Справа № 640/20210/18
Суддя: Літвіна Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Коротких А.Ю.

Федотова І.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Платинум банк» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом адвоката Світличного Олександра Юрійовича до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товариству «Платинум Банк» Грошової Світлани Василівни, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

Адвокат Світличний О.Ю. звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Грошової С.В., у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк», яка полягає у ненаданні адвокату Світличному О.Ю. відповіді на адвокатський запит від 20 червня 2018 року, з підстав, вказаних у листі №10/5057-Л від 26 червня 2018 року;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Грошову С.В. надати адвокату Світличному О.Ю. відповідь на адвокатський запит від 20 червня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк», яка полягає у ненаданні адвокату Світличному О.Ю. відповіді на адвокатський запит від 20 червня 2018 року, з підстав, вказаних у листі №10/5057-Л від 26 червня 2018 року;

- зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Грошову С.В. повторно розглянути адвокатський запит адвоката Світличного О.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ЗП № 61160 від 20 червня 2018 року;

- у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ПАТ «Платинум Банк», подав апеляційну скаргу, у якій, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. У апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з реалізацією відповідачем не владних управлінських функцій, а повноважень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Грошової С.В., як керівника банку. Крім того, скаржник зазначає, що Закон України «Про банки та банківську таємницю» містить заборону у розкритті інформації, яка становить банківську таємницю.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надано, що не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є не обґрунтованою та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 лютого 2017 року на офіційному веб - сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що відповідно до рішення Правління Національного банку України від 23 лютого 2017 року № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Платинум банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 лютого 2017 року № 743, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Платинум банк» з 24 лютого 2017 року до 23 лютого 2019 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Платинум Банк», визначені, зокрема, ст. ст. 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Ірклієнку Ю.П. строком на два роки з 24 лютого 2017 року до 23 лютого 2019 року включно.

На офіційному веб - сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12 жовтня 2018 року опубліковано оголошення про те, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2743 від 08 жовтня 2018 року про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк».

Відповідно до зазначеного рішення повноваження ліквідатора ПАТ «Платинум Банк» визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зокрема, ст. ст. 37, 38, 47-52, 521, 53, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Грошовій Світлані Василівні з 12 жовтня 2018 року.

Адвокатом Світличним О.Ю., який представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги 13 червня 2018 року та ордеру на надання правової допомоги серії ЗП № 61160 від 20 червня 2018 року, 20 червня 2018 року направлено адвокатський запит Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного ПАТ «Платинум Банк» Ірклієнку Ю.П.

З змісту запиту вбачається, що 23 червня 2016 року ОСОБА_1 внесла вклад (депозит) у ПАТ «Платинум Банк» у розмірі 32000 доларів США, процентна ставка 11 % річних, що підтверджується ощадним (депозитним) іменним сертифікатом № 003670 зі строком обігу з 23 червня 2016 року по 25 грудня 2016 року. Також 23 червня 2016 року ОСОБА_2 внесла вклад (депозит) у ПАТ «Платинум Банк» у розмірі 100000 доларів США, процентна ставка 11 % річних, що підтверджується ощадним (депозитним) іменним сертифікатом № 003671 зі строком обігу з 23 червня 2016 року по 25 грудня 2016 року.

З огляду на зазначені обставини та посилаючись на положення ст. ст. 20, 23, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат Світличний О .Ю. просив Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Ірклієнка Ю.П. надати інформацію з наступних питань:

1) надати інформацію, на якій стадії перебуває ліквідація ПАТ «Платинум Банк» станом на 20 червня 2018 року;

2) надати інформацію про заходи, які були здійснені Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк», спрямовані на задоволення вимог громадянки ОСОБА_1 - кредитора банку станом на 20 червня 2018 року;

3) надати інформацію про заходи, які на теперішній час здійснюються Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк», для задоволення вимог громадянки ОСОБА_1 . - кредитора банку;

4) надати інформацію, задоволення вимог кредиторів якої саме черги здійснюється станом на 20 червня 2018 року;

5) надати інформацію про загальну акцептовану суму вимог кредиторів ПАТ «Платинум Банк» четвертої черги;

6) надати інформацію чи розпочато задоволення вимог кредиторів ПАТ «Платинум Банк» четвертої черги в порядку ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

7) надати інформацію про ліквідаційну масу ПАТ «Платинум банк» (з наданням завіреного належним чином акту, затвердженого дирекцією Фонду), а саме: повний перелік нерухомого та рухомого майна, коштів, майнових прав та інших активів банку, що були включені до ліквідаційної маси;

8) надати інформацію про розмір коштів, одержаних в результаті ліквідації та продажу майна (активів) ПАТ «Платинум Банк» та їх подальше спрямування відповідно до ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» станом на 20 червня 2018 року;

9) надати інформацію про заплановані продажі майна (активів) ПАТ «Платинум Банк», що входить до ліквідаційної маси.»

У зазначеному адвокатському запиті міститься застереження щодо того, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ОСОБА_1 надає письмовий дозвіл на розкриття інформації щодо неї (яка запитується у цьому адвокатському запиті), яка містить банківську таємницю.

Зі змісту запиту вбачається, що вказане застереження підписано ОСОБА_1

26 червня 2018 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Ірклієнком Ю.П. надано відповідь на адвокатський запит за вих. №10/5057-Л, у якій Уповноважена особа Фонду, посилаючись на положення Закону України «Про банки та банківську діяльність», Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та на Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджені Постановою Національного банку України від 14 липня 2006 року №267, повідомила адвоката Світличного О.Ю. про те, що оскільки адвокатський запит не є підставою для розкриття банківської таємниці, а запит в частині надання інформації щодо ОСОБА_1 стосується банківської таємниці, яка є інформацією з обмеженим доступом, у ПАТ «Платинум Банк» немає законних підстав для надання інформації щодо ОСОБА_1 .

Також, у відповіді на адвокатський запит, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Ірклієнко Ю.П. повідомив адвоката Світличного О.Ю. про те, що відповідно до рішення Правління Національного банку України від 23 лютого 2017 року №95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Платинум Банк», Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 лютого 2017 року №743 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації банку з 24 лютого 2017 року по 23 лютого 2019 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Ірклієнка Ю.П. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1730 від 24 квітня 2017 року затверджено реєстр (перелік) акцептованих вимог кредиторів публічного акціонерного товариства «Платинум Банк». Задоволення вимог кредиторів здійснюється за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна ПАТ «Платинум Банк» у черговості, визначеній ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У відповіді на адвокатський запит зазначено, що на станом на момент надання цієї відповіді здійснюється задоволення вимог кредиторів третьої черги.

Крім того, у відповіді на запит повідомлено заявника про процедуру реалізації майна (активів) банку у відповідності до ч. 6 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та зазначено про обов`язок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо розміщення на своєму офіційному веб - сайті та на веб - сайті неплатоспроможного банку та банку, що знаходиться в стадії ліквідації інформації, зазначеної в ст. 18 цього ж Закону.

При цьому, Уповноваженою особою Фонду роз`яснено, що інформація, яка не віднесена до інформації з обмеженим доступом щодо неплатоспроможних банків розміщена на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вважаючи, що ПАТ «Платинум Банк» в особі уповноваженої особи банку допустив бездіяльність, не надавши повної та обґрунтованої відповіді на адвокатський запит, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Колегія суддів погоджується з даним висновком виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про інформацію» від 2 жовтня 1992 року № 2657-XII право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

За приписами ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити у задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч. 2 ст. 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст. 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч. 5 ст. 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VІ розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, установлених цим Законом. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, зокрема, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку (п. 8 ч. 2 ст. 4 цього Закону).

З огляду на вказані вище норми права вбачається, що основні функції Фонду мають як владний характер, зокрема щодо врегулювання правовідносин у сфері банківської діяльності, так і такі, що не містять владної складової, а спрямовані на здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків.

У розумінні Закону № 4452-VI неплатоспроможним є банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення його до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України «Про банки та банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року № 2121-III. Ліквідацією банку є процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до законодавства (п. 6 і 8 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 34 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, а виконавча дирекція Фонду у цей же строк призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання (частина 5 статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Протягом 15 днів, але не пізніше строків, установлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, установлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Отже, з моменту запровадження у банку тимчасової адміністрації Фонд набуває повноваження органів управління та контролю банку з метою реалізації покладених на нього чинним законодавством функцій. При цьому банк зберігає свою правосуб`єктність юридичної особи та відповідного самостійного суб`єкта господарювання до завершення процедури його ліквідації та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Такий правовий статус Фонду, визначений Законом № 4452-VI, дає підстави для висновку про те, що Фонд або його уповноважена особа, якій делеговані певні повноваження, можуть бути суб`єктом як публічно-правових, так і приватноправових правовідносин. При цьому в приватноправових відносинах, якими є здійснення функцій органу управління банку, у якому запроваджено тимчасову адміністрацію, чи банку, який ліквідується, Фонд або Уповноважена особа Фонду не здійснює функцій суб`єкта владних повноважень у розумінні ст. 4 КАС України.

У апеляційній скарзі ПАТ «Платинум Банк» зазначає, що наявний між учасниками справи спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, зазначаючи, що вказаний спір не є публічно-правовим.

Разом з тим, колегія суддів вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Під суб`єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Крім того, ч. 1 ст. 19 КАС України визначено справи у публічно-правових спорах, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

В досліджуваному судом випадку, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виконувала функції суб`єкта владних повноважень, зокрема, як розпорядника інформації, яка була запитана позивачем, а не як суб`єкт господарювання у приватно-правових відносинах банка з його клієнтом. У запиті про надання інформації, який був направлений відповідачу, вказано питання, які стосуються діяльності відповідача, як суб`єкта владних повноважень.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про належність розгляду даної справи за правилами адміністративного судочинства.

Надаючи правову оцінку правомірності дій відповідача в частині не надання обґрунтованої відповіді на адвокатський запит, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у межах наданих йому повноважень, в порядок та спосіб, звернувся до відповідача з адвокатським запитом про надання публічної інформації.

Однак, 17 липня 2018 року позивачем отримано відповідь відповідача на вказаний запит від 26 червня 2018 року вих. №10/5057-Л, яка не містила повної та обґрунтованої інформації на питання вказані у запиті.

Зокрема, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» повідомила, що вся доступна інформація та копії документів розміщені на офіційному сайті Фонду, а інформація щодо клієнта банку є інформацією з обмеженим доступом оскільки є банківською таємницею.

Тобто, фактично відповідач відмовив позивачу у наданні запитуваної ним інформації в частині вказаних питань, незважаючи на те, що в частині інформації, що становить банківську таємницю у адвокатському запиті містилось інформація стосовно того, що ОСОБА_1 надає письмовий дозвіл на розкриття інформації щодо неї (яка запитується у цьому адвокатському запиті), яка містить банківську таємницю, а ордер адвоката не містив будь-яких обмежень прав адвоката.

Враховуючи протиправність ненадання повної інформації, запитуваної позивачем, що є бездіяльністю відповідача здійсненою під час формування відповіді на запит, та з метою захисту порушеного права позивача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ПАТ «Платинум Банк» на наявність правової позиції Верховного Суду, яка міститься у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 910/8132/17, оскільки у вказаній справі предметом судового спору було визнання протиправними дій відповідача щодо включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів сьомої черги.

Натомість у справі, що становить предмет даного апеляційного розгляду предметом судового спору є відмова у наданні публічної інформації, у якому відповідач є розпорядником такої інформації та зобов`язаний надавати повну та обґрунтовану відповідь на запит, крім випадків заборонених чинним законодавством.

Проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Платинум банк» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді А.Ю. Коротких

І.В. Федотов