Справа № 804/3785/18
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2019 року м. Дніпросправа № 804/3785/18

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів:
судді - доповідача Чумака С.Ю.,
суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,
секретар судового засідання Сколишев О.О.
за участі позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Грановського М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 , Національної поліції України
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2018 року у справі № 804/3785/18 (суддя І інстанції Жукова Є.О.)
за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасникам бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України
про визнання протиправним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасникам бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України про відмову у наданні позивачу статусу учасника бойових дій від 23 березня 2018 року № 2/VI/IV/1;
- зобов`язати Національну поліцію України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасникам бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України надати позивачу статус учасника бойових дій.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2018 року адміністративний позов задоволений частково.
Зобов`язано Національну поліцію України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасникам бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України повторно розглянути заяву позивача про надання статусу учасника бойових дій з прийняттям відповідного рішення, згідно з нормами чинного законодавства та з урахуванням правової оцінки щодо вирішення зазначеного питання, наданої судом у зазначеному рішенні.
У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду, позивач та Національна поліція України (відповідач-1) подали апеляційні скарги.
У своїй апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування скарги вказує, що відсутність у позивача статусу поліцейського не є підставою для відмови у наданні статусу учасника бойових дій, а тому суд може прийняти відповідне рішення про задоволення позову в повному обсязі, оскільки його безпосередня участь у проведенні антитерористичної операції повністю підтверджується наданими ним доказами.
В апеляційній скарзі відповідач-1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В обґрунтування скарги зазначає, що Комісією Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасникам бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України правомірно відмовлено позивачу у наданні статусу учасника бойових дій, тому що статус учасника бойових дій надається поліцейським. Позивач за своїм статусом поліцейським не являється, оскільки відряджався до зони проведення антитерористичної організації як цивільна особа для виконання трудових обов`язків.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції у частині задоволення позову залишити без змін.
Від відповідачів відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
ОСОБА_1 призначений фахівцем ІІ категорії відділення логістики, матеріально-технічного забезпечення та зв`язку полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро - 1» Головного управління Національної поліції (далі ГУНП) в Дніпропетровській області.
Відповідно до витягів з наказів № 86 о/с дск від 09.04.2016, № 124 о/с дск від 20.05.2016, № 191 о/с дск від 13.07.2016 "Про відрядження працівників полку ПСПОП "Дніпро-1" ГУНП до зони проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей", № 275 о/с дск від 26.09.2016 «Про відрядження працівника полку ПСПОП «Дніпро-1» ГУНП та повернення з відрядження» та наказів № 123 о/с дск від 20.05.2016, № 144 о/с дск від 04.06.2016, № 254 о/с дск від 13.09.2016, № 321 о/с дск від 12.11.2016 «Про повернення з відрядження поліцейських та працівників полку ПСПОП «Дніпро-1» ГУНП» з 9 квітня по 19 травня, з 20 травня по 4 червня, з 13 липня по 13 вересня, з 26 вересня по 13 листопада 2016 року позивач відряджався до зони проведення антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей (а.с. 75-78), що підтверджується посвідченнями про відрядження № 1942, № 2591, № 3690, № 5089 (а.с. 79-82).
Згідно з довідкою ГУНП в Дніпропетровській області від 01.09.2017. №18/7-Б-134, складеною начальником Управління кадрового забезпечення Ю.С. Небеським, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно відряджався до зони проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області для виконання трудових обов`язів та завдань, визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом», наказами ГУНП в Дніпропетровській області від 09.04.2016 № 86 о/с дск в період з 9 квітня по 19 травня 2016 року, від 20.05.2016 № 124 о/с дск в період з 20 травня по 4 червня 2016 року, від 13.07.2016 № 191 о/с дск в період з 13 липня по 13 вересня 2016 року, від 26.09.2016 № 275 о/с дск в період з 26 вересня по 13 листопада 2016 року, від 29.05.2017 № 179 о/с дск в період з 7 червня по 31 липня 2017 року. (а.с. 9)
Листами від 04.10.2017 № Б-6455 та від 04.10.2017 № Б-145 позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо підготовки та надсилання до Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України матеріалів для розгляду їх на відповідній комісії з питання надання останньому статусу бойових дій.
Також позивач звернувся до Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України через Урядову гарячу лінію щодо надання статусу учасника бойових дій.
За наслідками розгляду цього звернення листом від 23.10.2017 № Б-1115/12/1/3/03-2017 Департамент кадрового забезпечення (далі ДКЗ) Національної поліції України повідомив позивача, що, оскільки він не є поліцейським, то відповідно до п. 13 ст. 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому може бути надано статус учасника війни. (а.с. 12)
Листом від 30.10.2017 р. № 1/93-6455/Бр на звернення позивача з листами від 04.10.2017 № Б-6455 та від 04.10.2017 № Б-145 ГУНП в Дніпропетровській області повідомило, що відсутні правові підстави для збору відповідних документів та подання їх на розгляд Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасникам бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, оскільки позивач відряджався до районів проведення антитерористичної операції, перебуваючи на посаді фахівця ІІ категорії відділення логістики, матеріально-технічного забезпечення та зв`язку полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро - 1» ГУНП , а право на встановлення статусу учасника бойових дій у Національній поліції України мають лише особи, які є поліцейськими, правовий статус яких визначений статтею 17 Закону України «Про національну поліцію». (а.с. 10-11)
19 грудня 2017 року позивач звернувся із заявою (зареєстрована 20.10.2017 за вх. № Б-1115) до голови Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасникам бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України (далі Комісія), в якій просив витребувати у ГУНП в Дніпропетровській області матеріали, що підтверджують безпосередню участь та виконання позивачем завдань антитерористичної операції; розглянути на засіданні Комісії документи, прийняти рішення, оформлене протоколом засідання Комісії та надати позивачу статус учасника бойових дій; надати позивачу відповідь на вказану заяву, яку надіслати на поштову адресу. (а.с. 45-46)
19 січня 2018 року ДКЗ Національної поліції України звернувся до Управління кадрового забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області з листом про підготування та надіслання для вивчення Комісією матеріалів про підтвердження безпосередньої участі та залучення ОСОБА_1 до проведення антитерористичної операції, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413. (а.с. 47)
Цього ж дня листом за № Б-52/12/1/3/02-2018 ДКЗ Національної поліції України повідомив позивача, що після надходження документів з ГУНП в Дніпропетровській області, вони будуть розглянуті Комісією на найближчому засіданні. Про результати розгляду якого останній буде повідомлений додатково. (а.с. 48)
23 березня 2018 року Комісією Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасникам бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України прийнято рішення № 2/IV/IV/ 1, яким позивачу відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій (а.с. 13)
Листом від 27.03.2018 № 3584/04/12-2018 голова Комісії повідомив позивача, що статус учасника бойових дій надається, зокрема, поліцейським, яким відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Відтак, правові підстави для надання статусу учасника бойових дій відсутні. Рішенням Комісії від 23.03.2018 (протокол № 2) відмовлено у наданні такого статусу. (а.с. 14)
07.06.2018 начальником ДКЗ Національної поліції України полковником поліції Хоменком О.В. до правового департаменту Національної поліції України надісланий витяг з протоколу засідання Комісії від 23.03.2018 № 2 у частині, що стосується розгляду питання надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 та завірених належним чином копій його ( ОСОБА_1 ) матеріалів, які були предметом розгляду Комісією. (а.с. 42, 43-44)
Не погодившись з рішенням Комісії від 23.03.2018 № 2/VI/IV/1 про відмову у наданні статусу учасника бойових дій, позивач звернувся з позовом до суду.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не є поліцейським, проте займаючи посаду фахівця ІІ категорії відділення логістики матеріально-технічного забезпечення та зв`язку полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» останній дійсно брав участь в АТО у вказані періоди, що підтверджено належними та допустимими доказами, які відповідачем-1 не спростовані, відтак наявності підстав для визнання протиправним та скасування рішення Комісії від 23.03.2018 № 2/VI/IV/1 та відсутності підстав для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача надати позивачу статус учасника бойових дій, оскільки така вимога є дискреційними повноваженнями відповідача.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ
Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ (далі Закон № 3551), в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 (далі Порядок № 413), визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: для осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, - документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України (а.с. 22-24), який:
відповідно до Витягу з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (керівника АТО на території Донецької та Луганської обл, гарантії їх соцільного захисту») (по стройовій частині) від 11.04.2016 р. №102 вважався таким, що прибув у складі працівників Національної поліції України до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні їй проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань (підстава: посвідчення про відрядження №1942 від 09.04.2016 р.) (а.с. 56-58)
відповідно до Витягу з Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 01.06.2016 р. № 153 дск вважався таким, що з 19.05.2016 р. вибув зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення (підстава: (підстава: посвідчення про відрядження №1942 від 09.04.2016 р.) (а.с. 59-61);
відповідно до Витягу з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 02.06.2016 р. № 154 дск ОСОБА_1 вважався таким, що прибув у складі працівників Національної поліції України до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні їй проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань (підстава: посвідчення про відрядження №2591 від 20.05.2016 р.) (а.с. 62-64)
відповідно до Витягу з Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 10.06.2016 р. № 162 дск вважався таким, що з 04.06.2016 р. вибув зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення (підстава: (підстава: посвідчення про відрядження №2591 від 20.05.2016 р.) (а.с. 65-68);
відповідно до Витягу з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 17.07.2016 р. № 199 дск ОСОБА_1 вважався таким, що прибув у складі працівників Національної поліції України до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні їй проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань (підстава: посвідчення про відрядження №3690 від 13.07.2016 р.) (а.с. 67-68);
відповідно до Витягу з Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 22.09.2016 р. № 266 дск вважався таким, що з 14.09.2016 р. вибув зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення (підстава: (підстава: посвідчення про відрядження №3690 від 13.07.2016 р.) (а.с. 69-71);
відповідно до Витягу з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 03.10.2016 р. № 277 дск ОСОБА_1 вважався таким, що прибув у складі працівників Національної поліції України до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні їй проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань (підстава: посвідчення про відрядження №5089 від 26.09.2016 р., наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.09.2016 р. №275 о/с дск, рапорт майора поліції ОСОБА_2 (вх.№4039рт від 03.10.2016) (а.с. 72)
відповідно до Витягу з Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (керівника АТО на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 22.11.2016 р. № 328 дск вважався таким, що з 13.11.2016 р. вибув зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення (підстава: (підстава: посвідчення про відрядження №5089 від 26.09.2016 р.) (а.с. 73-74);
відповідно до Витягу з наказу Про відрядження працівників полку ПСПОП «Дніпро-1» ГУНП до зони проведення АТО на території Донецької та Луганської областей від 09.04.2016 р. № 86 о/с дск, ОСОБА_1 відряджено у службове відрядження для виконання трудових обов`язків фахівців полку патрульної поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП з 09.04.016 р. до особливого розпорядження, у розпорядження керівника АТО на території Луганської та Донецької областей до міста Бахмут (Артемівськ) Донецької області (а.с. 75)
відповідно до Витягу з наказу Про повернення з відрядження поліцейських та працівників полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП від 20.05.2016 р. № 123 о/с дск вважався прибулим з відрядження з 19.05.2016 р. по виконанню завдань, визначених ЗУ «Про боротьбу з тероризмом», забезпечення публічної безпеки і порядку в районах проведення АТО та виконання трудових обов`язків (а.с. 75);
відповідно до Витягу з наказу Про відрядження працівників полку ПСПОП «Дніпро-1» ГУНП до зони проведення АТО на території Донецької та Луганської областей від 20.05.2016 р. №124 о/с дск, ОСОБА_1 відряджено у службове відрядження для виконання трудових обов`язків фахівців полку патрульної поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП з 20.05.2016 р. до особливого розпорядження, у розпорядження керівника АТО на території Луганської та Донецької областей до міста Бахмут Донецької області (а.с. 76),
відповідно до Витягу з наказу Про відрядження поліцейських полку ПСПОП «Дніпро-1» ГУНП та повернення з відрядження від 04.06.2016 р. № 144 о/с дск вважався прибулим з відрядження з 04.06.2016 р. по виконанню завдань, визначених ЗУ «Про боротьбу з тероризмом», забезпечення публічної безпеки і порядку в районах проведення АТО та виконання трудових обов`язків (а.с. 76);
відповідно до Витягу з наказу Про відрядження поліцейських та працівників полку ПСПОП «Дніпро-1» ГУНП до зони проведення АТО на території Донецької та Луганської областей від 13.07.2016 р. № 191 о/с дск, ОСОБА_1 відряджено у службове відрядження для виконання трудових обов`язків фахівців полку патрульної поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП з 13.07.2016 р. до особливого розпорядження, у розпорядження керівника АТО на території Луганської та Донецької областей до міста Часів Яр Донецької області (а.с. 77);
відповідно до Витягу з наказу Про повернення з відрядження поліцейських та працівників полку ПСПОП «Дніпро-1» ГУНП від 13.09.2016 р. № 254 о/с дск вважався прибулим з відрядження з 13.09.2016 р. по виконанню завдань, визначених ЗУ «Про боротьбу з тероризмом», забезпечення публічної безпеки і порядку в районах проведення АТО та виконання трудових обов`язків (а.с. 77);
відповідно до Витягу з наказу Про відрядження працівників полку ПСПОП «Дніпро-1» ГУНП та повернення з відрядження від 26.09.2016 р. № 275 о/с дск, ОСОБА_1 відряджено у службове відрядження для виконання трудових обов`язків фахівців полку патрульної поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП з 26.09.2016 р. до особливого розпорядження, у розпорядження керівника АТО на території Луганської та Донецької областей до міста Бахмут Донецької області (а.с. 78);
відповідно до Витягу з наказу Про повернення з відрядження поліцейських та працівників полку ПСПОП «Дніпро-1» ГУНП ВІД 12.11.2016 р. № 321 о/с дск вважався прибулим з відрядження з 13.11.2016 р. по виконанню завдань, визначених ЗУ «Про боротьбу з тероризмом», забезпечення публічної безпеки і порядку в районах проведення АТО та виконання трудових обов`язків (а.с. 78), що підтверджується посвідченнями про відрядження № 1942, № 2591, № 3690, № 5089 (а.с. 79-82).
Факти безпосередньої участі позивача в АТО в забезпеченні її проведення і захисту суверенітету та територіальної цілісності України в зазначених вище районах проведення антитерористичної операції додатково підтверджується:
відповідними записами в журналі обліку добових нарядів та виконання бойових розпоряджень/обліку бойових нарядів та виконання бойових розпоряджень АТЦ (ОТУ) полку патрульної поліції служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з зазначенням таких даних як: прізвище позивача; дата та час наряду; вид наряду; інформація щодо бойових зіткнень, а саме: розмінування; потрапляння групи супроводу під ворожий обстріл, зокрема зі стрілецької зброї; бойові зіткнення під час обстеження місця пожежі після обстрілу на наявність вибухонебезпечних речовин по вул. Матросова група попала під обстріл ворожого снайпера, в тому числі, ОСОБА_1 (а.с. 94-98);
наданими позивачем до суду апеляційної інстанції відеозаписами, зокрема, фільмом «Під захистом Дніпро-1 (БіленкоМ ГОЛІВУД)», з якого вбачається, що позивач безпосередньо перебував на передовій під час бойових зіткнень, зокрема, обстрілів з боку супротивника, а також наявність у останнього вогнепальної зброї, що зафіксовано на відео.
Згідно з пунктом 5 Порядку № 413 рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається, зокрема, комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС (далі - комісія), - стосовно осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку.
Для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади (абзац 1 пункту 6 Порядку).
ГУНП в Дніпропетровській області видані довідки:
-від 14.06.2016 № 25/2273 (а.с. 8);
-від 01.09.2017 № 18/7-Б-134 (а.с. 9);
-від 06.02.2018 р. № 828 «Про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захист незалежності; суверенітету та територіальної цілісності України» (а.с. 49)
За змістом вказаних довідок ОСОБА_1 , фахівець ІІ категорії, дійсно в періоди з 9 квітня по 19 травня 2016 року; з 20 травня по 4 червня 2016 року, з 13 липня по 13 вересня 2016 року та з 26 вересня по 13 листопада 2016 року безпосередньо брав участь в АТО, в забезпеченні її проведення і захисті суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської областей.
Пунктом 8 Порядку передбачено, що у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.
19 грудня 2017 року після звернень до ГУНП в Дніпропетровській області (листи від 04.10.2017 та від 04.10.2017) та до ДКЗ Національної поліції України через Урядову гарячу лінію, позивач звернувся із заявою (зареєстрована 20.10.2017 за вх. № Б-1115) до голови Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасникам бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України (а.с. 45-46).
Основні функції, завдання, повноваження та склад комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України (далі Комісія), а також організацію її роботи визначено Положенням про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України 23 травня 2016 року N 405 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2016 року за N 857/28987 (далі Положення).
Основними завданнями Комісії є вивчення документів та прийняття рішення щодо надання поліцейським, державним службовцям та іншим працівникам Національної поліції України статусу учасника бойових дій.
Пунктом 4 розділу ІІ вказаного Положення передбачено, що Комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій у разі:
відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази і є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни;
надання недостовірних даних про осіб, зазначених у п.1 розд. І цього Положення;
виявлення факту підроблення документів, які є для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни;
наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.
Отже, вказаним Положенням передбачено надання статусу учасника бойових дій, зокрема, іншим працівникам Національної поліції України.
Крім того, перелік підстав, за яких Комісія відмовляє у наданні статусу, в тому числі, учасника бойових дій є вичерпний.
Вказана відповідачем підстава (відсутність у позивача статусу поліцейського) не передбачена Положенням про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, відтак відсутність у позивача статусу поліцейського не є підставою для відмови у наданні статусу учасника бойових дій.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 07.02.2019 у справі № 806/2357/16.
ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Рішення про відмову у наданні позивачу статусу учасника бойових дій від 23 березня 2018 року № 2/VI/IV/1 є протиправним та підлягає скасуванню, як правильно зазначив і суд першої інстанції.
Проте, задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції такого органу.
З цього приводу апеляційний суд зазначає, що вимоги позивача стосувались не встановлення йому статусу учасника бойових дій безпосередньо судом, а зобов`язання відповідачів встановити йому такий статус, що не може ототожнюватись з перебиранням судом на себе відповідних функцій суб`єкта владних повноважень.
Навпаки, за приписами ч. 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Відповідно ж до частини 4 статті 245 КАС України законодавець передбачив, що у випадку прийняття рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії суд може зобов`язати останнього прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Колегія суддів з цього питання також зазначає, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Питання ефективного способу захисту неодноразово розглядалось Європейським судом з прав людини, який, зокрема у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що ст. 13 Конвенції гарантує наявність на національному рівні засобу правового захисту для реалізації прав і свобод, у якій би формі вони не забезпечувалися у національному правовому полі. Суд також підкреслив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Враховуючи ж те, що подані відносно позивача документи в повній мірі відповідали вимогам Порядку № 413 та підтверджували його безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, а вказана відповідачем підстава (відсутність статусу поліцейського) для відмови позивачу у наданні позивачу статусу учасника бойових дій не передбачена Положенням, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для встановлення ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій та зобов`язання відповідачів надати позивачу такий статус.
З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Національної поліції України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасникам бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій із прийняттям відповідного рішення, відповідно до норм чинного законодавства України та з урахуванням правової оцінки щодо вирішення зазначеного питання, наданої судом у зазначеному рішенні, підлягає скасуванню, а позов у цій частині задоволенню. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Повний текст судового рішення виготовлений 18 червня 2019 року.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Національної поліції України залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2018 року у справі № 804/3785/18 в частині зобов`язання Національної поліції України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасникам бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій із прийняттям відповідного рішення, відповідно до норм чинного законодавства України та з урахуванням правової оцінки щодо вирішення зазначеного питання, наданої судом у зазначеному рішенні, скасувати і в цій частині позов задовольнити.
Зобов`язати Національну поліцію України та Комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасникам бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України встановити ОСОБА_1 статус учасника бойових дій.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2018 року у справі № 804/3785/18 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко