Справа № 537/2088/17
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 р.Справа № 537/2088/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Катунова В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 07.08.2017 року, головуючий суддя І інстанції: Зоріна Д.О., м. Кременчук, по справі № 537/2088/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дворніцького Яна Едуардовича третя особа Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про накладення стягнення у вигляді штрафу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дворницького Яна Едуардовича (далі відповідач), у якому просив суд:

- скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дворницького Яна Едуардовича за серією АР № 819255 від 12.05.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.08.2017 позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дворницького Яна Едуардовича за серією АР № 819255 від 12.05.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції (далі третя особа), не погодившись із вказаною постановою, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просила суд апеляційної інстанції скасувати постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.08.2017 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Харківський апеляційний адміністративний суд прийняв постанову від 19 жовтня 2017 року, якою задовольнив апеляційну скаргу третьої особи, скасував постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.08.2017 та прийняв нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовив.

Постановою Верховного Суду від 15.05.2019 року в даній справі касаційну скаргу позивача задоволено частково, постанову Харківського апеляційного адміністративний суду від 19.10.2017 року скасовано і направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді справи колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 травня 2017 року інспектором роти № 1 УПП в місті Кременчуці ДПП у місті Кременчуці лейтенантом поліції Дворницьким Я. Е. було винесено постанову серії АР № 819255 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно вище вказаної постанови про вчинення адміністративного правопорушення, 12 травня 2017 року о 10.45 год. в місті Кременчуці по вулиці Шевченка, біля будинку 26, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Раssat, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку в два ряди, чим порушив розділ 15 додаток 4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Скасовуючи постанову у справі про адміністративне правопорушення суд першої інстанції виходив з її протиправності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом оскарження в даній справі є постанова про вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що прийнято воно незаконно, виходячи з наступного.

12 травня 2017 року відповідачем було винесено постанову серії АР № 819255 про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, за змістом якої 12 травня 2017 року о 10.45 год. в місті Кременчуці по вулиці Шевченка, біля будинку 26, позивач, керуючи транспортним засобом Volkswagen Раssat, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку в два ряди, чим порушив розділ 15 додаток 4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП. Цією постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків, правил зупинки, стоянки.

Висновки відповідача про притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП ґрунтувалися на тому, що позивач порушив розділ 15, додаток 4 Правил дорожнього руху України. Між тим, відповідач не зазначив, який саме з п`ятнадцяти пунктів зазначеного розділу було порушено позивачем та який із розпізнавальних знаків, визначених Додатком 4 до Правил дорожнього руху України, було ним порушено.

За змістом ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Однак, вказана постанова не містить опису обставин щодо порушення позивачем певних дорожніх знаків. Крім того, відповідачем не надано доказів порушення позивачем певного дорожнього знаку, а тому така постанова не відповідає вимогам частини 2 статті 283 КУпАП.

Також колегія суддів зазначає, що згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту зазначеної норми випливає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі дослідити докази, що доводять або спростовують вину правопорушника.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З аналізу вищезазначеної норми випливає, що доказами, які підтверджують наявність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є, зокрема, пояснення свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно доданого до матеріалів справи відеозапису не вбачається, що позивачем порушено певний дорожній знак, у свою чергу, відповідачем не надано іншого доказу, який це підтверджує. Також, із зазначеного відеозапису видно, що позивачем було повідомлено відповідача про те, що зупинка автомобіля була вимушеною і зумовленою технічною несправністю автомобіля (зламаний ключ запалення). Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що в машині позивача були присутні пасажири ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ), які були свідками цієї події.

Факт вимушеної зупинки та технічної несправності автомобіля був підтверджений під час судового засідання в суді першої інстанції свідками ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ), які пояснили, що 12 травня 2017 року вони були пасажирами в автомобілі позивача, у якого зламався ключ, який знаходився в чопованому брилку, у зв`язку із чим ключ періодично випадав із брелока, що спричиняло незручності. У місті Кременчуці по вулиці Шевченка було здійснено вимушену зупинку у зв`язку із тим, що рухатися далі автомобіль не мав технічної можливості через поломку ключа.

Між тим, відповідач, приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, детально не з`ясував обставину технічної несправності автомобіля позивача та не допитав свідків вказаної події.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не наведено та не надано жодного доказу в підтвердження порушення позивачем дорожнього знаку та доказів, які спростовують доводи позивача щодо вимушеної зупинки автомобіля через технічну несправність.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова прийнята без повного з`ясування всіх обставин справи, надання будь-яких доказів, що підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, таким чином, вчинення позивачем адміністративного правопорушення не доведено.

Колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачем не дотримано визначеної законом процедури розгляду справи виходячи з наступного.

Згідно із статтею 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

З аналізу наведеної норми випливає, що при прийнятті рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності посадова особа повинна дотримуватися процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченої нормами закону, а саме представитися особам, які беруть участь у розгляді справи, оголосити, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснити особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Матеріали адміністративної справи містять відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції Галаздра А.С., на якому зафіксовано місце зупинки транспортного засобу позивача та процес розгляду адміністративної справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, яким зафіксовано, що відповідач не представився, не оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснив особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Таким чином, протягом усього часу відеозапису відповідач як особа, яка виносила постанову, не здійснював розгляд справи всупереч, передбаченій законом процедурі. Судом першої інстанції встановлено, що інспектор патрульної поліції Галаздра А.С., а не відповідач, роз`яснював позивачу його права, зачитував зміст постанови роз`яснював порядок та строки її оскарження, порядок та строк оплати адміністративного штрафу, наслідки невиконання постанови, що підтверджено в судовому засіданні у суді першої інстанції ОСОБА_5 .

Отже, відповідачем не дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів також зазначає, що посилання скаржника на надання позивачем недостовірної інформації щодо технічної несправності автомобіля, є безпідставним, оскільки вказану обставину не було повно та всебічно з`ясовано відповідачем під час зупинки позивача, доказів в підтвердження наведених доводів відповідачем не надано.

Посилання третьої особи в апеляційній скарзі на визнання позивачем своєї вини як доказу вчинення ним адміністративного правопорушення колегія суддів вважає безпідставним, оскільки, відповідно до висновків, наведених у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року, факт визнання особою вини у порушенні Правил дорожнього руху України не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Отже, перевіривши рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС України колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова прийнята незаконно, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відбувся з порушенням передбаченої законом процедури її розгляду і прийняття постанови, а також із неповним з`ясуванням усіх обставин справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги третьої особи колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, , 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 07.08.2017 року по справі № 537/2088/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова В.В. Катунов