Справа № 620/4243/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4243/18 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Аліменка В.О., Земляної Г.В., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» до державного кадастрового реєстратора відділу у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Дриг Тетяни Сергіївни, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» (надалі за текстом - «ПАТ «Чернігівгаз») звернулось до суду з позовом у якому просило:

- визнати незаконним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Дриг Т.С. № РВ-018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 15.11.2018 р.;

- зобов`язати кадастрового реєстратора відділу у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Дриг Т.С. повторно розглянути заяву ПАТ «Чернігівгаз» про державну реєстрацію земельної ділянки від 05.11.2018 р. зареєстровану відділом у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області за вхідним № 32-3014/0/244-18.

На обґрунтування своїх вимог позивач стверджував, що надане йому право постійного користування земельною ділянкою зберігається.

ПАТ «Чернігівгаз» також посилалось на відсутність підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, скаржник зазначає, що в силу приписів ст. 92 Земельного кодексу України ПАТ «Чернігівгаз» не може набувати права постійного користування земельною ділянкою.

Апелянт звертає увагу на те, що Державний акт на право постійного користування землею був виданий Городнянському управлінню по газопостачанню та газифікації ВАТ «Чернігівгаз», а технічна документація із землеустрою виготовлена на ПАТ «Чернігівгаз».

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наполягає на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення Великолиственської сільської ради народних депутатів № 60 від 19.12.2001 р. Городнянському управлінню по газопостачанню і газифікації ВАТ «Чернігівгаз» видано Державний акт на право постійного користування землею Серії НОМЕР_1 від 29.12.2001 р.

Згідно цьому акту названому землекористувачу надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,02214 га для виробничих цілей.

Державний акт на право постійного користування землею зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 215.

20 лютого 2018 р. Тупичівською сільською радою Городнянського району Чернігівської області прийнято рішення «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яким ПАТ «Чернігівгаз» надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що посвідчують право на постійне користування земельною ділянкою для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури, за рахунок земель комунальної власності, орієнтовною площею 0,0220 га, які знаходяться в адміністративних межах Тупичівської сільської ради об`єднаної територіальної громади в селі Великий Листвен Городнянського району Чернігівської області.

На підставі зазначеного рішення ФОП ОСОБА_1 розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

05.11.2018 р. позивач звернувся до державного реєстратора відділу у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки за вхідним № 32-3014/0/244-18.

Разом із заявою було подано: копію документа, що посвідчує особу; копію документа, що посвідчує повноваження діяти від імені особи; копію документа про присвоєння податкового номера; документацію із землеустрою; електронний документ.

15 листопада 2018 р. державним кадастровим реєстратором відділу у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Дриг Т.С. прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № РВ-018.

Назване рішення вмотивовано невідповідністю поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру (додаток 1), а також невідповідністю електронного документа установленим вимогам (XCD Схема Наявні зауваження щодо валідності електронного документу).

За змістом Додатку 1 до рішення № РВ-018 від 15.11.2018 р. державний кадастровий реєстратор дійшов висновку, що оскільки в силу положень ст. 92 Земельного кодексу України ПАТ «Чернігівгаз» не може мати у постійному користуванні земельні ділянки, відповідно до пункту 6 Перехідних положень цього Кодексу воно зобов`язане було до 01 січня 2008 р. переоформити у встановленому порядку право оренди на них.

Крім того, державний кадастровий реєстратор зазначив, що Державний акт на право постійного користування землею був виданий Городнянському управлінню по газопостачанню та газифікації ВАТ «Чернігівгаз», а технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виготовлена на іншу особу - ПАТ «Чернігівгаз».

Стаття 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 7 липня 2011 р. № 3613-VI визначає, що Державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

За змістом частини 1 статті 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру зокрема, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

Частиною 3 статті 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.

Процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначено Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17 жовтня 2012 р. (надалі за текстом - «Порядок»).

Пунктом 6 Порядку здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації віднесено до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів.

Згідно пункту 67 Порядку внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку. Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України «Про Державний земельний кадастр».

Згідно частини 4 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Частиною 5 названої статті Закону України «Про Державний земельний кадастр» установлено, що підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Відповідно до пункту 69 Порядку внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється за заявою згідно з додатком 12 замовника документації із землеустрою та оцінки земель або її розробника від імені замовника, якщо це передбачено договором на виконання відповідних робіт. Заява разом з документацією із землеустрою або оцінки земель, електронним документом та іншими документами, зазначеними у пунктах 91 - 137 цього Порядку, подається заявником Державному кадастровому реєстраторові особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення, крім випадків, передбачених у пунктах 110-1, 110-2 цього Порядку.

За приписами пункту 70 Порядку державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє: повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень; придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

Відповідно пункту 73 Порядку державний кадастровий реєстратор у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру:

1) розглядає її разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, та перевіряє:

відповідність документів вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку;

електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку;

2) за результатами перевірки вносить відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру або приймає рішення про відмову у внесенні таких відомостей з підстав, зазначених у пунктах 91 - 137 цього Порядку, за формою згідно з додатком 14.

Відповідно до пункту 91 Порядку для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про державний кордон Державному кадастровому реєстраторові подаються: заява про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; рішення Верховної Ради України про затвердження документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) державного кордону; документація із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) державного кордону, розроблена відповідно до актів (міжнародних договорів) щодо демаркації та делімітації державного кордону; електронний документ.

Згідно пункту 93 Порядку підставою для відмови у внесенні до Державного земельного кадастру відомостей про державний кордон та змін до них є: подання документів, передбачених пунктом 91 цього Порядку, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 70 цього Порядку.

Частиною 2 статті 92 Земельного кодексу України передбачено, що права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; громадські організації осіб з інвалідністю України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування»; заклади освіти незалежно від форми власності; співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Пунктом 6 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України передбачалось, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Проте обов`язок переоформлення права користування земельною ділянкою, який міститься у пункті 6 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України, визнаний неконституційним Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 р. у справі № 5-рп/2005.

Крім того, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» визнаються державою.

За таких обставин, посилання відповідачів на пункт 6 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України, як на підставу для відмови у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру є очевидно необрунтованим.

Помилковим є посилання скаржника і на те, що Державний акт на право постійного користування землею був виданий Городнянському управлінню по газопостачанню та газифікації ВАТ «Чернігівгаз», а технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виготовлена на ПАТ «Чернігівгаз».

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи Городнянське управління по газопостачанню та газифікації було створено як відокремлений структурний підрозділ без права юридичної особи Державного підприємства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз».

Згідно нової редакції Статуту позивача його найменування змінено на Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз», а відповідно наказу № 187 від 08.06.2006 р. та відомостей з ЄДРПОУ Городнянське управління по газопостачанню та газифікації виключено зі структури відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» а відомості про нього вилучено з державного реєстру.

Згідно частини 3 статті 95 Цивільного кодексу України філії та представництва не є юридичними особами.

Відповідно ж до частини 2 статті 92 Земельного кодексу України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації. Тобто, юридичні особи.

Крім того, відповідно до частини 6 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» зміна найменування акціонерного товариства у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у державній реєстрації земельної ділянки.

У частині твердження скаржника про те, що у державного кадастрового реєстратора були зауваження щодо валідності електронного документу, колегія суддів зазначає наступне.

Можливість усунення цього ймовірного недоліку залежить від чіткого визначення державним кадастровим реєстратором того, у чому саме він полягає.

Вживання названим відповідачем загальної фрази «Наявні зауваження щодо валідності електронного документа», без наведення відповідного недоліку, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права позивача бути повідомленим про необхідність вчинення конкретних дій.

Відтак, невиконання державним кадастровим реєстратором законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 25 червня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.О.Аліменко

суддя Г.В.Земляна