Справа № 640/6889/19
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2019 року м. Київ № 640/6889/19

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Панової Г.В., при секретарі судового засідання Черниш А.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - Серебрякова Н.С.,

від відповідача - не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області

до Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про визнання незаконною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 09 квітня 2019 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 58588751.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2019 зазначену справу передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Київського окружного адміністративного суду.

За результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дану справу передано для розгляду судді Київського окружного адміністративного суду Пановій Г.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що винесена постанова про накладення на Головне Управління Пенсійного фонду України у Київській області штрафу в розмірі 5 100 грн. за невиконання рішення суду є незаконною, оскільки рішення суду, в рамках якого відкрито виконавче провадження, виконано в межах покладених судом зобов`язань у повному обсязі.

Так, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області вказано на факт повідомлення відповідача про виконання судового рішення, у той час як державним виконавцем не взято такі пояснення до уваги. Відтак, позивач просить визнати спірну постанову протиправною та скасувати її.

Відповідача своїм правом про надання письмового відзиву не скористався, жодних заяв, клопотань до суду не надав.

У судове засідання, призначене у справі на 01.07.2019 з`явився представник позивача, який позов підтримав підстав викладених у позовній заяві, просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується відомостями телефонограми, наявної у матеріалах справи.

Заслухавши представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням Київського кружного адміністративного суду від 31.10.2018 у справі №810/3846/18 визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії з 90% до 70 % відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії протиправними; зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України у Київській області перерахувати з 01.01.2016 та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

22.12.2018 року Київським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 810/3846/18 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати з 01.01.2016 та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

13.03.2019 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58588751 з примусового виконання виконавчого листа № 810/3846/18, виданого Київським окружним адміністративним судом. Боржнику було надано десятиденний строк для виконання рішення суду (а.с.19).

Позивачем на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження було направлено державному виконавцю лист №2600/07-2 від 26.03.2019 із зазначенням того, що на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії в порядку визначеному судовим рішенням, за період з 01.01.2016 по 31.01.2019. Сума коштів по перерахунку становить 78954,67 грн.(а.с.21).

Так, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області вказало, що сума доплати за період з 01.01.2016 по 31.01.2019 буде виплачена ОСОБА_1 в розмірі визначеному Постановою № 649 із сум, передбачених Державним бюджетом виконання судових рішень, а саме:

- за період з 30.11.2018 ( з дати набрання рішенням законної сили) по 31.01.2019, сума 4338, 95 грн. виплачена ОСОБА_1 в лютому 2019 року разом з пенсією;

- за період з 01.01.2016 по 29.11.2018, сума 74615,72 грн. буде виплачена після взяття на облік судового рішення у окремому реєстрі та після прийняття відповідного рішення комісією Пенсійного фонду України.

Вказане також підтверджується розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № , відповідно до якого ОСОБА_1 за період листопад 2018- січень 2019, на підставі рішення суду всього нараховано доплату в сумі 4338, 95 грн. (а.с.23).

Також на підтвердження нарахування ОСОБА_1 суми доплати за період січня 2016- листопада 2018, яка склала 74615,72 грн. позивачем надано розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № (а.с.24).

Разом з тим, у судовому засіданні, представник позивача надала суду витяг з реєстру рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, де внесено відомості під номером 146 про виплату згідно перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 № 810/3846/18 заборгованості у розмірі 74615,72 грн.

За невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк, 09.04.2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві прийнято постанову ВП № 58588751 про накладення на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області штрафу у розмірі 5 100,00 грн.(а.с.26).

Позивач, вважаючи вказану постанову протиправною, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право зокрема накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно частини четвертої статті 19 Закону №1404-VIII, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 75 Закону №1404-VIII).

Таким чином, з вищевказаних норм вбачається, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 у справі 810/3846/18 ГУ ПФ у Київській області було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 29.11.2018 року та визначено належний до її сплати розмір в сумі 74615,72 грн. (а.с. 24), а також здійснено її перерахунок з 30.11.2018 по 31.01.2019 року (а.с. 23).

Крім того, згідно даних листа ГУ ПФ у Київській області від 26.03.2019 № 2600/07-02, ОСОБА_1 у лютому 2019 року виплачено частину суми перерахованої пенсії у розмірі 4338,95 грн. (а.с. 22).

Щодо доводів позивача про те, що розмір доплати за період 01.01.2016 по 29.11.2018 у розмірі 74615,72 грн. буде виплачена ОСОБА_1 в порядку визначеному Постановою № 649 із сум, передбачених Державним бюджетом на виконання судових рішень слід зазначити наступне.

Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року (далі - Порядок №649), визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 649 боржник - це орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення; рішення - рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів.

Згідно пункту 5 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

При цьому, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України, якою затверджено вказаний Порядок № 649, приписано, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Тобто, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється органами Пенсійного фонду України за правилами Порядку № 649.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду від 31.10.2018 року у справі №810/3846/18 набрало законної сили 30.11.2018 року, донарахована сума перерахованої пенсії за період з 30.11.2018 по 31.01.2019 у розмірі 4338,95 грн. виплачена ОСОБА_1 у лютому 2019 року, інша ж частина суми такої пенсії за період з 01.01.2016 року по 29.11.2018 року буде виплачена особі за правилами, що передбачені Порядком № 649.

Крім того, судом було встановлено, що відомості про виплату ОСОБА_1 заборгованості згідно перерахунку на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 у справі № 810/3846/18 в розмірі 74615,72 внесені до Реєстру рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

З огляду на викладене суд враховує, що, як було зазначено вище, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути прийнята лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. При цьому визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Тобто, виплати пенсій можуть бути здійснені ГУ ПФ у Київській області виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має. Крім того, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 24.01.2018 року у справі № 405/3663/13-а.

Крім того, Верховний Суд України у своїх постановах (справи №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, №804/5081/13-а) неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Такий самий висновок щодо застосування даних норм права у подальшому підтриманий і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 13.06.2018 року у справі №757/29541/14-а.

Одночасно, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового.

Як встановлено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, зважаючи на встановлену вище відсутність правових підстав для накладення штрафу, а також ту обставину, що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області виконано рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 року у справі № 810/3846/18 не у повному обсязі не з його вини, а за відсутності бюджетного фінансування, алгоритм якого врегульовано державою у Порядку № 649, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу прийнята без урахування всіх обставин виконання судового рішення, а тому підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2019 у справі № 640/20390/18.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На виконання цих вимог Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві, як суб`єктом владних повноважень, не надано суду жодних доказів, які б спростовували твердження позивача, а відтак, не доведено правомірності прийняття постанови про накладення штрафу від 09.04.2019 у виконавчому провадженні ВП № 58588751.

Оцінюючи фактичні дані, матеріали справи, а також встановлені судом факти, зокрема те, що позивачем здійснено перерахунок та здійснюється виплата пенсії ОСОБА_1, а також протиправності оскаржуваної постанови ВП № 58588751 від 09.04.2019 про накладення штрафу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведення експертиз до суду не надано, тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 71, 77, 90, 143, 243-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про накладення штрафу від 09 квітня 2019 року у виконавчому провадженні № 58588751.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.