Справа № 346/4264/17
Суддя: Беркещук Б. Б.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/4264/17
Провадження № 2-а/346/2/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б. Б.

з участю секретаря Матушевської Г. Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 07 вересня 2017 року отримала копію оскаржуваної постанови у відділі ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції. 09 червня 2017 постановою № 4.5-17/1 її, позивача визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП і накладено штраф у розмірі 170 грн. Із вказаною постановою не погоджується, вважає її незаконною , протиправною.

Вказує, що 24 травня 2017 року проведено перевірку стану додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, під час якої виявлено, що вона використовує земельну ділянку загального користування площею 0.0040 га, яку самовільно зайняла шляхом встановлення бетонної і дерев`ної огорожі по АДРЕСА_1 , при цьому, не конкретизовано межі такої ділянки та не наведено жодного доказу, який би підтверджував такі обставини. Приписом від 24 травня 2017 року №45-15/1 надано їй можливість усунути порушення вимог ст. ст. 125, 126 ЗК України в 30-денний термін.

10 червня 2004 року на підставі договору дарування земельної ділянки вона, позивач з чоловіком отримали у дар в рівних частинах земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 614 кв.м. для ведення садівництва , що знаходиться по АДРЕСА_2 .

08червня 2005 року її чоловік ОСОБА_2 та вона ОСОБА_1 отримали Державний Акт серії ІФ НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 0.0614 га , розташовану по АДРЕСА_1 , цільове призначення для ведення садівництва. В 2009 році цільове призначення вищевказаної земельної ділянки змінено для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 12 січня 2009 року видано на їх ім`я новий державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 .

10 жовтня 2015 року її чоловік ОСОБА_2 помер і на належну йому частку земельної ділянки видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Додатками до обох державних актів ( від 2005 року і 2009 року) є план меж земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_4 , який у розмірах та конфігураціях не зазнавав жодних змін за весь період. Вказує, що дійсно 09 червня 2017 року її викликали до управління Держгеокадастру в м. Коломия та на прийомі у ОСОБА_3 вона надала пояснення та копії вищеперелічених документів про правомірність набуття у власність та користування земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 .

Вказує, що комісія не виходила на місце спору, не проводила замірів, обмірів щодо земельної ділянки, не ознайомлювалися з документами, наявними у сторін сусідів, а обмежилися співбесідою в кабінеті, що не відображено в жодному документі.

Повідомляє, що 05 вересня 2012 року державною інспекцією сільського господарства в Івано-Франківській області проводилася перевірка дотримання вимог земельного законодавства їх сім`ї (вказано ОСОБА_2 ) за скаргою сусідів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та за висновком даної перевірки порушень не виявлено.

На її думку, в основу оскаржуваної постанови відповідача стали безпідставні скарги її сусідів. Відповідачем грубо порушено її право на захист, на правову допомогу і на чесний та неупереджений розгляд її справи. Вказує, що відповідач не повідомив її належним чином про проведення перевірки та її результати, а також не надав можливості на добровільне врегулювання спору.

Просить суд поновити строк на оскарження постанови відповідача про накладення адміністративного стягнення №4.5-17/1 від 09.06.2017 року, який нею пропущено із поважних причин, а саме невчасне отримання оскаржуваного документу, та визнати останню протиправною та скасувати її

В попередніх судових засіданнях позивач та її представник підтримали мотиви та вимоги позову.

В судове засідання позивач не з`явилась, її представник ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача Головного Управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області в судовому засіданні підтримав подані заперечення на адміністравтиний позов, зазначивши, що не погоджується з доводами наведеними у позовній заяві та в обґрунтування своїх заперечень зазначив, що у відповідності до п.30,31 ч.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, затвердженого наказом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 року № 308 Головне управління здійснює державний контроль за дотриманням вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, обстежує земельні ділянки, яким заподіяна шкода внаслідок їх самовільного зайняття .

Посадові особи Головного управління в межах своїх повноважень мають право складати, зокрема акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в уставноленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з птань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель відповідно до їх повноважень , а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вичнила відповідне правопорушення.

Вказує, що при проведенні перевірок за дотриманням вимог земельного законодавства державні інспектори з контролю за використанням і охороною земель в Івано-Франківській області діючи виключно в межах наданих їм чинним законодавством повноважень.

Вказує, що постанова про вчинення адміністративного правопорушення складена та винесена 09.06.2017 року , отже строки оскарження зазначеної постанови є пропущеними без поважних причин, а в матеріалах справи відсутні відомості про будь які звернення позивача стосовно поновлення строку оскарження. Звертає увагу, що 18.09.2017 року є дата складання позову.

Крім цього, вказує, що у процесуальних документах, що були складені державним інспектором, а точніше: Акт обстеження земельної ділянки від 19.05.2017 № 4.5-13/2, Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом-земельної ділянки від 19.05.2017 № 4.5-12/9, Протокол про адміністративне правопорушення № 4.5-16/1 від 24.05.2017 міститься графа про «підпис особи, яка вчинила адміністративне правопорушення», в якій зазначено, що ОСОБА_1 відмовилась від підпису документів та від дачі пояснень. Дана позиція свідчить, шо останній було відомо про проведення перевірки земельної ділянки та виявленого на ній правопорушення. Також, позивачці, було надіслано поштою Припис від 24.05.2017 № 4.5-15/1, про що наявна відмітка у фіксальному чеку «Укрпошти» від 29.05.2017.

30.05.2017 позивачу надіслано повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення 06.06.2017 о 10.00 год. в приміщенні міськрайонного управління у Коломийському районі та м. Коломия Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області . Вкеазує, що від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про перенесення розгляду справи на 09.06.2017 о 10.00 год., а також заява/пояснення від 09.06.2017 із зазначенням адреси листування з останньою. Кінцевим результатом розгляду справи про накладення адміністративного стягнення є винесення постанови про накладення адміністративного стягнення від 09.06.2017 № 4.5-17/1, що визначає порушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП, ст. 125, 126, 211 Земельного кодексу України, а саме: використання земельної ділянки загального користування площею 0.0040 га, що самовільно зайнята шляхом встановлення огорожі. Зазначений документ було складено в день розгляду справи, під час якого була присутня ОСОБА_7 , що свідчить про те, що останній було відомо про існування зазначеної постанови, однак, жодних дій для оскарження цього документу у відповідні терміни позивачкою не проведено. Крім цього, відповідно до відстеження поштових відправлень за допомогою електронного ресурсу Укрпошта встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 09.06.2017 № 4.5-17/1 була надіслана позивачу та отримана останньою, про що міститься відповідна відмітка, а саме: 18.08.2017 о 16:49:00 год.

Вважає, що процесуальних та правових порушень при проведенні перевірки за дотриманням земельного законодавства позивачем, державними інспекторами не допущено, факт порушення земельного законодавства засвідчений відповідними процесуальними документами, складеними у встаноленому законом порядку , а тому проиять у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, про дату, час місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи пояснення сторін, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений адміністративний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 125,126 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до вимог ст. 211 цього ж Кодексу, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за порушення, зокрема, самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно до ст. 53 КУпАП використання земель не за цільовим призначенням, невиконання природоохоронного режиму використання земель, розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об`єктів, які негативно впливають на стан земель, неправильна експлуатація, знищення або пошкодження протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Згідно ст. 53-1 КУпАП, самовільне зайняття земельної ділянки тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відповідно ст. 251 даного Кодексу,доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 19 травня 2017 року головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Городенківському, Коломийському, Косівському, Снятинському районах Микитюк М.І. складено Акт обстеження земельної ділянки № 45-13/2 у присутності ОСОБА_8 , ОСОБА_1 відповідно до якого проведено обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 , та в результаті виявлено, що ОСОБА_1 використовує земельну ділянку загального користування площею 0.0040 га, яка самовільно зайнята шляхом встановлення бетонної і дерев`яної огорожі, що є порушенням ст.ст. 125,126 Земельного Кодексу України, В даному акті зазначено, що Габорак від підпису відмовилась.(а.с.57)

Відповідно до Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки № 45-12/9 від 19.05.2017 р. головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Городенківському, Коломийському, Косівському, Снятинському районах Микитюк М.І. у присутності ОСОБА_8 , ОСОБА_1 проведена перевірка з питання перевірки факту самовільного зайняття земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_1 та встановлено, що ОСОБА_1 використовує земельну ділянку загального користування площею 0.0040 га, яка самовільно зайнята шляхом встановлення бетонної і дерев`яної огорожі, що є порушенням ст.ст. 125,126 Земельного Кодексу України. В даному акті зазначено, що Габорак від підпису відмовилась.(а.с.58)

24 травня 2017 року головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Городенківському, Коломийському, Косівському, Снятинському районах Микитюк М.І. при перевірці факту самовільного зайняття земельної ділянки встановлено, що 24 травня 2017 року ОСОБА_1 використовує земельну ділянку загального користування площею 0.0040 га, яка самовільно зайняту шляхом встановлення бетонної і дерев`яної огорожі, яка розташована в АДРЕСА_1 , що є порушенням ст.ст. 125,126 Земельного Кодексу України. В протоколі зазначено, що Габорак від підпису та письмових пояснень відмовилась (а.с.59)

24 травня 2017 року головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Городенківському, Коломийському, Косівському, Снятинському районах Микитюк М.І. вчинено припис відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 використовує земельну ділянку загального користування площею 0.0040 га, яка самовільно зайнята шляхом встановлення бетонної і дерев`яної огорожі, розташованої в АДРЕСА_1 , що є порушенням ст.ст. 125,126 Земельного Кодексу України. Приписом зобов`язано позивача у 30 денний термін усунути порушення норм чинного законодавства (а.с.60)

09 червня 2017 року позивач надала письмові пояснення та вказала, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_3 ) належить їй згідно Державного акту на право власності серія НОМЕР_3 . Зазначила, що 05 вересня 2012 року державною інспекцією сільського господарства в Івано-Франківській області проводилася перевірка по заяві сусідів , якою було встановлено, що з її сторони порушень не має. (а.с.64)

Розглянувши вказаний протокол09 червня 2017 року головний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель Микитюк М.І. ухвалив оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення № 4.5-17/1, якою позивача визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. У постанові зазначено, що позивач ОСОБА_9 порушила вимоги ст.ст. 125,126 Земельного Кодексу України, а саме: використовує земельну ділянку загального користування площею 0.0040 га, яка самовільно зайнята шляхом встановлення бетонної і дерев`яної огорожі(а.с.65).

Як встановлено, позивач отримала оскаржувану постанову 07 вересня 2017 року (а.с.20) та звернулась до суду з даним позовом 18 вересня 2019 року, що підтверджується штампом на конверті (а.с.21)

Відповідно до ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови),

Відповідно до ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку. Отже, строк слід рахувати з 08 вересня по 17 вересня 2017 року, а оскільки 17 вересня 2017 року вихідний , позивач звернулась 18 вересня 2019 року, що спростовує заперечення відповідача. Крім того, відповідач стверджує що в матеріалах справи відсутні відомості про будь які звернення позивача стосовно поновлення строку оскарження. В матеріалах справи наявне клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду (а.с.5).

Також відповідачем не доведено факту отримання оскаржуваної постанови позивачем, як він стверджує 18.08.2017 р., оскільки в матеріалах справи відсутній реєстр відправлення вихідної кореспонденції із зазначенням змісту поштового відправлення, а подана до суду довідка Укрпошти про відстеження посилки не дає змоги ідентифікувати про отримання позивачем постанови від 09.06.2017 року.

Частинами 1,2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події чи складу правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що 10 червня 2004 року на підставі договору дарування земельної ділянки позивач з чоловіком отримали у дар в рівних частинах земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 614 кв.м. для ведення садівництва по АДРЕСА_2 (а.с.8-9).

08 червня 2005 року чоловік позивача ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 отримали Державний Акт серії ІФ НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 0.0614 га , розташовану по АДРЕСА_1 , цільове призначення для ведення садівництва. (а.с.10-11). У 2009 році цільове призначення вищевказаної земельної ділянки змінено для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 12 січня 2009 року видано на їх ім`я новий державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 (а.с.12) .

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача ОСОБА_2 помер (а.с.14) і позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на наналежну спадкодавцю частку спірної земельної ділянки (а.с.15). Додатками до обох державних актів ( від 2005 року і 2009 року) є план меж земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_4 , який у розмірах та конфігураціях не зазнавав змін за весь період(а.с.13).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що складав постанову відносно позивача навесні 2017 року та вказав, що розглядав звернення відносно ОСОБА_10 , і заявниками були ОСОБА_11 і ОСОБА_12 . Під час проведення зйомки була присутня ОСОБА_11 . Вказав, що повідомляв позивача, коли відбудеться розгляд протоколу.

Зі змісту оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП вбачається, що така не містить даних про те, коли саме мало місце самовільне зайняття земельної ділянки позивачем, не надано доказів того, що позивач дійсно використовує дану земельну ділянку самовільно, не конкретизовано межі ділянки та не наведено жодного доказу, який би підтверджував такі обставини.

Суд вважає, що при розгляді справи про вчинення позивачем Габорак адміністративного порушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Городенківському, Коломийському, Косівському, Снятинському районах Микитюк М.І. вимоги, передбачені ст. 280 КУпАП, не виконано, не з ясовано всіх обставин справи, а тому ухвалена ним постанова про накладення адміністративного стягнення від 09.06.2017 р. № 04.5-17/1 є незаконною та підлягає до скасування.

Обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку. У приватній власності позивача знаходиться земельна ділянка площею площею 0.0614 га, що розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером НОМЕР_4 на підставі правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку .

Згідно з п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасування рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, тому суд вважає за необхідне провадження в справі закрити, оскільки відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд вважає, що позивачем пропущено строк на оскарження постанови від 09.06.2017 року з поважних причин , а тому його слід поновити.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що заявлений позов слід задоволити, постанову про накладення адміністративного стягнення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача ОСОБА_10 за ст. 53-1 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн. слід скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.19,55 Конституції України, ст. ст.53,53-1, 245, 251,268,280 КУпАП, ст. ст.5,7-10,72,77,90,241-246,250, 286 КАС України, -

Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовільнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 09.06.2017 року № 4.5-17/1 головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Городенківському, Коломийському, Косівському, Снятинському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Микитюк М.І. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного Управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_5 .

Головне Управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, місцезнаходження 76014, м. Івано-Франківськ вул. Сахарова, 34, .

Суддя Беркещук Б. Б.