Справа № 280/4253/18
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2019 року м. Дніпросправа № 280/4253/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року в адміністративній справі №280/4253/18 (головуючий суддя першої інстанції -Бойченко Ю.П.) за позовом ОСОБА_1 до Запорізького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 04.10.2018 року звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %;

- зобов`язати відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, починаючи з 01.02.2018 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Запорізького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Зобов`язано Запорізьке приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області пенсію за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, починаючи з 01.08.2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила змінити рішення суду першої інстанції в частині дати, з якої має бути проведено перерахунок пенсії, а саме змінити дату « 01.08.2018» на « 01.02.2018», тобто, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач також подавав апеляційну скаргу на рішення суду, проте судом апеляційної інстанції вказана апеляційна скарга була залишена без руху у зв`язку з її недоліками та згодом повернута апелянту у зв`язку з не усуненням таких недоліків.

Відповідач суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу позивача не подавав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження. З урахуванням викладеного суд вважає, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції можливо здійснювати без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вересня 2006 року перебуває на обліку в Запорізькому приміському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області у зв`язку з призначенням пенсії за вислугу років відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти.

З 27.07.2015 року ОСОБА_1 набула права на вихід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

07.11.2017 року ОСОБА_1 подано заяву про призначення/перерахунок пенсії, на підставі якої Запорізьке приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснило переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком з 07.11.2017 року.

04.07.2018 року ОСОБА_1 звернулась до пенсійного органу із заявою про надання розрахунку пенсії за вислугу років (а.с.6).

Листом від 18.07.2018 року №64/к-4 Запорізьке приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надало ОСОБА_1 розрахунок розміру пенсії за вислугу років, яку позивач отримувала до 07.11.2017 року (а.с.7).

02.08.2018 року ОСОБА_1 звернулась до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% (а.с.8).

Листом від 21.08.2018 року №88/К-4 пенсійний орган відмовив ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії (а.с.9).

Не погодившись з розрахунком розміру пенсії за віком, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, зобов`язуючи відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком саме з 01.08.2018 року (а не з 01.02.2018 року, як просила позивач), послався на норми частини четвертої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зазначив, що позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про перерахунок 02.08.2018 року, її пенсія підлягає перерахунку з 01.08.2018 року. Доказів звернення у лютому 2018 року позивачем не надано, а тому вимоги здійснити перерахунок саме з 01.02.2018 року є необґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таку.

В частині задоволених позовних вимог рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом рішення суду в цій частині не переглядається.

В обгрунтування апеляційної скарги позивач посилається на норми частин другої та четвертої статті 122 КАС України та зазначає, що про порушення свого права дізналася 18.07.2018 року, після звернення до відповідача з заявою про надання розрахунку пенсії. 02.08.2018 року звернулась до пенсійного органу з заявою про перерахунок призначеної пенсії, та після відмови в шестимісячний строк звернулась до суду. Таким чином, пенсію має бути перераховано з 01.02.2018 року.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що посилання суду першої інстанції на частину четверту статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є недоречним, оскільки в даному випадку йдеться про перерахунок невірно призначеної пенсії, а не про виникнення права на підвищення пенсії.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Позивач зверталась 02.08.2018 року до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії за віком, призначену їй у листопаді 2017 року, оскільки вважала сам розрахунок не вірним, без врахування відповідних коефіцієнтів.

Натомість, судом першої інстанції, помилково застосовано вимоги статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка застосовуються при проведенні перерахунку пенсії на підставі відповідної заяви та доданих документів про зміну заробітної плати, стажу та т.і..

Відтак, в даному випадку при визначенні дати, з якої повинен проводитись перерахунок пенсії за рішенням суду, враховується строк звернення особи з адміністративним позовом до суду, тобто застосовуються вимоги статті 122 КАС України.

Позивач з адміністративним позовом звернулась до суду 04.10.2018 року (згідно штампу на поштовому конверті).

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Про розмір отримуваної пенсії за віком позивач повинна була дізнатись з моменту отримання такої пенсії, тобто з грудня 2017 року.

Проте, з адміністративним позовом позивач звернулась до суду 04.10.2018 року (згідно штампу на поштовому конверті).

Позивачем вимог щодо поновлення строку звернення до суду з позовом не заявлялось, матеріали справи не містять доказів поважності пропуску строку звернення до суду з позовом та колегія суддів не вбачає підстав для визнання такого пропуску поважним.

Таким чином, позовні вимоги належать задоволенню за період шість місяців, що передували зверненню до суду, тобто з 04.04.2018 року.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію, починаючи з 01.08.2018 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції частково не вірно встановлені обставини справи та постанова прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

За приписами пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року в адміністративній справі №280/4253/18 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року в адміністративній справі №280/4253/18 змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини рішення слова та цифри «з 01.08.2018» замінити словами та цифрами «з 04.04.2018 року».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко