002 року за №184 та станом на 11.12.2018 року перебувало на обліку в ДПІ у Малиновському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області.

Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю «ССС» здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 28.93 Виробництво машин і устатковання для виготовлення харчових продуктів і напоїв, перероблення тютюну; 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; 25.62 Механічне оброблення металевих виробів (основний); 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н. в. і. у.; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) (п.п. 20.1.4 ст. 20 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Судом встановлено, що на підставі направлень, виданих Головним управлінням ДФС в Одеській області 27.11.2018 року №10631/14-07, №10630/14-04, згідно пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, на підставі наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 21.11.2018 №9148 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ССС», , номер телефону 048-750-52-08, адреса електронної пошти з питань підтвердження взаємовідносин з платниками податків ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД», код 41511327, за період з 01.03.2018 року по 31.03.2018 року; ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ» код 41218149, за період з 01.05.2018 року по 31.07.2018 року; ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ» код 41987206, за період; з 01.07.2018 року по 31.07.2018 року; ТОВ «ОШЛАН» код 41989961, за період з 01.07.2018 року по 31.07.2018 року.

За результатом вказаної перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області складено акт №2744/15-32-14-07/30879582 від 11.12.2018 року (т.1 а.с.46-85), яким встановлено порушення ТОВ «ССС»: п.44.1. ст.44, п.198.1. п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1310532 грн., в тому числі: березень 2018 року в сумі 305619 грн.; травень 2018 року в сумі 191417 грн.; червень 2018 року в сумі 92770 грн.; липень 2018 року в сумі 720726 грн.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки відповідачем 26 грудня 2018 року прийнято податкове повідомлення-рішення № (т.1 а.с.88), яким за порушення п.44.1 ст.44, п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.5, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями збільшено суму податкового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 1965798,00 грн., з яких 1310532,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 655266,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до Державної фіскальної служби України, подавши 05.02.2019 року скаргу, за результатами розгляду якої прийнято рішення №15784/6/99-99-11-04-02-25 від 04.04.2019 року (т.1 а.с.90-93), яким ДФС залишило без змін податкове повідомлення-рішення від 26.12.2018 року №, а скаргу - без задоволення.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення суд виходить з наступного.

Так, спірне податкове повідомлення-рішення ґрунтується на висновках податкового органу про порушення позивача, про які зазначено у розділі «Висновок» акту перевірки №2744/15-32-14-07/30879582 від 11.12.2018 року.

Висновки відповідача в акті перевірки щодо вказаних податкових повідомлень-рішень обґрунтовані наступним.

За період березень, травень, червень, липень 2018 року ТОВ «ССС» задекларовано податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 5864003 грн.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період березень, травень, червень, липень 2018 року, по взаємовідносинах з платниками податків ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД», код 41511327, за період з 01.03.2018 року по 31.03.2018 року; ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ» код 41218149, за період з 01.05.2018 року по 31.07.2018 року; ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ» код 41987206, за період з 01.07.2018 року по 31.07.2018 року; ТОВ «ОШЛАН» код 41989961, за період з 01.07.2018 року по 31.07.2018 року не встановлено їх заниження або завищення.

За період березень, травень, червень, липень 2018 року ТОВ «ССС» задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 5700870 грн.

Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період березень, травень, червень, липень 2018 року встановлено його завищення в сумі 1310532,00 грн., в тому числі за березень 2018 року в сумі 305619 грн., травень 2018 року в сумі 191417 грн., червень 2018 року в сумі 92770 грн., липень 2018 року в сумі 720726 грн.

Згідно договору виконання робіт №1602-2018 від 16.02.2018 року ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД», код 41511327 являється «постачальником», a TOB «ССС» являється «покупцем». Згідно пункту 1.1 договору: «Виконавець тобто ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД» зобов`язується виконати роботи по виготовленню виробів (деталей, окремих вузлів, комплектуючих) (далі «Роботи») як зі своїх матеріалів, так і з матеріалів замовника, а також зобов`язується виконати роботи по механічній обробці виробів, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити в порядку і на умовах, визначених цим договором».

Підприємством під час перевірки не надані документи, які б свідчили про фактичну передачу даних матеріалів, яка посадова особа ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД» їх фактично отримала, яким автомобілем були доставлені дані матеріали, пункт навантаження та пункт розвантаження.

Під час перевірки посадовими особами підприємства не надана технічна документація на товар та акти прийому-передачі виробів. В ТТН наданих під час перевірки, до видаткових накладних, в пункті навантаження вказано - м. Одеса. При цьому слід зазначити, що, податкова адреса ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД» на момент здійснення взаємовідносин з TOB «ССС» знаходилась у м.Києві провулок Руслана Лужевського, буд. 14, корп. 7, кв. 32. Згідно зареєстрованих податкових накладних в ІС «ЄРПН» встановлено, що за період березень - травень 2018 року ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД» за оренду складських та виробничих потужностей в місті Одесі не сплачувало. Отже дослідити і перевірити де фактично ТОВ «ССС» отримувало ТМЦ не має можливості.

До ДПІ в Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києва підприємством ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД» податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) - не надавався.

За результатами проведеного аналізу наявних трудових ресурсів встановлено з однієї сторони - незначна кількість працюючих та з другої сторони значний обсяг фактично оформлених ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД» операцій по реалізації різноманітних ТМЦ передбачає значно більшого обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу із відповідними фаховими знаннями (робочих - менеджерів, тощо). На підприємстві ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД» відсутній персонал, який міг би займатися виготовленням, придбанням та реалізацією різноманітних ТМЦ. Факт відсутності управлінського та технічного персоналу, складських приміщень для зберігання товарів та техніки, свідчіть про відсутність адміністративно-господарських можливостей для надання послуг та реалізації різноманітних товарів, в зв`язку з чим підтвердити реальність отримання послуг та ТМЦ від ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД», на адресу ТОВ «ССС» неможливо.

Під час проведеного аналізу можливості виконання ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД» оформлених господарських операцій, згідно вказаної номенклатури придбання та реалізації товарі (робіт, послуг) встановлено, що ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД» здійснюються закупівля товарів та послуг, які потребують значної кількості трудовитрат та значної кількості фахівців у сфері експедирування вантажів, реалізація різноманітного товару, тощо. Враховуючі зміст та технологічну специфіку надання вказаних операцій, наявну чисельність осіб на підприємстві, власними трудовими ресурсами ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД» фактично не могло надавати одночасно дані послуги та реалізовувати товар на адресу покупців. Також, згідно інформації з ЄРПН про залучення ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД» сторонніх підприємств (залучення послуг у третіх осіб) для забезпечення здійснення даних послуг - придбання даних послуг у підприємства відсутнє.

Згідно проведеного аналізу у Єдиному реєстрі податкових накладних та інших інформаційних порталах ГУ ДФС України встановлено, що послуги (ТМЦ), які були придбані ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД» не відповідає послугам (ТМЦ), які були надані на адресу ТОВ «ССС», тому підтвердити факт придбання даних послуг (ТМЦ) не має можливості.

ГУ ДФС в Одеській області листом від 10.09.2018 року №8862/7/15-32-14-07-07 був направлений запит до ГУ ДФС у м. Києві щодо отримання податкової інформації по підприємству ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД». Листом від 12.09.2018 року №39067/7/26-15-41-02-13 ГУ ДФС у м. Києві повідомляє, що співробітником оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві здійснено виїзд за податковою адресою ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД»: м.Києві провулок Руслана Лужевського, буд. 14, корп.7, кв. 32, та за результатами обстеження даної адреси, суб`єкта господарювання та його посадових осіб не встановлено. Враховуючи вищевикладене не дає можливості дослідити реальність/реальність здійснення платником господарських операцій.

Не встановлено факту отримання (придбання) послуг (ТМЦ) ТОВ «ССС» від підприємства - постачальника ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД», в зв`язку з чим підтвердити реальність отримання (придбання) послуг (ТМЦ) по ланцюгу від виконавця на адресу TOB «ССС» за період березень - травень 2018 року неможливо. ТОВ «ССС» документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентом-постачальником, їх вид, обсяг, якість та розрахунки за період березень - травень 2018 року.

Згідно договору виконання робіт №1604-18 від 16.04.2018 року ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ», код 41218149 являється «постачальником», a TOB «ССС» являється «покупцем». Згідно пункту 1.1 договору: «Виконавець тобто ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ» зобов`язується виконати роботи по виготовленню виробів (деталей, окремих вузлів, комплектуючих) (як зі своїх матеріалів, так і з матеріалів замовника, а також зобов`язується виконати роботи по механічній обробці виробів, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити в порядку і на умовах, визначених цим договором».

Підприємством під час перевірки не надані документи, які б свідчили про фактичну передачу даних матеріалів, яка посадова особа ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ» їх фактично отримала, яким автомобілем були доставлені дані матеріали, пункт навантаження та пункт розвантаження.

Під час перевірки посадовими особами підприємства не надана технічна документація на товар та акти прийому-передачі виробів. В ТТН наданих під час перевірки, до видаткових накладних, в пункті навантаження вказано - м. Одеса. При цьому слід зазначити, що, податкова адреса ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ» на момент здійснення взаємовідносин з TOB «ССС» знаходилась у м.Києві вулиця Льва Толстого, буд.33, офіс75. Згідно зареєстрованих податкових накладних в ІС «ЄРПН» встановлено, що за період травень - липень 2018 року ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ» за оренду складських та виробничих потужностей в місті Одесі не сплачувало. Отже дослідити і перевірити де фактично ТОВ «ССС» отримувало ТМЦ не має можливості.

До ДПІ в Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києва підприємством ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ» податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1 -ДФ) - не надавався.

За результатами проведеного аналізу наявних трудових ресурсів встановлено, з однієї сторони - незначна кількість працюючих та з другої сторони значний обсяг фактично оформлених ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ» операцій по реалізації різноманітних ТМЦ передбачає значно більшого обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу із відповідними фаховими знаннями (робочих - менеджерів, тощо). Вище викладене свідчить, що на підприємстві ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ» відсутній персонал, який міг би займатися виготовленням, придбанням та реалізацією різноманітних ТМЦ. Факт відсутності управлінського та технічного персоналу, складських приміщень для зберігання товарів та техніки, свідчіть про відсутність адміністративно-господарських можливостей для надання послуг та реалізації різноманітних товарів, в зв`язку з чим підтвердити реальність отримання послуг та ТМЦ від ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ», на адресу ТОВ «ССС» неможливо.

Під час проведеного аналізу можливості виконання ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ» оформлених господарський операцій, згідно вказаної номенклатури придбання та реалізації товарів (робіт, послуг), встановлено, що ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ» здійснюються закупівля товарів та послуг, які потребують значної кількості трудовитрат та значної кількості фахівців у сфері експедирування вантажів, реалізація різноманітного товару, тощо. Враховуючі зміст та технологічну специфіку надання вказаних операцій, наявну чисельність осіб на підприємстві, власними трудовими ресурсами ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ» фактично не могло надавати одночасно дані послуги та реалізовувати товар на адресу покупців. Також, згідно інформації з ЄРПН про залучення ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ» сторонніх підприємств (залучення послуг у третіх осіб) для забезпечення здійснення даних послуг - придбання даних послуг у підприємства відсутнє. Згідно проведеного аналізу у Єдиному реєстрі податкових накладних та інших інформаційних порталах ГУ ДФС України, встановлене, що послуги (ТМЦ), які були придбані TOB «БУДСІТІПРОЕКТ» не відповідає послугам (ТМЦ), які були надані на адресу ТОВ «ССС», тому підтвердити факт придбання даних послуг (ТМЦ) не має можливості.

ГУ ДФС в Одеській області листом від 10.09.2018 року №8863/7/15-32-14-07-07 був направлений запит до ТУ ДФС у м. Києві щодо отримання податкової інформації по підприємству ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ». Листом від 14.09.2018 року №39174/7/26-15-41-02-13 ТУ ДФС у м. Києві повідомляє, що підприємство ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ» доведено ДФС за ознаками ризиковості - «вигодо транспортуючий», по якому 06.09.2018 року відбулося внесення в Єдиний державний реєстр змін до відомостей про юридичну особу, які пов`язані зі зміною засновників, керівника та місцезнаходження платника з міста Києва до Дніпропетровської області.

Не встановлено факту отримання (придбання) послуг (ТМЦ) ТОВ «ССС» від підприємства - постачальника ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ», в зв`язку з чим підтвердити реальність отримання (придбання) послуг (ТМЦ) по ланцюгу від виконавця на адресу ТОВ «ССС» за період травень - липень 2018 року, неможливо. ТОВ «ССС» документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентом-постачальником, їх вид, обсяг, якість та розрахунки за період травень - липень 2018 року.

Згідно договору виконання робіт №2506-1/18 від 25.06.2018 року ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ» код 41987206 являється «постачальником», a TOB «ССС» являється «покупцем». Згідно пункту 1.1 договору: «Виконавець тобто ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ» зобов`язується виконати роботи по виготовленню виробів (деталей, окремих вузлів, комплектування) як зі своїх матеріалів, так і з матеріалів замовника, а також зобов`язується виконати роботи по механічній обробці виробів, а замовник зобов`язується оплатити в порядку і на умовах, визначених цим договором».

Під час перевірки посадовими особами підприємства не надана технічна документація на товар та акти прийому-передачі виробів. В ТТН наданих під час перевірки, до видаткових накладних, в пункті навантаження вказано - м. Одеса. При цьому слід зазначити, що, податкова адреса ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ» на момент здійснення взаємовідносин з TOB «ССС» знаходилась у м.Києві вулиця Миколи Амосова, буд.4, офіс7. Згідно зареєстрованих податкових накладних в ІС «ЄРПН» встановлено, що за період липень 2018 року ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ» за оренду складських та виробничих потужностей в місті Одесі не сплачувало. Отже дослідити і перевірити де фактично ТОВ «ССС» отримувало ТМЦ не має можливості.

До ДПІ в Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києва підприємством ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ» податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1 -ДФ) - не надавався.

За результатами проведеного аналізу наявних трудових ресурсів встановлено, з однієї сторони - незначна кількість працюючих та з другої сторони значний обсяг фактично оформлених ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ» операцій по реалізації різноманітних ТМЦ передбачає значно більшого обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу із відповідними фаховими знаннями (робочих - менеджерів, тощо). Вище викладене свідчить, що на підприємстві ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ» відсутній персонал, який міг би займатися виготовленням, придбанням та реалізацією різноманітних ТМЦ. Факт відсутності управлінського та технічного персоналу, складських приміщень для зберігання товарів та техніки, свідчіть про відсутність адміністративно-господарських можливостей для надання послуг та реалізації різноманітних товарів, в зв`язку з чим підтвердити реальність отримання послуг та ТМЦ від ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ» на адресу ТОВ «ССС» неможливо.

Під час проведеного аналізу можливості виконання ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ» оформлених господарських операцій, згідно вказаної номенклатури придбання та реалізації товарі (робіт, послуг), встановлено, що ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ» здійснюються закупівля товарів та послуг, які потребують значної кількості трудовитрат та значної кількості фахівців у сфері експедирування вантажів, реалізація різноманітного товару, тощо. Враховуючі зміст та технологічну специфіку надання вказаних операцій, наявну чисельність осіб на підприємстві, власними трудовими ресурсами ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ» фактично не могло надавати одночасно дані послуги та реалізовувати товар на адресу покупців. Також, згідно інформації з ЄРПН про залучення ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ» сторонніх підприємств (залучення послуг у третіх осіб) для забезпечення здійснення даних послуг - придбання даних послуг у підприємства відсутнє.

Згідно проведеного аналізу у Єдиному реєстрі податкових накладних та інших інформаційних порталах ГУ ДФС України, встановлене, що послуги (ТМЦ), які були придбані ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ» не відповідає послугам (ТМЦ), які були надані на адресу TOB «ССС», тому підтвердити факт придбання даних послуг (ТМЦ) не має можливості.

Не встановлено факту отримання (придбання) послуг (ТМЦ) ТОВ «ССС» від підприємства - постачальника ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ», в зв`язку з чим підтвердити реальність отримання (придбання) послуг (ТМЦ) по ланцюгу від виконавця на адресу ТОВ «ССС» за період липень 2018 року неможливо. ТОВ «ССС» документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентом-постачальником, їх вид, обсяг, якість та розрахунки за період липень 2018 року.

Згідно договору виконання робіт №0207/1-18 від 02.07.2018 року ТОВ «ОШЛАН» код 41989961 являється «постачальником», a TOB «ССС» являється «покупцем». Згідно пункту 1,1 договору: «Виконавець тобто ТОВ «ОШЛАН» зобов`язується виконати роботи по виготовленню виробів (деталей, окремих вузлів, комплектуючих) як зі своїх матеріалів, так і з матеріалів Замовника, а також зобов`язується виконати роботи по механічній обробці виробів, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити в порядку і на умовах, визначених цим договором».

Під час перевірки посадовими особами підприємства не надана технічна документація на товар та акти прийому-передачі виробів. В ТТН наданих під час перевірки, до видаткових накладних, в пункті навантаження вказано - м. Одеса. При цьому слід зазначити, що, податкова адреса ТОВ «ОШЛАН» на момент здійснення взаємовідносин з TOB «ССС» знаходилась у м.Києві вулиця Раїси Окріпної, буд.8. Згідно зареєстрованих податкових накладних в ІС «ЄРПН» встановлено, що за період липень 2018 року ТОВ «ОШЛАН» за оренду складських та виробничих потужностей в місті Одесі не сплачувало. Отже дослідити і перевірити де фактично ТОВ «ССС» отримувало ТМЦ не має можливості.

До ДПІ в Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києва підприємством ТОВ «ОШЛАН» податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) - не надавався.

За результатами проведеного аналізу наявних трудових ресурсів встановлено, з однієї сторони - незначна кількість працюючих та з другої сторони значний обсяг фактично оформлений ТОВ «ОШЛАН» операцій по реалізації різноманітних ТМЦ передбачає значно більшого/ обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу із відповідними фаховими знаннями (робочих - менеджерів, тощо). Вище викладене свідчить, що на підприємстві ТОВ «ОШЛАН» відсутній персонал, який міг би займатися виготовленням, придбанням та реалізацією різноманітних ТМЦ. Факт відсутності управлінського та технічного персоналу, складських приміщень для зберігання товарів та техніки, свідчіть про відсутність адміністративно-господарських можливостей для надання послуг та реалізації різноманітних товарів, в зв`язку з чим підтвердити реальність отримання послуг та ТМЦ від ТОВ «ОШЛАН», на адресу TOB «ССС» неможливо.

Під час проведеного аналізу можливості виконання ТОВ «ОШЛАН» оформлених господарських операцій, згідно вказаної номенклатури придбання та реалізації товарі (робіт, послуг), встановлено, що ТОВ «ОШЛАН» здійснюються закупівля товарів та послуг, які потребують значної кількості трудовитрат та значної кількості фахівців у сфері експедирування вантажів, реалізація різноманітного товару, тощо. Враховуючі зміст та технологічну специфіку надання вказаних операцій, наявну чисельність осіб на підприємстві, власними трудовими ресурсами ТОВ «ОШЛАН» фактично не могло надавати одночасно дані послуги та реалізовувати товар на адресу покупців. Також, згідно інформації з ЄРПН про залучення ТОВ «ОШЛАН» сторонніх підприємств (залучення послугу третіх осіб) для забезпечення здійснення даних послуг - придбання даних послуг у підприємства відсутнє. Згідно проведеного аналізу у Єдиному реєстрі податкових накладних та інших інформаційних порталах ГУ ДФС України, встановлене, що послуги (ТМЦ), які були придбані ТОВ «ОШЛАН» не відповідає послугам (ТМЦ), які були надані на адресу ТОВ «ССС», тому підтвердити факт придбання даних послуг (ТМЦ) не має можливості.

Не встановлено факту отримання (придбання) послуг (ТМЦ) ТОВ «СCC» від підприємства - постачальника ТОВ «ОШЛАН», в зв`язку з чим підтвердити реальність отримання (придбання) послуг (ТМЦ) по ланцюгу від виконавця на адресу ТОВ «ССС» за період липень 2018 року, неможливо. У результаті чого, ТОВ «ССС» документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентом-постачальником, їх вид, обсяг, якість та розрахунки за період липень 2018 року.

Суд не погоджується з вказаними висновками акту перевірки, на підставі яких прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Суд зазначає, що в межах здійснення своєї господарської діяльності позивачем - ТОВ «ССС» (2) (замовник) укладено ряд договорів з різними контрагентами.

16.02.2018 року ТОВ «ССС» (покупець) уклало з ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД» (постачальник) договір виконання робіт №1602-2018 (т.1 а.с.96-100, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД» зобов`язується виконати роботи по виготовленню виробів (деталей, окремих вузлів, комплектуючих), як зі своїх матеріалів так і матеріалів замовника а також зобов`язується виконати роботи по механічній обробці виробів, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи в порядку і на умовах, визначених цим договором (п.1.1). Найменування, кількість, ціна, вартість виробів вказуються в додатках до даного договору по кожному замовленню і залишаються незмінними до виконання взаємних зобов`язань сторін по кожному з додатків (п.2.1). Вироби передаються покупцю згідно акту прийому-передачі на умовах ЕХW (Інкотермс 2010). Місцем отримання виробів сторони визначили за адресою: м.Одеса (п.2.2).

На підтвердження реальності виконання зазначеного договору позивач надав до суду копії (т.1 а.с.99-126):

- специфікації № 1 (додаток до договору виконання робіт 1602-2018 від 16.02.2018 року), згідно якої загальна вартість товару становить 850000,00 грн., в тому числі 141666,67 грн. ПДВ; рахунку на оплату № 1301-1 від 13 березня 2018 року на суму 850000,00 грн., в тому числі 141666,67 грн. ПДВ.; видаткової накладної №2505-1 від 25 травня 2018 року; товаротранспортної накладної №2505-1 від 25 травня 2018 року; податкової накладної № 4 від 13.03.2018 року на загальну суму 850000,00 грн., в тому числі 141666,67 грн. ПДВ.; платіжного доручення від 13.03.2018 року № 723 про оплату ТОВ «ССС» на рахунок ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД» 850000.00 грн., в тому числі 141666,67 грн. ПДВ.; виписка з особового рахунку НОМЕР_1 за 13.03.2018 року;

- специфікації № 2 (додаток до договору виконання робіт 1602-2018 від 16.02.2018 року), згідно якої загальна вартість товару становить 983712,00 грн., в тому числі 163952,00 грн. ПДВ; рахунку на оплату № 2603-1 від 26 березня 2018 року на суму 983712,00 грн., в тому числі 163952,00 грн. ПДВ; видаткової накладної № 2304-1 від 23 квітня 2018 року; товаротранспортної накладної № 2304-1 від 23 квітня 2018 року; видаткової накладної №3004-1 від 30 квітня 2018 року; товаротранспортної накладної № 3004-1 від 30 квітня 2018 року; актів приймання-передачі давальницьких матеріалів № 2603/1 від 26 березня 2018 року та № 0705/1 від 07 травня 2018 року; актів про витрату давальницьких матеріалів № 3004/1 від 30 квітня 2018 року та № 2505/1 від 25 травня 2018 року; податкової накладної № 42 від 26.03.2018 року на загальну суму 983712,00 грн., в тому числі 163952,00 грн. ПДВ; платіжного доручення від 26.03.2018 року за № 813 про оплату ТОВ «ССС» на рахунок ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД» 983712,0 грн., в тому числі 163952,00 грн. ПДВ; виписки з особового рахунку за 26.03.2018 року;

- оборотно-сальдової відомості по бухгалтерському рахунку 631, згідно з якою станом на 01.03.2018 року та 20.05.2018 року кредиторська/дебіторська заборгованість між ТОВ «ССС» та ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД» відсутня.

16.04.2018 року ТОВ «ССС» (покупець) уклало з ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ» (постачальник) договір виконання робіт від № 1604-18 (т.1 а.с.127-129), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується виконати роботи по виготовленню виробів (деталей, окремих вузлів, комплектуючих) як зі своїх матеріалів, так і з матеріалів замовника, а також зобов`язується виконати роботи по механічній обробці виробів, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи в порядку і на умовах, визначених цим договором (п.1.1). Найменування, кількість, ціна, вартість виробів вказуються в додатках до даного договору по кожному замовленню і залишаються незмінними до виконання взаємних зобов`язань сторін по кожному з додатків (п.2.1). Вироби передаються покупцю згідно акту прийому-передачі на умовах ЕХW (Інкотермс 2010). Місцем отримання виробів сторони визначили за адресою: м.Одеса (п.2.2).

На підтвердження реальності виконання зазначеного договору позивач надав до суду копії (т.1 а.с.130-188):

- специфікації № 1 (додаток до договору виконання робіт 1604-18 від 16.04.2018 року), згідно якої загальна вартість товару становить 1148500,00 грн., в тому числі 191416,66 грн. ПДВ; рахунку на оплату № 1605-1 від 16 травня 2018 року на суму 800630,24 грн., в тому числі 133438,37 грн. ПДВ; видаткової накладної № 1605-1 від 16 травня 2018 року; товаротранспортної накладної № 1605 від 16 травня 2018 року; податкової накладної №30 від 16.05.2018 року на загальну суму 800630,24 грн., в тому числі 133438,37 грн. ПДВ; рахунку на оплату № 2305-1 від 23 травня 18 року на суму 347869,76 грн., в тому числі 57978,29 грн. ПДВ; видаткової накладної № 2305-1 від 23 травня 2018 року; товаротранспортної накладної № 2305-1 від 23 травня 2018 року; податкової накладної № 31 від 23.05.2018 року на загальну суму на суму 347869.76 грн., в тому числі 57978,29 грн. ПДВ; платіжного доручення від 04.06.2018 року за № 1160 на загальну суму 1148500,0 грн., в тому числі 191416,66 грн. ПДВ; виписки з особового рахунку за 04.06.2018 року;

- специфікації № 2 (додаток до договору виконання робіт 1604-18 від 16.04.2018 року), згідно якої загальна вартість товару становить 556620,00 грн., в тому числі 92770,00 грн. ПДВ та умови оплати - 100% передоплата; рахунку на оплату № 0406-1 від 04 червня 2018 року на суму 556620,00 грн., в тому числі 92770,00 грн. ПДВ; видаткової накладної № 0406-1 від 04 червня 2018 року; товаротранспортної накладної № 0406-1 від 04 червня 2018 року; податкової накладної № 25 від 04.06.2018 року на загальну суму 556620,00 грн., в тому числі 92770,00 грн. ПДВ; платіжного доручення від 14.06.2018 року за № 1252 на загальну суму 556620.0 грн., в тому числі 92770,00 грн. ПДВ; виписки з особового рахунку за 14.06.2018 року;

- специфікації № 3 (додаток до договору виконання робіт 1604-18 від 16.04.2018 року), згідно якої загальна вартість товару становить 960431,60 грн., в тому числі 160071,93 грн. ПДВ; рахунку на оплату № 0207-1 від 02 липня 2018 року на суму 525676,80 грн., в тому числі 87612,80 грн. ПДВ; видаткової накладної № 0207-1 від 02 липня 2018 року; товаротранспортної накладної № 0207-1 від 02 липня 2018 року; податкової накладної №2 від 02.07.2018 року на загальну суму 525676,80 грн., в тому числі 87612,80 грн. ПДВ; рахунок на оплату № 0207-2 від 02 липня 2018 року на суму 434754,80 грн., в тому числі 72495,13 грн. ПДВ; видаткової накладної № 0207-2 від 02 липня 2018 року; товаротранспортної накладної № 0207-2 від 02 липня 2018 року; податкової накладної № 1 від 02.07.2018 року на загальну суму 434754,80 грн., в тому числі 72495,13 грн. ПДВ; платіжного доручення від 02.07.2018 року за № 1308 на загальну суму 960431,60 грн., в тому числі 160071,93 грн. ПДВ; виписки з особового рахунку за 02.07.2018 року;

- специфікації № 4 (додаток до договору виконання робіт 1604-18 від 16.04.2018 року), згідно якої загальна вартість товару становить 575760,16 грн., в тому числі 95960,03 грн. ПДВ; рахунку на оплату № 0507-1 від 05 липня 2018 року на суму 575760,16 грн., в тому числі 95960,03 грн. ПДВ; видаткової накладної № 0507-1 від 05 липня 2018 року; товаротранспортної накладної № 0507-1 від 05 липня 2018 року; актів приймання-передачі давальницьких матеріалів № 0809/2 від 16 квітня 2018 року, № 2504/1 від 25 квітня 2018 року, № 1105/1 від 11 травня 2018 року та № 0106/1 від 01 червня 2018 року; актів про витрату давальницьких матеріалів № 2305/1 від 23 травня 2018 року, № 0406/1 від 04 червня 2018 року, № 0507/1 від 05 липня 2018 року та № 0207/1 від 02 липня 2018 року; податкової накладної № 17 від 05.07.2018 року на загальну суму 575760,16 грн., в тому числі 95960,03 грн. ПДВ; платіжного доручення від 12.07.2018 року за № 1425 на загальну суму 575760,16 грн., в тому числі 95960,03 грн. ПДВ; виписки з особового рахунку за 12.07.2018 року;

- оборотно-сальдової відомості по бухгалтерському рахунку 631 згідно з якою станом на 01.05.2018 року та 31.07.2018 року кредиторська/дебіторська заборгованість між ТОВ «ССС» та ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ» відсутня.

25.06.2018 року ТОВ «ССС» (покупець) уклало з ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ» (постачальник) договір виконання робіт від №2506-1/18 (т.1 а.с.189-191), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується виконати роботи по виготовленню виробів (деталей, окремих вузлів, комплектуючих), як зі своїх матеріалів так і з матеріалів замовника а також зобов`язується виконати роботи по механічній обробці виробів, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи у порядку і на умовах, визначених у договорі (п.1.1). Найменування, кількість, ціна, вартість виробів вказуються в додатках до даного договору по кожному замовленню і залишаються незмінними до виконання взаємних зобов`язань сторін по кожному з додатків (п.2.1). Вироби передаються покупцю згідно акту прийому-передачі на умовах ЕХW (Інкотермс 2010). Місцем отримання виробів сторони визначили за адресою: м.Одеса (п.2.2).

На підтвердження реальності виконання зазначеного договору позивач надав до суду копії (т.1 а.с.192-220):

- специфікації № 1 (додаток до договору виконання робіт 2506-1/18 від 25.06.2018 року), згідно якої загальна вартість товару становить 1736449,00 грн., в тому числі 289408,16 грн. ПДВ; рахунку на оплату № 2506-1 від 25 червня 2018 року на суму 1736449,00 грн., в тому числі 289408,16 грн. ПДВ; видаткової накладної № 1607/1 від 16 липня 2018 року; товаротранспортної накладної № 1607-1 від 16 липня 2018 року на суму; податкової накладної № 69 від 16.07.2018 року на загальну суму на суму 271629,50 грн., в тому числі 45271,58 грн. ПДВ; видаткової накладної №1807/1 від 18 липня 2018 року; товаротранспортної накладної № 1807-1 від 18 липня 2018 року; податкової накладної № 70 від 18.07.2018 року на загальну суму на суму 425807,10 грн., в тому числі 70967,85 грн. ПДВ; видаткової накладної № 2007/1 від 20 липня 2018 року; товаротранспортної накладної № 2007-1 від 20 липня 2018 року; податкової накладної № 71 від 20.07.2018 року на загальну суму на суму 511850.95 грн., в тому числі 85308,49 грн. ПДВ; видаткової накладної № 3107/1 від 31 липня 2018 року; товаротранспортної накладної № 3107-1 від 31 липня 2018 року на суму; податкової накладної № 72 від 31.07.2018 року на загальну суму на суму 527161.45 грн., в тому числі 87860,24 грн. ПДВ; платіжного доручення від 31.07.2018 року №1532 на загальну суму 234420,62 грн., в тому числі 39070,10 грн. ПДВ; виписки з особового рахунку за 31.07.2018 року; платіжного доручення від 03.08.2018 року №1566 на загальну суму 592028,38 грн., в тому числі 98671,40 грн. ПДВ; виписки з особового рахунку за 03.08.2018 року; платіжного доручення від 03.09.2018 року №1771 на загальну суму 790000,0 грн., в тому числі 131666,67 грн. ПДВ; виписки з особового рахунку за 03.09.2018 року; оборотно-сальдової відомості по бухгалтерському рахунку 631 згідно з якою станом на 30.12.2018 року кредиторська заборгованість між ТОВ «ССС» та ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ» складає 120000,00 грн.

02.07.2018 року ТОВ «ССС» (покупець) уклало з ТОВ «ОШЛАН» (постачальник) договір виконання робіт від № 0207-1/18 (а.с.221-223), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується виконати роботи по виготовленню виробів (деталей, окремих вузлів, комплектуючих), як зі своїх матеріалів так і з матеріалів замовника а також зобов`язується виконати роботи по механічній обробці виробів, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи у порядку і на умовах, визначених у договорі (п.1.1). Найменування, кількість, ціна, вартість виробів вказуються в додатках до даного договору по кожному замовленню і залишаються незмінними до виконання взаємних зобов`язань сторін по кожному з додатків (п.2.1). Вироби передаються покупцю згідно акту прийому-передачі на умовах ЕХW (Інкотермс 2010). Місцем отримання виробів сторони визначили за адресою: м.Одеса (п.2.2).

На підтвердження реальності виконання зазначеного договору позивач надав до суду копії (т.1 а.с.224-248):

- специфікації № 1 (додаток до договору виконання робіт 0207-1/18 від 02.07.2018 року), згідно якої загальна вартість товару становить 300345,43 грн., в тому числі 50057,57 грн. ПДВ; рахунку на оплату № 0507/1 від 05 липня 2018 року на суму 300345,43 грн., в тому числі 50057,57 грн. ПДВ; видаткової накладної № 3007/1 від 30 липня 2018 року; товаротранспортної накладної № 3007 від 30 липня 2018 року; податкової накладної №102 від 30.07.2018 року на загальну суму на суму 300345,43 грн., в тому числі 50057,57 грн. ПДВ;

- специфікації № 2 (додаток до договору виконання робіт 0207-1/18 від 02.07.2018 року), згідно якої загальна вартість товару становить 751373,23 грн., в тому числі 125228,87 грн. ПДВ; рахунку на оплату № 0607/1 від 06 липня 2018 року на суму 751373,23 грн., в тому числі 125228,87 грн. ПДВ; видаткової накладної № 2507/1 від 25 липня 2018 року; товаротранспортної накладної № 2507 від 25 липня 2018 року; податкової накладної № 101 від 25.07.2018 року на загальну суму на суму 751373, 23 грн., в тому числі 125228,87 грн. ПДВ; платіжного доручення від 01.08.2018 року № 1538 на загальну суму 489736,64 грн., в тому числі 81622,10 грн. ПДВ; виписки з особового рахунку за 01.08.2018 року; платіжного доручення від 07.09.2018 року №1780 на загальну суму 420000,00 грн., в тому числі 70000,00 грн. ПДВ; виписки з особового рахунку за 07.09.2018 року;

- оборотно-сальдової відомості по бухгалтерському рахунку 631 згідно з якою станом на 30.12.2018 року кредиторська/дебіторська заборгованість між ТОВ «ССС» та ТОВ «ОШЛАН» відсутня.

Згідно з ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, відповідно до якої є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України нікчемний правочин є недійсним через його невідповідність вимогам законодавства, тобто в законі, а не у акті перевірки податкової інспекції, визначаються підстави для визнання будь-якого правочину нікчемним. В іншому випадку правочин недійсним повинен визнаватися у судовому порядку.

Приписами ст. 228 ЦК України передбачено умови нікчемності правочину. Зокрема, цією статтею встановлено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Судом встановлено, що договори укладені між ТОВ «ССС» та вищевказаними контрагентами в судовому порядку недійсними не визнавались.

Укладені між ТОВ «ССС» та контрагентами договори у повній мірі відповідають вимогам ст. 203 ЦК України, ст. 180 ГК України щодо їх змісту, жодне положення зазначених договорів не суперечить інтересам держави та суспільства, не порушують будь-чиїх прав, а отже є дійсними у відповідності до приписів чинного законодавства, оскільки відсутні судові рішення про визнання їх недійсними.

Суд зазначає, що правові відносини щодо формування податкового кредиту з податку на додану вартість, а також віднесення сплачених платниками сум до витрат підприємств з 01.01.2011 року регулюються Податковим кодексом України, ведення бухгалтерського обліку по податкових операціях встановлено Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Відповідно до ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено поняття первинного документу - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Вимоги до первинного та зведеного документу визначені в ч.2 ст. 9 цього ж Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до ч.5 ст.16 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Як зазначено колегією суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 15 травня 2018 року по справі №815/3501/15: «…Отже, будь-які документи, в тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо, мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. …».

Аналогічний висновок зроблено колегією суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2018 року по справі №815/1939/14: «…господарські операції … мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку. При цьому потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатись на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій. Без цього неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум податкового (грошового) зобов`язання на підставі таких операцій.».

Як зазначено колегією суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 31 липня 2018 по справі №808/2549/17: «…Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій. Господарський договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку і його наявність свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, відтак, господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. У зв`язку з цим недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів. …».

Відповідно до положень пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років). Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу. Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Порядок обчислення податку на прибуток підприємств визначений в ст. 137 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.137.1 ст. 137 Податкового кодексу України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку, зазначеного в пункті 57.1-1 статті 57 та 141.4 статті 141 цього Кодексу, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати. (п.137.3 ст. 137 Податкового кодексу України).

Порядок формування податкового кредиту визначений в ст. 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема з: придбання або виготовлення товарів та послуг (пп. а п. 198.1 ст. 198). Пунктом 198.2 ПК України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Отже, як вбачається з викладеного, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання у власній господарській діяльності.

Таким чином, податковий кредит відповідно до Податкового кодексу України для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Згідно з п.п.14.1.203 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, продаж результатів робіт (послуг) - будь-які операції господарського, цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпоряджання товарами, у тому числі нематеріальними активами та іншими об`єктами власності, що не є товарами, за умови компенсації їх вартості, а також операції з безоплатного надання результатів робіт (послуг).

Як вже встановлено судом, позивачем на підтвердження обґрунтованості віднесення сум податку до складу податкового кредиту за перевіряємий період по взаємовідносинам з контрагентами надані договори, специфікації, акти, рахунки на оплату, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, виписки по рахунку, оборотно-сальдові відомості, які досліджені судом.

Водночас, суд зазначає, що нормами Податкового кодексу України визначено, що нарахування податкового кредиту здійснюється на підставі податкової накладної, яка сама по собі є підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ. При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

В акті відсутній взаємозв`язок щодо зазначення які саме порушення податкового законодавства допущені позивачем з посиланням як на доказ на відповідні первинні документи, які підтверджують ці порушення, що не відповідає вимогам Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015 року (далі - Порядок №727).

Суд зазначає, що підставою висновків контролюючого органу про порушення позивачем податкового законодавства є недоліки ведення господарської діяльності контрагентів позивача ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД», ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ», ТОВ «СТРЕПСКОМПАНІ» та ТОВ «ОШЛАН», зокрема: відсутність у них достатньої кількості працівників, складських приміщень на території м. Одеси, доказів залучення вказаними контрагентами третіх осіб для забезпечення їх господарської діяльності; придбання номенклатури реалізованих товарів та послуг, походження яких невідомо та неможливо дослідити; неподання контрагентами до податкового органу податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-Ф); відсутність ТОВ «ЛІБЕРАЛ БУД» за податковою адресою; віднесення ТОВ «БУДСІТІПРОЕКТ» до ризикових суб`єктів господарювання.

Щодо вказаних посилань контролюючого органу в акті перевірки на недоліки господарської діяльності контрагентів позивача, суд не бере їх до уваги, оскільки позивач як платник податку самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення контрагентами правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни. У разі якщо контрагентами були допущені порушення норм податкового чи норм іншого законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Вищевказана позиція відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 13 листопада 2018 року по справі №820/3279/13-а, від 25 січня 2019 року по справі №808/3411/16.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Жодного належного доказу того, що договори з контрагентами були укладені позивачем без мети їх здійснення відповідачем до суду не надано.

Суд зазначає, що надані до суду первинні документи (договори, податкові накладні) по взаємовідносинам позивача з контрагентами в силу Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинними документами та мають всі необхідні встановлені законом обов`язкові реквізити. Докази того, що ці первинні документи не мають юридичної сили або визнані в установленому порядку недійсними - відсутні. Віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум податку на прибуток підприємств та ПДВ відповідає вимогам податкового законодавства.

Позивачем під час розгляду справи підтверджено належними доказами фактичність отримання послуг від контрагентів.

При розгляді справи судом встановлено, що і позивач, і його контрагенти на час укладання спірних правочинів були зареєстровані як платники податку на додану вартість. Вказана обставина також не заперечується відповідачем.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Суд зазначає, що з оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 26.12.2018 року вбачається, що до ТОВ «ССС» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 655266,00 грн., що у співвідношенні до суми грошового зобов`язання, визначеного вказаним рішенням, а саме 1310532,00 грн. становить 50% від нього.

При цьому відповідачем до суду не надано доказів повторного протягом 1095 днів збільшення ТОВ «ССС» суми бюджетного відшкодування, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про неправомірність визначення Головним управлінням ДФС в Одеській області суми штрафних санкції у оскаржуваному рішенні та застосування штрафних санкцій до позивача.

Згідно ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Головним управлінням ДФС в Одеській області не надано доказів на підтвердження правомірності винесених податкового повідомлення-рішення № від 26.12.2018 року.

Враховуючи вищевикладені приписи чинного законодавства України, оскільки факти, які встановлені в акті перевірки не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ССС» є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкту владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 19210,00 грн. згідно квитанції №0.0..1 від 19 квітня 2019 року (т.1 а.с.4) та платіжного доручення №3154 від 07 травня 2019 року (т.2 а.с.6).

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ССС» судового збору у розмірі 19210,00 грн., сплаченого згідно квитанції №0.0..1 від 19 квітня 2019 року та платіжного доручення №3154 від 07 травня 2019 року.

Керуючись ст.ст.7, 9, 241-246, 250, 255, 295, КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ССС» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 26 грудня 2018 року.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ССС» судовий збір у розмірі 19210,00 грн., сплачений згідно квитанції №0.0..1 від 19 квітня 2019 року та платіжного доручення №3154 від 07 травня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «ССС» (вул.Миколи Боровського, буд.31Б, м.Одеса, 65031, ).

Відповідач - Головне управління ДФС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ 3938646).

Повний текст рішення складено та підписано 27.06.2019 року.

Суддя О.А. Вовченко

.