Справа № 480/314/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2019 р. Справа № 480/314/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року, суддя М.М. Шаповал, повний текст складено 08.04.2019 року по справі № 480/314/19

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини № НОМЕР_1

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Сумського прикордонного загону від 03.01.2019 року № 6-аг "Про підсумки проведення службового розслідування" в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення "звільнення з військової служби через службову невідповідність";

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника 5 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 03.01.2019 року № 3-ОС "По особовому складу" в частині припинення (розірвання) контракту, звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення;

- поновити старшого прапорщика ОСОБА_1 на посаді відповідального виконавця - водія ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військової частини НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 03.01.2019 по день поновлення на посаді, виходячи з розрахунку 337,09 грн за кожен день вимушеного прогулу.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування вимог також зазначив, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доказам позивача, які спростовують доводи відповідача.

Сумський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі - відповідач) надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, вважав рішення суду законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Державній прикордонній службі України відповідно до укладеного контракту на посаді відповідального виконавця - водія 2 відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування у 5 прикордонному загоні Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (а.с. 29-30).

02.01.2019 року заступником начальника загону - коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування полковником ОСОБА_2 надано доповідь тимчасово виконуючому ообов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковнику ОСОБА_3 про факт скоєння ДТП військовослужбовцем прикордонної комендатури швидкого реагування старшим прапорщиком ОСОБА_1

02.01.2019 року видано наказ Сумського прикордонного загону № 4-аг "Про призначення службового розслідування", на підставі якого групою офіцерів прикордонного загону проведено службове розслідування щодо з`ясування причин та обставин, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 02.01.2019 року в м. Суми за участю позивача.

03.01.2019 року складено висновок службового розслідування (а.с. 100-106), яким встановлено, що близько 17:55 год. 02.01.2019 року старший прапорщик ОСОБА_1 в позаслужбовий час, у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем "Деу Сенс" (державний реєстраційний номер " НОМЕР_2 ") і рухаючись по проспекту Курському в м. Суми, не впорався з керуванням, вилетів на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з декількома транспортними засобами. По факту цієї ДТП на військовослужбовця співробітники поліції склали протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 і ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 109-110).

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.01.2019 року у справі № 592/434/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с. 155-156).

Згідно висновку службового розслідування запропоновано притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді стягнення "звільнення з військової служби через службові невідповідність".

03.01.2019 року наказом Сумського прикордонного загону № 6-аг "Про підсумки проведення службового розслідування" позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог ст.ст. 11, 49, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, абзаців 4, 6, ст. 20 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства закордонних справ України, Міністерства фінансів України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління державної служби України від 05.07.2011 № 330/151/809/434/146, п. 1 Контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, що виразилось у свідомому невиконанні наказів (розпоряджень) вищого керівництва щодо недопущення зловживання спиртними напоями в побуті, недопущення керування як службовими, так і особистими транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, та призвело до вчинення дорожньо-транспортної пригоди в стані алкогольного сп`яніння з вини військовослужбовця, звільнено з військової служби через службову невідповідність відповідно до підпункту "д" пункту два частини 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" відповідального виконавця - водія ІНФОРМАЦІЯ_3 швидкого реагування старшого прапорщика ОСОБА_1 . З цим наказом позивач ознайомлений 03.01.2019 року, що підтверджується його підписом на самому наказі (а.с.81- 83).

03.01.2019 року наказом начальника 5 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 3-ОС "По особовому складу" припинено (розірвано) контракт, звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення за пп. "д" (через службову невідповідність) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у запас ОСОБА_1 . Витяг вказаного наказу позивач отримав 03.01.2019 року, що підтверджується його підписом на самому наказі ( а.с. 84).

Позивач, не погоджуючись з наказами відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірні накази про звільнення позивача зі служби прийняті уповноваженими особами на підставі та в межах наданих повноважень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут) передбачено, що кожен військовослужбовець зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статтею 49 Закону України «Про статут внутрішньої служби Збройних сил України» передбачено, що військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст. 11 цього Закону необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач під час здійснення ДТП перебував на військовій службі, займав посаду відповідального виконавця - водія 2 відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування у 5 прикордонному загоні Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, а тому зобов`язаний постійно виконувати вимоги Статуту, підтримувати авторитет Збройних Сил України як у службовому, так і повсякденному житті.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено апеляційним судом, згідно висновку службового розслідування, спірного наказу позивач після зіткнення з автомобілем мав ознаки алкогольного сп`яніння.

Крім того, по факту ДТП на військовослужбовця співробітники поліції склали протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 і ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.01.2019 року у справі № 592/434/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с.111-112, 155-156).

Також за результатами службового розслідування встановлено, що позивач порушив військову дисципліну та громадський порядок, з урахуванням тяжкості проступку, обставин, за яких його скоєно, заподіяної шкоди, попередньої поведінки позивача та неналежне ставлення до виконання службових обов`язків, а також зважаючи на те, що порушення вчинене в умовах дії особливого періоду. При обранні виду стягнення враховувалась службова характеристика, згідно якої ОСОБА_1 за час проходження військової служби зарекомендував себе з негативної сторони, свої службові обов`язки виконував неякісно, потребує контролю в позаслужбовий час.

Разом з тим, на виконання наказів вищестоящих органів управління та начальника Сумського прикордонного загону протягом 2018 року - початок 2019 року з позивачем під підпис постійно проводились заходи виховного та попереджувального характеру шляхом бесід та інструктажів, в ході яких, зокрема, наголошувалось на недопущені ДТП, правил використання транспортних засобів, порушень мір безпеки, як на службі, так і в позаслужбовий час, гідної поведінки в позаслужбовий час, що підтверджується записами в Журналі обліку роботи з персоналом, відомостями інструктажу, листком індивідуальних бесід, листком-попередженням (а.с. 121-131).

Зважаючи на викладене, суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Стосовно доводів позивача про те, що дорожньо-транспортна пригода за його участю відбулась у вільний від роботи час, не можуть вважатися підставою для звільнення його від дисциплінарної відповідальності, оскільки норми Дисциплінарного статуту поширюються на військовослужбовців не лише безпосередньо під час виконання ними службових функцій, а регулюють питання їх поведінки в позаслужбовий час.

Стосовно визначення відповідачем міри стягнення за дисциплінарний проступок позивача колегія суддів виходить з наступного.

Стаття 45 Дисциплінарного страту передбачає, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Пунктом 68 Дисциплінарного статуту України передбачено, що на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Відповідно до пункту 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Згідно із пунктом 86 Дисциплінарного статуту під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Аналізуючи норми Дисциплінарного статуту, колегія суддів дійшла висновку, що питання обрання виду стягнення належить до виключних повноважень командира, що здійснює розгляд дисциплінарної справи та приймає рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Таке рішення приймається з урахуванням ряду чинників, визначених пунктом 86 Дисциплінарного статуту.

Враховуючи викладене вище, посилання апелянта про не доведення його вини у вчиненні правопорушення за ст. 124, 130 КУпАП станом на час прийняття оскаржуваних наказів у зв`язку з відсутністю судового рішення станом на 03.01.2019 року, колегія суддів вважає необгрунтованими.

З огляду на характер та обставини вчиненого позивачем правопорушення, враховуючи його наслідки, беручи до уваги службові характеристики позивача, відповідачем прийнято правомірне рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Отже, з урахуванням обставин вчинення дисциплінарного проступку та його наслідків, колегія суддів не знаходить підстав для висновку про неспівмірність застосованого заходу вчиненому проступку.

Оскаржувані накази прийняті із дотриманням встановленої процедури, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 19.07.2018 року по справі №814/4027/15.

Доводи апелянта про не попередження його про наслідки дисциплінарної відповідальності за порушення ст. 124, 130 КУпАП, суд не вважає підставою для задоволення позову, оскільки дані обставини не мають визначального значення при вирішенні питання притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив докази по справі, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 по справі № 480/314/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов
Постанова складена в повному обсязі 01.07.19 року