Справа № 1.380.2019.000301
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000301
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Карп`як О.О.,

секретар судового засідання Лубоцька Н.І.,

за участю:

представника позивача Медвідь В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Бізнес-Вектор» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Бізнес-Вектор» (80222, Львівська область, Радехіський район, с. Синьків, вул. Центральна, 45) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, площа Львівська,8) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації за №801785/38759116 від 19.06.2018 року про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 16.11.2017 року за № 2 до податкової накладної від 30.09.2017 року за № 12 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 16.11.2017 року за № 2 до податкової накладної від 30.09.2017 року за № 12, яка подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Бізнес-Вектор»;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Ухвалою суду від 22 січня 2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Протокольною ухвалою суду від 25 квітня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.05.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05 вересня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Бізнес-Вектор» та ТзОВ «Магнат - РР» уклали договір поставки. Відповідно до пункту 1.1. Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується прийняти та оплатити товар (сою). Пунктом 4.2 Договору визначено, що передача товару постачальником покупцю оформляється відповідними накладними. Так, згідно видаткової накладної № 19 від 30.09.2017 року позивач поставив ТОВ «Магнат-РР» сою в кількості 27,402 т на загальну суму 291 009 грн. 24 коп. Позивачем, на підставі та у відповідності до вимог Податкового кодексу України складено податкову накладну станом на день настання першої події здійснення поставки товару від продавця до покупця та нараховане податкове зобов`язання зі сплати ПДВ за ставкою 20% вартості наданих послуг в розмірі 242 507,70 грн. (податкова накладна № 12 від 30.09.2017 року).

Позивач 13.10.2017 року відправив на реєстрацію податкову накладну № 12 від 30.09.2017 року, що підтверджується квитанцією про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН за № . Разом з тим, згідно видаткової накладної (повернення) № ВП-0000001 від 16.11.2017 року, ТзОВ «Магнат-РР» було повернуто позивачу сою в кількості 27 402 т на загальну суму 291 009,24 грн., що підтверджується копією відповідної накладної. Також, 16.11.2017 року між ТзОВ «Агрофірма Бізнес-Вектор» та ТзОВ «Магнат-РР» було підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) за № 3 щодо зберігання сої, що підтверджується копією відповідного акту. У зв`язку із вказаними обставинами, 16.11.2017 року ТзОВ «Агрофірма Бізнес-Вектор» на підставі та у відповідності з вимогами Податкового кодексу України складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників за № 2 до податкової накладної від 30.09.2017 року за № 12 на загальну суму 48 501,54 грн. та подало на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних. Контролюючий орган зупинив реєстрацію цього розрахунку коригування. Позивач стверджує, що господарська операція, за результатом якої складено РК № 2 від 16.11.2017, носить реальних характер, а контролюючий орган в порушення норм пп.201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України в квитанції не вказав ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, ані конкретного переліку документів, які необхідно подати для реєстрації РК, також не зазначив конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації РК у ЄРПН. Отримавши пояснення та копії наданих платником податків документів, контролюючий орган прийняв рішення паро відмову в реєстрації цього розрахунку коригування. Позивач вважає рішення контролюючого органу є таким, що не містять чіткого визначення підстав для відмови в реєстрації РК, адже в рішенні не вказано яких саме документів не вистачає для прийняття рішення для реєстрації РК в ЄРПН.

Представник позивача подав клопотання, просив суд залучити до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління ДФС у Львівській області, огляду на те, що рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації за прийнято Головним управління ДФС у Львівській області.

Ухвалою суду від 03 квітня 2019 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління ДФС у Львівській області.

Відповідачі позов не визнають. Представник ГУ ДФС у Львівській області подав відзив на позовну заяву, просить суд відмовити в задоволенні позову ТОВ Агрофірма Бізнес-Вектор в повному обсязі. Зазначає, що у ГУ ДФС у Львівській області були законні підстави для прийняття рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування. Відзив не містить викладу фактичних обставин, що зумовили прийняття оскаржуваного рішення, до відзиву представник надав витяг з бази контролюючого органу про скеровані ТОВ Агрофірма Бізнес-Вектор документи на розгляд комісії.

22 квітня 2019 року представник позивача подав письмові пояснення, де зазначив наступне. Оскаржуване рішення є необґрунтованим, оскільки платником податку надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської операції за податковою накладною, у реєстрації якої відмовлено. Факт зупинення реєстрації розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ні факту здійснення платником податків господарської операції, ні факту наявності дати виникнення саме першої події, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складаються податкові накладні. Посилання відповідача на відсутність розрахункових документів не заслуговує на увагу, оскільки вказані обставини підтверджуються видатковою накладною за № 19 від 30.09.2017 року, згідно якої позивач згідно договору поставки від 05.09.2017 року поставив ТОВ «Магнат-РР» мої в кількості 27,402 т на загальну суму 291 009,24 грн., а також, факт проведення банківських операцій між ТзОВ «Агрофірма «Бізнес-Вектор» та ТзОВ «Магнат-РР» згідно договору поставки від 05.09.2017 року підтверджується карткою рахунку 361 за 2017 рік ТОВ «Агрофірма Бізнес-Вектор».

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задоволити з підстав, наведених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог.

Представник відповідачів в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

20.06.2019 року представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи з підстав перебування усіх представників в судових засіданнях у Восьмому апеляційному адміністративному суді, однак жодних доказів до клопотання не долучено. Ухвалою від 20.06.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ГУ ДФС у Львівській області про відкладення розгляду справи у зв`язку з необґрунтованістю.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підстав своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Бізнес-Вектор» є юридичною особою та зареєстроване як платник податків з 09.10.2014 року, основними видами діяльності згідно КВЕД є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Позивач є платником єдиного податку (4 група оподаткування).

З матеріалів справи вбачається, що 05.09.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Бізнес-Вектор» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Магнат-РР» укладено договір поставки, відповідно до якого Постачальник (ТОВ «Агрофірма Бізнес-Вектор») здійснює поставку сої Покупцю (ТОВ «Магнат-РР»). Передача і приймання товару за кількістю та якістю здійснюється сторонами в порядку, що визначається чинним законодавством України в присутності уповноважених представників сторін на зерноскладі в м. Кам`янка-Бузька Львівської області, на території якого товар буде в подальшому зберігатись. Передача товару постачальником покупцю оформляється відповідними накладними.

На виконання умов договору ТОВ «Агрофірма Бізнес-Вектор» здійснило поставку товару ТОВ «Магнат-РР» згідно видаткової накладної № 19 від 30 вересня 2017 р., а саме сої в кількості 27,402 т на загальну суму 291 009,24 грн. Факт проведення банківських операцій підтверджується карткою рахунку 361 за 2017 рік ТОВ «Агрофірма Бізнес-Вектор».

У зв`язку з отриманням зазначених коштів ТОВ «Агрофірма Бізнес-Вектор» відповідно до приписів пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України складено податкову накладну № 12 від 30.09.2017 року.

Як вказує позивач, у зв`язку із відмовою покупця ТОВ «Магнат-РР» від законтрактованого товару, згідно повернення постачальнику (видаткова накладна (повернення) № ВП-0000001 від 16.11.2017 року) сої в кількості 24 402,00 т на загальну суму 291 009,24 грн. Додатково 16.11.2017 року між позивачем та ТОВ «Магнат-РР» було підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) за № 3 щодо зберігання сої.

Враховуючи вище викладене, ТОВ «Агрофірма Бізнес-Вектор» здійснило коригування даних відображених в податкових накладних та подало на реєстрацію розрахунок коригування № 2 від 16.11.2017 року до податкової накладної № 12 від 30.09.2017 року.

За наслідками подання до реєстрації в ЄРПН вказаних розрахунків коригування, через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України позивачу було направлено:

- квитанцію від 15.12.2017 року по зупинення реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної № 12 від 30.09.2017 року. Підставою зупинення стала відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених підпунктом 3 пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації розрахунку коригування в ЄР.

На виконання вимог Державної фіскальної служби України ТОВ Агрофірма Бізнес-Вектор» подано наступні пояснення стосовно підтвердження реальності операції по розрахунку коригування № 2 від 16.11.2017 року. Підприємством укладено договір поставки сої з покупцем ТОВ «Магнат-РР». Відповідно до умов договору позивачем було реалізовано сою, що відображено у видатковій накладній. На підставі видаткової накладної була виписана податкова накладна на суму реалізації та зареєстрована в ЄРПН. Проте, покупцем 16.11.2017 року було повернуто товар, на повернення товару був виписаний розрахунок коригування до податкової накладної. За період між датою реалізації та поверненням був складений акт на зберігання сої. 15.06.2018 року позивачем подано повідомлення № 6 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію якої зупинено, що підтверджується копією зазначеного повідомлення та квитанцією № 2 від 15.06.2018 року.

Проте, рішенням № 801785/38759116 від 19.06.2018 року відповідачем відмовлено у реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної № 12 від 30.09.2017 року через ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), в т.ч. рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Позивач, вважаючи рішення № 801785/38759116 від 19.06.2018 року про відмову в реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної № 12 від 30.09.2017 року протиправним, звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Відповідно до пп. а, б пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу. Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції постанови КМ України від 26.04.2017 № 341, далі Порядок №1246).

Згідно із пунктом 2 цього Порядку податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку (пункт 11 Порядку №1246).

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: - відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); - чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; - реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; - дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; - наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; - наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 2001.3 і 2001.9 статті 2001 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); - наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; - факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; - відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; - дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункт 12 Порядку №1246).

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку №1246). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (пункт 14 Порядку №1246).

У разі відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення реєстрації таких податкових накладних та/або розрахунків коригування відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу, формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, в якій зазначаються відомості та перелік документів, визначених підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку (пункт 17 Порядку №1246).

Відповідно до пункту 201.16. статті 201 ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Критерії оцінки, Перелік документів).

Пунктом шостим Критеріїв оцінки визначено критерії, за якими здійснюється ДФС Моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку документів, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами (пункт 2 Переліку документів).

Відповідно до пункту 201.16. статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. На виконання цієї норми 21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №117 Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Цією постановою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 117);

Порядок № 117 містить такі положення:

19. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). 20. Зазначені комісії приймають рішення про: - реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; - відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. 21. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: - ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; - ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; - надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. 22. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі. 23. Комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку: - щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу; - щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постановах від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 у справі №821/1173/17 висловив таку правову позицію: … можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Здійснюючи оцінку аргументів сторін та досліджених письмових доказів суд, з метою вирішення цього спору, керується такими міркуваннями:

ТОВ Агрофірма Бізнес-Вектор зареєстроване як юридична особа в 2014 році, має зареєстрований основний вид діяльності вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур, а також допоміжна діяльність у рослинництві за КВЕД 01.11, 01.61. Для здійснення господарської діяльності підприємство має достатні технічні та матеріальні ресурси: володіє необхідною сільськогосподарською технікою, орендує значні площі сільськогосподарських угідь та приміщення для зберігання зерна.

Долучені до справи письмові докази (договір поставки від 05.09.2017, видаткові накладні, картка рахунку № 361 за 2017 рік, накладна на повернення товару від 16.11.2017, акт здачі-приймання робіт (надання послуг)) свідчать про те, що ТОВ Агрофірма Бізнес-Вектор реалізувало ТОВ Магнат - РР товар (сою в кількості 27,402т). По факту поставки товару позивач виписав та скерував на реєстрацію податкову накладну № 12 від 30.09.2017. Ця накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанцією № від 13.10.2017. Товар зберігався на складі ТОВ Агрофірма Бізнес-Вектор.

16.11.2017 ТОВ Магнат - РР відповідно до накладної №ВП-0000001 здійснило повернення ТОВ Агрофірма Бізнес-Вектор, 27,402 т сої на суму загальну суму 291009,24 грн. в т.ч. ПДВ 48501,54 грн. У зв`язку з поверненням товару ТОВ Агрофірма Бізнес-Вектор склало розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 2 від 16.11.2017 до податкової накладної № 12 від 30.09.2017 та подало на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних. Реєстрація цього РК зупинено контролюючим органом з мотивів його відповідності критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пп. 3 пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567.

ТОВ Агрофірма Бізнес-Вектор з метою реєстрації РК № 2 від 16.11.2017 до податкової накладної № 12 від 30.09.2017 скерувало контролюючому органу:

- повідомлення № 6 від 15.06.2018, до якого надало пояснення про те, що є виробником сільськогосподарської продукції (сої) із посиланням на укладені договори оренди сільськогосподарських угідь з пайовиками в Радехівському та Дрогобицькому районах Львівської області;

- копії первинних документів: договір поставки від 05.09.2017, видаткові накладні, картка рахунку № 361 за 2017 рік, накладну на повернення товару, акт здачі-приймання робіт (надання послуг);

- документи, які підтверджують наявність в ТОВ Агрофірма Бізнес-Вектор матеріально-технічної бази для виконання такого роду робіт, а це: сільськогосподарської техніки, договори на придбання насіння, мінеральних добрив та засобів захисту рослин, паливно-мастильних матеріалів та запчастин до техніки, договори на збирання урожаю, його транспортування, сушіння, зберігання.

Контролюючий орган отримав ці документи та прийняв рішення № 801785/38759116 від 19.06.2018 про відмову у реєстрації розрахунку коригування № 2 від 16.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, з тих підстав, що платник податків не надав первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, акти приймання-передачі товарів, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Оцінюючи такі аргументи контролюючого органу суд враховує, що в квитанції № від 15.12.2017 не вказано, в чому саме полягає відповідність розрахунку коригування № 2 від 16.11.2017 Критеріям оцінки ступеня ризиків та не вказано навіть примірного переліку документів, які слід подати платнику для реєстрації такого.

Суд констатує, що позивач документально підтвердив, що разом із повідомленням № 6 від 15.06.2018 надав пояснення з доданням документів, що засвідчують факт здійснення господарських операцій за РК № 2 від 16.11.2017 до податкової накладної № 12 від 30.09.2017. На переконання суду, надані позивачем документи в повній мірі підтверджують вид послуг, зазначений у цьому розрахунку коригування та відповідають основному виду діяльності позивача. Суд наголошує, що позивач із повідомленням № 6 від 15.06.2018 скерував повний пакет первинних документів, які підтверджують постачання, зберігання сої та картку рахунку № 361 за 2017 рік в підтвердження розрахунку за поставлену сою. Суд враховує надані позивачем пояснення, що соя весь час зберігалась на елеваторі, а факт зберігання підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг), тому документи на транспортування цього товару сторонами не складались. Таким чином, безпідставним є зазначення в рішенні про неподання позивачем первинних документів. Наведене в сукупності дозволяє суду дійти висновку, що рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування є необґрунтованим та протиправним.

Підсумовуючи свої висновки суд дійшов переконання, що рішення №801785/38759116 від 19.06.2018 про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 2 від 16.11.2017 до податкової накладної № 12 від 30.09.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних є таким, що не відповідає встановленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому підлягає скасуванню як протиправне.

Щодо вимоги про покладення на Державну фіскальну службу України обов`язку зареєструвати розрахунок коригування № 2 від 16.11.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Як слідує зі змісту Рекомендації № К (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, у даному випадку суд не вважає повноваження відповідача, як дискреційними, оскільки відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24 березня 1988 року) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Також, суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ підлягає застосуванню судами як джерело права.

В даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання ДФС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування від № 2 від 16.11.2017 р., є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Відповідно до приписів пунктів 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день, зокрема, прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування. У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду. Аналіз цих положень дозволяє зробити висновок, що ДФС України реєструє податкову накладну в тому числі на підставі рішення суду датою набрання ним законної сили або іншою датою, вказаною у рішенні.

З огляду на фактичні обставини справи суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язати ДФС України зареєструвати розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 2 від 16.11.2017 до податкової накладної № 12 від 30.09.2017 у Єдиному реєстрі податкових накладних днем набрання законної сили цим рішенням суду.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ГУ ДФС у Львівській області № 801785/38759116 від 19.06.2018 року про відмову в реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної №2 від 16.11.2017 року; зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування № 2 від 16.11.2017 року, у Єдиному реєстрі податкових накладних днем набрання законної сили цим рішенням суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідачі як суб`єкти владних повноважень в ході судового розгляду не довели обґрунтованість своїх висновків і правомірність прийнятого на їх підставі рішення, відзиву на позов не подали, у зв`язку із чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України та враховуючи обґрунтованість позовних вимог ТОВ Агрофірма Бізнес-Вектор, суд стягує на користь позивача суму сплаченого ним судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області, яке прийняло оскаржуване рішення.

Керуючись ст. ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп.15.5 п.15 розділу УІІ «Перехідні положення» КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Бізнес-Вектор» (80222, Львівська область, Радехіський район, с. Синьків, вул. Центральна, 45) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, площа Львівська,8), Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації за №801785/38759116 від 19.06.2018 року про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 16.11.2017 року за № 2 до податкової накладної від 30.09.2017 року за № 12 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 16.11.2017 року за № 2 до податкової накладної від 30.09.2017 року за № 12 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем набрання законної сили цим рішенням.

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області (адреса: 79000, м. Львів, вул. Стрийська,35, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Бізнес-Вектор» (80222, Львівська область, Радехіський район, с. Синьків, вул. Центральна, 45; ) 1921 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.07.2019 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна