Справа № 340/776/19
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 червня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/776/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та про накладення штрафу по справі за його позовом до Керівника апарату Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області Старченка Миколи Яковича, Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за час затримки виплати належних сум при звільненні, моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2019 року до Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі за його позовом до Керівника апарату Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області Старченка Миколи Яковича, Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за час затримки виплати належних сум при звільненні, моральної шкоди, шляхом зобов`язання керівника апарату Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області Старченка Миколи Яковича подати до суду звіт про виконання судового рішення від 20.06.2019 р. у справі №340/776/19 та про накладення штрафу на керівника апарату Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області Старченка Миколу Яковича.

Позивач в обґрунтування даної заяви посилається на те, що керівником апарату Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області Старченком Миколою Яковичем не виконано рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 р. в частині негайного виконання щодо поновлення його на посаді.

Так, статтею 382 КАС України взагалі не встановлено порядку розгляду заяви про встановлення судового контролю та подачі звіту про виконання судового рішення, тому суд дійшов висновку про розгляд такої заяви в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та заяву позивача, суд вважає, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вступної та резолютивної частини рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Керівника апарату Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області Старченка Миколи Яковича, Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за час затримки виплати належних сум при звільненні, моральної шкоди задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ керівника апарату Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області №8-к від 06 березня 2019 року Про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на державній службі в Олександрівській районній державній адміністрації Кіровоградської області на посаді начальника управління економічного розвитку, торгівлі та інфраструктури Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області з 07 березня 2019 року. Стягнуто з Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 11.03.2019 по 20.06.2019 включно в розмірі 43848 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на державній службі в Олександрівській районній державній адміністрації Кіровоградської області на посаді начальника управління економічного розвитку, торгівлі та інфраструктури Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області та в частині стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 12841,30 грн. звернуто до негайного виконання.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби (пп.2, 3 ч.1 ст.371 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Згідно ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.382 КАС України).

Застосовуючи правові висновки Верховного Суду у справах №826/11347/14 та №800/592/17, суд доходить висновку, що Кодекс адміністративного судочинства України не пов`язує встановлення судового контролю за виконанням рішення суду із встановленням у резолютивній частині рішення суду відповідачу - суб`єкту владних повноважень обов`язку подати звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, судовий контроль в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України може встановлюватись судом і після постановлення рішення по суті спору.

В рішенні від 30.06.2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№29979/04) висловив правову позицію, відповідно до якої принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece, Страсбург, 19.03.1997 року) наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення Ліпісвіцька проти України №11944/05 від 12 травня 2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Бурдов проти Росії від 07.05.2002 року, Ромашов проти України від 27.07.2004 року, Шаренок проти України від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такого рішення суду та відновленню порушених прав особи - позивача.

Таким чином, виходячи з системного аналізу вказаних правових норм, суд дійшов висновку, що оскільки рішення суду від 20.06.2019 року по справі №340/776/19 в частині поновлення ОСОБА_1 на державній службі в Олександрівській районній державній адміністрації Кіровоградської області на посаді начальника управління економічного розвитку, торгівлі та інфраструктури Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області та в частині стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 12841,30 грн. звернуто до негайного виконання, тому заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду слід задовольнити частково.

Суд зауважує, що у разі ухилення відповідача від виконання у встановлений судом строк зобов`язання, покладеного на нього рішенням суду, це рішення підлягає примусовому виконанню у порядку, установленому Законом України "Про виконавче провадження".

Керуючись ст.243, 248, 249, 256, 382 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та про накладення штрафу по справі за його позовом до Керівника апарату Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області Старченка Миколи Яковича, Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за час затримки виплати належних сум при звільненні, моральної шкоди задовольнити частково.

Зобов`язати Олександрівську районну державну адміністрацію Кіровоградської області подати до суду звіт про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року по справі №340/776/19 протягом десяти днів з дня набрання даним рішенням суду законної сили.

Зобов`язати Олександрівську районну державну адміністрацію Кіровоградської області подати до суду звіт про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду по справі №340/776/19 в частині поновлення ОСОБА_1 на державній службі в Олександрівській районній державній адміністрації Кіровоградської області на посаді начальника управління економічного розвитку, торгівлі та інфраструктури Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, протягом десяти днів з дати набрання даної ухвали суду законної сили.

В задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, передбачений ст.295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина