Справа № 2340/4565/18
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4565/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко
Суддя-доповідач: Л.В. Губська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Літвіної Н.М., Степанюка А.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Перфект газ» до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Перфект газ» звернулось до суду з даним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 23.06.2018 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 57375, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 у справі № 823/2544/18 визнано протиправними дії контролюючого органу щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Перфект газ», що має наслідком скасування спірного податкового повідомлення-рішення як такого, що прийнято за відсутності правових підстав.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року адміністративний позов задоволено, при цьому, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган, отримавши від позивача повідомлення про втрату документів, зобов`язаний був протягом 90 днів не проводити перевірку до надання позивачем відповідних документів. Однак відповідач, маючи відомості про втрату документів, не вжив заходів для перенесення терміну проведення перевірки до дати відновлення та надання документів у межах 90 денного строку. За таких обставин, з огляду на визнання дій щодо проведення перевірки протиправними, суд першої інстанції дійшов висновку про визнання незаконним і прийнятого за результатами такої перевірки податкового повідомлення рішення. Також судом стягнуто на користь позивача з відповідача судові витрати, у тому числі на правничу допомоги в сумі 3290 грн.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Доводи апелянта обґрунтовані тим, що судом першої інстанції при розгляді справи та винесенні судового рішення не взято до уваги та не надано належної правової оцінки наявним беззаперечним доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть спору, свідчить про неповне з`ясування всіх обставин справи.

Апелянт посилається на недотримання вимог п. 6.10 Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» в частині повідомлення слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду про знищення первинних документів внаслідок залиття приміщення підприємства. Також апелянт вважає необгрунтованими витрати щодо наданої правничої допомоги.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити в силі як законне та обгрунтоване, відхиливши апеляційну скаргу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що на адресу Приватного підприємства «Перфект Газ» Головним управлінням ДФС у Черкаській області направлено запит від 15.09.2017 № 23275/23-00-14-1015 про надання інформації та її документального підтвердження по взаємовідносинах з TOB «Меркурі Інновейшн» за травень 2015 року.

У відповідь на запит позивач листом № 9/10-17 від 09.10.2017, повідомив, що в порушення п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, в запиті не зазначено, які виявленні факти, котрі можна розцінювати як порушення ПП «Перфект Газ» податкового, валютного та іншого законодавства України, і не зазначено необхідної інформації, яка б підтверджувала виявлену недостовірність даних, що міститься у податкових деклараціях, поданих платником податків. Також в запиті не зазначено, які саме конкретно норми податкового законодавства порушені платником податків при здійсненні господарських відносин з контрагентом ТОВ «Меркурі Інновейшн».

На адресу ПП «Перфект Газ» Головним управлінням ДФС у Черкаській області направлено запит від 31.01.2018 № 4454/23-00-14-0216 про надання інформації та її документального підтвердження по взаємовідносинам з TOB «ВІЄН ЛТД» за червень 2015 року.

Наказом ГУ ДФС у Черкаській області № 231 від 06.02.2018 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Перфект Газ» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з TOB «Меркурі Інновейшн» за травень 2015 року. Проведення перевірки передбачено з 07.02.2018 по 13.02.2018.

Головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління аудиту ГУ ДФС у Черкаській області Кошарною О.О. складено акт від 08.02.2018 про неможливість проведення перевірки ПП «Перфект Газ».

Позивач заявою від 19.02.2018 повідомив про знищення 18.02.2018 первинних документів, яка того ж дня отримана контролюючим органом. Вказана заява містить перелік знищених документів.

Наказом ГУ ДФС у Черкаській області № 382 від 25.02.2018 повторно призначено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Перфект Газ» по взаємовідносинах з TOB «Меркурі Інновейшн» та TOB «ВІЄН ЛТД».

Листом № 1/06/03/18 від 06.03.2018 позивач повідомив ГУ ДФС у Черкаській області про неможливість надання документів на запит від 31.01.2018 № 4454/23-00-14-0216 у зв`язку з їх знищенням. Вказаний лист отримано відповідачем 12.03.2018.

Наказом ГУ ДФС у Черкаській області № 604 від 21.03.2018 призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Перфект Газ» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з TOB «Меркурі Інновейшн» за травень 2015 року та з ТОВ «ВІЄН ЛТД» за червень 2015 року. Проведення перевірки передбачено з 02.04.2018 по 06.04.2018.

За результатами проведеної перевірки посадовими особами відповідача складено акт № 118/23-00-14-1007/33828174 від 10.05.2018 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Перфект Газ» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з TOB «Меркурі Інновейшн» за травень 2015 року та з ТОВ «ВІЄН ЛТД» за червень 2015 року».

Згідно з висновками акту перевірки ПП «Перфект Газ» порушено п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, п. 2.4 Наказу № 88, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету за ІІ квартал 2015 року на суму 45900, 00 грн.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення - рішення від 23.06.2018 № , яким позивачу збільшену суму грошового зобов`язання з ПДВ на суму 57375, 00 грн., в тому числі за основним платежем - 45900, 00 грн. та 11475, 00 грн. - за штрафними санкціями.

Вказане податкове повідомлення-рішення є предметом цього позову, оскільки позивач вважає його протиправним.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що діяв правомірно, в той час, як позивач свої доводи навів і обґрунтував належним чином, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Так, згідно із пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

В силу пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки

Як зазначено у пункті 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

В акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника (пункт 86.10 статті 86 ПК України).

Акт перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (пункт 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22 грудня 2010 року № 984 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 року за № 34/18772).

Акт перевірки є виключно носієм доказової інформації про виявлені податковим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, обов`язковим документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Контролюючий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення податкових зобов`язань, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень.

У свою чергу, положеннями пункту 86.8 статті 86 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме - спочатку провести податкову перевірку.

Отже, нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 17 березня 2018 року у справі №1570/7146/12 та від 24 жовтня 2018 року у справі № 808/1746/15.

Відповідачем не заперечується, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.10.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2019 у справі № 823/2544/18, визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Перфект газ» згідно наказу № 604 від 21.03.2018 в період 26.04.2018 по 04.05.2018.

За приписами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, колегія суддів відхиляє доводи заявника апеляційної скарги про відсутність реального характеру правочинів позивача з контрагентами з огляду на визнання судовим рішенням протиправності дій щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Крім того, відповідно до положень пункту 44.5 статті 44 Податкового кодексу України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач 19 лютого 2018 року звертався до контролюючого органу з заявою про знищення первинних документів. Водночас відповідач, незважаючи на повідомлення позивача про неможливе надання первинних документів з поважних та незалежних від позивача причин, не вчинив передбачених статтею 44 Податкового кодексу України дій щодо перенесення термінів проведення перевірки, та здійснив перевірку без дослідження первинних документів позивача.

Факт здійснення документальної перевірки без дослідження та оцінки первинних документів бухгалтерського та податкового обліку не заперечується і самим контролюючим органом.

Отже, як вірно зазначає суд першої інстанції, визнання незаконною перевірки є безумовною підставою для визнання незаконним і прийнятого за результатами такої перевірки податкового повідомлення-рішення..

Такий висновок узгоджується із правовим висновком Верховного Суду викладеним в постанові від 18 вересня 2018 року у справі № 820/15224/14.

Щодо розподілу судових витрат судова колегія зазначає таке.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У якості доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано до суду першої інстанції договір про надання правової допомоги від 17.12.2018 № 2/12 та договір № 1 від 17.12.2018 про внесення змін і доповнень до договору від 17.12.2018 № 2/12, укладеного між позивачем та адвокатом Тодоровою О.С., за умовами якого адвокат представляє права та законні інтереси позивача в Черкаському окружному адміністративному суді у справі № 2340/4565/18.

Крім того, надано видатковий касовий ордер від 11.03.2019 на суму 3290 грн., в якому зазначено в якості підстави для виплати коштів - надання правової допомоги згідно договору від 17.12.2018 № 2/12 у справі № 2340/4565/18 в Черкаському окружному адміністративному суді.

Також для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу надано копію відповідної сторінки Книги обліку доходів та витрат, форма якої затверджена наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за № 1686/24218.

За приписами ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому матеріали справи не містять такого клопотання податкового органу та жодних інших пояснень відповідача з цього приводу.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку про підтвердження витрат, понесених позивачем, у зв`язку з чим, колегія суддів, з урахуванням правової позиції, висловленої Верховним Судом в постановах від 22 травня 2018 року у справі №826/8107/16 та від 28 травня 2019 року у справі № 826/850/18, не приймає доводи заявника апеляційної скарги в цій частині.

Отже, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Черкаській області - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Н.М.Літвіна

А.Г.Степанюк