Справа № 580/32/19
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/32/19 Суддя (судді) суду 1-ї інст.:
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року, що прийняте 15 год 48 хв у місті Черкаси (повний текст складений 02 травня 2019 року), у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- застосувати заходи реагування до товариства з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум», , розташованого за адресою: вул. Героїв Космосу, 9 у Святошинському районі м. Києва, у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень АЗС шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.

- обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві;

- контроль за виконанням судового рішення щодо усунення відповідачем порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів усунення порушень за письмовим зверненням суб`єкта господарювання, в тому числі право відтермінування зупинення експлуатації приміщень, покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року позов задоволено частково: застосовано до ТОВ «Сокар Петролеум» заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю), а саме зобов`язати зупинити експлуатацію приміщення автозаправної станції розташованої за адресою: вул. Героїв Космосу, 9 у Святошинському районі м. Києва до усунення порушень, зазначених в акті перевірки від 15.02.2019 №86. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підстави для застосування заходів реагування відсутні.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що за результатами проведеної посадовими особами позивача планової перевірки дотримання відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки складено акт №270 від 27.11.2018, яким зафіксовано порушення відповідачем вимог які можуть призвести до загрози життю і здоров`ю людей, а саме:

- не надані акти проведення схованих робіт на прокладання електропроводки - наявність даного порушення унеможливлює пересвідчитися в надійності проведення схованих робіт, що може призвести до розповсюдження диму та вогню по приміщенням;

- допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж - сприяє виникненню короткого замикання з послідуючим горінням;

- вогнегасники не навішені на вертикальні конструкції на висоту не більше 1,5 м від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасників і на відстані від дверей, достатній для її повного відчинення - наявність даного порушення не дозволить своєчасно загасити пожежу під час її виникнення, що призведе до подальшого розповсюдження вогню;

- у складських приміщеннях не впорядковано зберігання матеріальних цінностей - наявність даного порушення призведе до розповсюдження диму та вогню по приміщенням.

- АЗК не обладнано системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення і локальною (об`єктовою) системою оповіщення - наявність даного порушення не дозволить своєчасно виявити та загасити пожежу, що призведе до подальшого розповсюдження вогню та можливих жертв;

- відстань від в`їзду та виїзду з території АЗК до перехрестя з вулицею не відповідає нормованій - наявність даного порушення не дозволить вчасно реагувати на виникнення надзвичайної ситуації;

- частина торгового залу для продажу горючих рідин (автомобільних мастил тощо) не відокремлена протипожежною стіною 1-го типу від частини торгового залу, у якій здійснюється продаж продовольчих та супутніх товарів - наявність даного порушення не дозволить своєчасно видалити дим що призведе до можливих жертв;

- на території АЗК влаштовано стоянку автотранспорту на відстані менше 18 м до паливо роздавальних колонок - наявність даного порушення призведе до подальшого розповсюдження вогню;

- не проведено розрахунків потреби та не забезпечено працюючий персонал АЗК засобами індивідуального захисту - не створення умов для своєчасної та безперешкодної евакуації людей у разі виникнення пожежі й захисту людей на шляхах евакуації від дії небезпечних факторів пожежі;

- над технологічним обладнанням АГЗП не влаштовано навіс із негорючих матеріалів;

- відстань від обладнання АГЗП до резервуарів бензину АЗК становить менше 40 м - наявність даного порушення призведе до розповсюдження диму та вогню по приміщенням та можливих жертв;

- кількість плівкоутворювального піноутворювача для ліквідації можливих пожеж протипожежною технікою не підтверджена розрахунком - наявність даного порушення унеможливлює пересвідчитися в наявності плівкоутворювального піноутворювача для цілей пожежогасіння, що може призвести до ускладненню гасіння пожежі та подальшого розповсюдження вогню;

- АЗК не оснащена жорсткою буксирною штангою довжиною не менше 3 м для евакуації транспортних засобів з території АЗК у випадку пожежі- не створення умов для своєчасної та безперешкодної евакуації транспортних засобів у разі виникнення пожежі;

- в складських приміщеннях допускається розташування пожежних сповіщувачів на відстані менше 0,5 м до матеріалів, що зберігаються - наявність даного порушення не дозволить своєчасно виявити та загасити пожежу, що призведе до подальшого розповсюдження вогню та можливих жертв.

На підставі згаданого акту перевірки позивач видав відповідачу припис від 03.12.2018 №255 з вимогою усунути наведені порушення.

В подальшому, за зверненням відповідача, позивачем здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання ТОВ «Сокар Петролеум» вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки на АЗС за адресою: вул. Героїв Космосу, 9 у Святошинському районі м. Києва, за результатами якого складено акт №86 від 15.02.2019, яким зафіксовано за відповідачем наявність двох порушень вимог нормативних актів у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, а саме:

- не обладнано АЗС системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення локальною системою оповіщення;

- над технологічним обладнанням АГЗП не влаштований навіс із негорючих матеріалів відповідно до вимог п. 8.150 ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання».

У зв`язку із наведеними порушеннями, позивач звернувся до суду з позовом про застосування заходів реагування.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що наявні порушення законодавства у сфері пожежної безпеки мають місце та є такими, що спричиняють загрозу життю та здоров`ю людей.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та її гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході проведення повторної перевірки було виявлено два порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки на визначеному об`єкті, що на думку позивача створює реальну загрозу життю та здоров`ю людей.

Статтями 64, 66, частиною другою статті 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Тобто, орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог законодавства, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді, зокрема, повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів.

Статтею 69 Кодексу цивільного захисту України, пунктом 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачені підстави для звернення центрального органу виконавчої влади до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, серед яких нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій.

Згідно з частиною першою статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зокрема, є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що виявлені у ході проведення перевірки та зафіксовані у акті позивача порушення у сфері пожежної і техногенної безпеки, дійсно, можна кваліфікувати як такі, що створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що виявлені порушення дійсно мали місце.

Так, суд першої інстанції безпідставно відхилив твердження відповідача про влаштування навісу з негорючих матеріалів над технологічним обладнанням АГЗП з підстав відсутності доказів того, що обладнаний ним навіс виконаний з негорючих матеріалів, а його температура експлуатації згідно паспортних документів становить від мінус 30 до плюс 35 градусів Цельсія.

Так, згідно наданих позивачем документів, спірний навіс відповідає встановленим вимогам щодо протипожежної безпеки, що підтверджується актом вводу в експлуатацію (т. 2 а.с. 57), паспортом об`єкта (т. 2 а.с. 58-65), сертифікатом якості (т. 2 а.с. 80-81).

Таким чином, помилковим є висновок відповідача та суду першої інстанції про те, що спірний навіс не відповідає вимогам з протипожежної безпеки та може створити загрозу життю та здоров`ю людей.

Щодо не обладнання АЗС системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення локальною системою оповіщення, то колегія суддів зазначає таке.

Згідно з частиною першою та четвертою статті 53 Кодексу цивільного захисту України на об`єктах підвищеної небезпеки з метою своєчасного виявлення на них загрози виникнення надзвичайних ситуацій та здійснення оповіщення персоналу та населення, яке потрапляє в зону можливого ураження, створюються та функціонують автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення (далі - автоматизовані системи).

Вимоги до автоматизованих систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та систем оповіщення, а також їх улаштування, експлуатації і технічного обслуговування визначаються правилами, що затверджуються центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Вимоги до автоматизованих систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та систем оповіщення встановлені ДБН В.2.5-76:2014.

В той же час, наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 15 травня 2006 року № 288 було затверджено Правила улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення.

Відповідно до наказу Міністерства з надзвичайних ситуацій від 03 серпня 2011 року № 793 про внесення змін до наказу від 15 травня 2006 року № 288 «Про затвердження правил улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення» із переліку об`єктів, які повинні обладнуватися зазначеними системами АЗС виключено.

В подальшому, розпорядженням Кабінету міністрів України від 10.03.2017 № 166 - р зазначені Правила скасовані як такі, що втратили актуальність та встановлюють регуляторні бар`єри.

Законом України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» від 18.01.2001 № 2245-III у статті першій визначено, що ідентифікація об`єктів підвищеної небезпеки - порядок визначення об`єктів підвищеної небезпеки серед потенційно небезпечних об`єктів.

Потенційно небезпечний об`єкт згідно цієї ж норми - об`єкт, на якому можуть використовуватися або виготовляються, переробляються, зберігаються чи транспортуються небезпечні речовини, біологічні препарати, а також інші об`єкти, що за певних обставин можуть створити реальну загрозу виникнення аварії.

Згідно частини 4 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 № 956 (далі - Порядок № 956) потенційно небезпечний об`єкт вважається об`єктом підвищеної небезпеки відповідного класу у разі, коли значення сумарної маси небезпечної або декількох небезпечних речовин, що використовуються або виготовляються, переробляються, зберігаються чи транспортуються на об`єкті, дорівнює або перевищує встановлений норматив порогової маси.

Формула порогової маси визначена пунктом 10 Додатку 1 «Нормативи порогових мас небезпечних речовин для ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки» до Порядку № 956.

Водночас, позивачем в межах даного спору не доведено віднесення об`єктів перевірки до об`єктів підвищеної небезпеки, що є обов`язковим для застосування частини першої статті 53 Кодексу цивільного захисту України.

У свою чергу суд апеляційної інстанції наголошує, що позивачем було вжито дій для забезпечення раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення. На підтвердження цих обставин, позивач долучив до суду ряд документів що свідчать про забезпечення на об`єкті функціонування та обслуговування систем протипожежного захисту, пожежної автоматики, оповіщення та управління евакуацією людей, пожежогасіння.

Відповідно до частин першої-другої статті 73 КАС належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що відповідачем були надані докази відсутності вказаних у акті перевірки порушень, які раніше були виявлені позивачем.

У даному випадку, колегія суддів вважає, що без проведення відповідачем повторної перевірки, наданих позивачем документів цілком достатньо для висновку про фактичну відсутність виявлених порушень, що могли свідчити про загрозу для життя та здоров`я людей.

Тому, підстави для застосування заходів реагування станом на час розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції були відсутні, оскільки позивач довів суду належними доказами усунення виявлених перевіркою порушень.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 34, 243, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" задовольнити.

Скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" про застосування заходів реагування залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя І.В. Федотов

Повний текст постанови складений 24.06.2019.