Справа № 725/869/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/869/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нестеренко Є.В.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

26 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 15 квітня 2019 року (повний текст рішення складено 15 квітня 2019 року у м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

позивач 12.02.2019 звернувся із позовом до Першотравневого районного суду м. Чернівці в якому просив визнати протиправними дії в. о. заступника начальника Чернівецької митниці ДФС Сафонова Є.Г. щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення; визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника Чернівецької митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 2719/40800/18 від 18.01.2019, а провадження у справі закрити.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15.04.2019 адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Скасовано постанову у справі про порушення митних правил № 2719/40800/18 від 18.01.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що ОСОБА_1 має статус громадянина резидента та на території України має користуватись документами громадянина України. Відтак, надаючи паспорт громадянина Румунії позивач, з метою ухилення від сплати митних платежів, вчинив правопорушення передбачене ст. 485 МК України.

Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

З постанови в справі про порушення митних правил №2719/40800/18 від 18.01.2019 слідує, що 31.08.2018 о 06 год. 30 хв. на територію п/п "Порубне " в зону митного контролю в пішому порядку зайшов громадян ОСОБА_1 який прямував з України до Румунії в приватних справах.

Вказаний громадянин до митного контролю надав контрольний талон для проходження митного контролю по "зеленому коридору".

До митного контролю громадянин ОСОБА_1 подав закордонний паспорт гр. України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 03.10.2008 органом 7323 на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації, яка міститься в програмно-інформаційному комплексі "Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення "ЕАІС" було встановлено, що 26.08.2017 гр. ОСОБА_1 ввіз на митну територію України автомобіль марки "FORD GALAXY" зареєстрований у Бельгії, державний номерний знак НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 через пункт пропуску "Краківець-Корчова" митного поста "Краківець" Львівської митниці ДФС в режимі тимчасового ввезення терміном на 1 рік використовуючи закордонний паспорт громадянина Румунії НОМЕР_4 , виданий 10.11.2017, поліцією м. Сучава на ім`я ОСОБА_3 .

Вважаючи, що такі дії позивача мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, митним органом прийнято оскаржувану постанову.

Не погоджуючись з таю постановою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що уповноваженою посадовою особою митного органу не були виконані вимоги ст. 489 МК України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Статтею 485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно з ч. 3 ст.380 МК України, транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

З наведеного слідує, що необхідність сплати особою митних платежів при ввезенні на територію України транспортного засобу для особистого користування або звільнення від їх сплати залежить від того чи є особа резидентом, чи нерезидентом і встановлюється митним органом при ввезенні автомобіля на територію України.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивач під час ввезення на митну територію України транспортного засобу марки "FORD GALAXY" зареєстрований у Бельгії, державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідно до ст.380 МК України в порядку, передбаченому для громадян-нерезидентів, пред`явив митному органу паспорт громадянина Румунії, маючи при цьому статус "резидента".

Згідно п. 50 ч. 1 ст. 4 МК України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Положенням п. 1 ст. 2 Закону України "Про громадянство України" встановлено, що якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Відповідно до матеріалів справи, позивач має паспорт громадянина України та паспорт громадянина Румунії, а також місце проживання на території України.

Тобто, у спірних правовідносинах позивач визнається громадянином України та має статус громадянина-резидента, а тому зобов`язаний сплачувати всі необхідні митні платежі при тимчасовому ввезенні на територію України транспортних засобів особистого користування.

Таким чином, з наведеного слідує, що дії позивача спрямовані на ухилення від сплати обов`язкових митних платежів, що підтверджує наявність в діях позивача умислу на вчинення правопорушення, склад якого передбачений ст.485 МК України.

Проте, стосовно розмірів митних платежів, які підлягали сплаті позивачем апеляційний суд зазначає наступне.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 50 МК України зазначено, що для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

Відповідно до ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Як слідує із постанови в справі про порушення митних правил № 2719/40800/18 від 18.01.2019 при визначенні розміру несплачених митних платежів уповноважений орган керувався службовою запискою №1209/24-70-19-30 від 09.10.2018.

Проте, в копії матеріалів справи міститься службова записка №1237/24-70-19-30 від 17.10.2018 згідно якої, орієнтовна сума митних платежів складає 196 342,15 грн. Також вказано, що відомості, щодо митної вартості транспортного засобу не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

Окрім того, в службовій записці запропоновано для більш точної інформації, щодо визначення митної вартості автомобіля звернутися до експертів автотоварознавців щодо отримання інформації про комплектацію, ступінь зносу, пошкоджень, дефектів, які впливають на визначення митної вартості товарів та на повноту нарахування митних пошкоджень.

Таким чином, службова записка митного органу не є належним доказом у справі про порушення митних правил, оскільки не містить точного розрахунку митних платежів по вказаному транспортному засобу, а матеріали справи не містять відомостей щодо звернення митних органів до експертів автотоварознавців.

Щодо посилання відповідача на Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджену наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 7.53.5 Методики, дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, однак додаткові дані, які використовувалися під час оцінки отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або висновок експерта.

Отже, митним органом не дотримано правила Методики, а саме включення довідкових даних отриманих з ресурсів мережі Інтернет у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта, оскільки в матеріалах справи взагалі відсутній звіт (акт) про оцінку або висновок експерта про визначення митної вартості транспортного засобу.

Таким чином, суд вважає, що уповноваженою посадовою особою митного органу не в повній мірі були виконані вимоги ст.489 МК України, а саме не встановлено належним чином митну вартість транспортного засобу, а тому висновок відповідача щодо правомірності визначення відповідачем митної вартості транспортного засобу є помилковим.

Вказаний висновок відповідає позиції Верховного Суду викладеній у постановах від 20.02.2018 у справі №725/2009/17, від 24.04.2018 у справі №331/2608/17.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 15 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту підписання і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.