Справа № 320/1060/19
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року справа № 320/1060/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Славутицького міського голови Київської області Фомічева Юрія Кириловича про визнання протиправним та скасування розпорядження,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 до Славутицького міського голови Фомічева Юрія Кириловича, в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача від 25 січня 2019 року № 14ос «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає оскаржуване розпорядження протиправним, оскільки дисциплінарні стягнення застосовуються лише тим органом, якому надано право прийняття на роботу працівника. Також працівники, які займають виборні посади можуть бути звільнені лише органом, який їх обрав, а тому міський голова не міг приймати розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення.

Ухвалою суду від 07 березня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 03 квітня 2019 року. У зв`язку із відкладенням справи, наступне судове засідання призначено на 16 травня 2019 року.

В судове засідання сторони не прибули, проте надали заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач надав письмовий відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні вимог. Пояснив, що рішенням Славутицької міської ради від 14 лютого 2019 року достроково припинено повноваження секретаря Славутицької міської ради Борисова Володимира Володимировича, а оскаржуване розпорядження № 14ос було визнано таким що втратило чинність.

На підставі ст. ст. 194, 205 Кодексу адміністративного судочинства України судом прийнято рішення про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що Рішенням Славутицької міської ради Київської області від 09 листопада 2015 року № 2-2-VII ОСОБА_1 , депутата Славутицької міської ради Київської області 7 скликання, обрано на посаду секретаря міської ради.

Розпорядженням міського голови від 25 січня 2019 року № 14ос «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», у відповідності до ст. ст. 147-149 КЗпП України оголошено позивачу догану за неналежне виконання службових обов`язків та за недодержання вимог законодавчих актів України.

Копія розпорядження вручена позивачу 04 лютого 2019 року, що підтверджується його підписом на ньому.

14 лютого 2019 року Постійною комісією ради з питань реалізації Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», прав і свобод людини, законності і правопорядку, протидії корупції, регламенту, впровадження в життєдіяльність територіальної громади Статуту і Кодексу етики, честі, порядності, добросовісного та ефективного управління Славутицької територіальної громади, депутатської етики та регуляторної політики зроблено висновок щодо втручання міським головою у повноваження Славутицької міської ради та вирішено:

1. звернутися до міського голови щодо негайного скасування розпорядження № 14 ос «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», як незаконного;

2. зобов`язати виконком надати комісії всі наявні матеріали та документи про притягнення до дисциплінарної відповідальності секретаря ради та інших депутатів або проведення стосовно них службових розслідувань;

3. звернути увагу міського голови на систематичне перевищення ним своїх повноважень та втручання у повноваження Славутицької міської ради та недопустимість таких дій в подальшому.

З наданого відповідачем до відзиву розпорядження Славутицького міського голови № 34 від 14 лютого 2019 року встановлено, що оскаржуване розпорядження від 25 січня 2019 року № 14ос «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», визнано таким, що втратило чинність.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування врегульовані Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», відповідно до якого служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до статті 3 зазначеного Закону посадами в органах місцевого самоврядування є:

- виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою;

- виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою;

- посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

За змістом статті 10 цього ж Закону прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посаду секретаря сільської, селищної, міської ради здійснюється шляхом обрання відповідною радою.

Крім того, за правилами статей 26, 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови. Обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради здійснюється виключно на пленарних засіданнях відповідної ради.

Згідно з частиною третьою статті 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Враховуючи відсутність у зазначеному Законі особливої процедури притягнення секретаря ради до дисциплінарної відповідальності, на секретаря ради поширюються порядок застосування дисциплінарного стягнення та гарантії, передбачені Кодексом Законів про працю України.

Так, згідно ст. ст. 147, 147-1 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до статті 147-1 Кодексу законів про працю України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Частиною першою статті 149 цього ж Кодексу обумовлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Крім того, як встановлено судом, Міський голова перед вирішенням питання щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не зажадав у останнього письмові пояснення з приводу обставин, що ставились йому в провину, та не звертався за відповідною згодою до профспілкового органу.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто щодо діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування діє принцип «дозволено те, що прямо передбачено законом».

Законодавство не містить положень, які б передбачали одноосібне право міського голови застосовувати дисциплінарні стягнення до посадових осіб ради, які займають виборні посади.

Наведене дає підстави для висновку про неможливість прийняття Міським головою одноособових рішень про накладання дисциплінарних стягнень на секретаря Міської ради, адже ця посада є виборною і відповідне рішення повинно прийматись Міською радою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, суд звертає увагу на те, що жодних належних та допустимих доказів порушення позивачем трудової дисципліни та неналежного виконання ним посадових обов`язків, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано.

Отже, вимога позивача про визнання протиправним розпорядження від 25 січня 2019 року № 14ос «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Проте, вимога про скасування акту індивідуальної дії, яким і є Розпорядження № 14ос «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», може стосуватися виключно діючих актів, адже задоволення такого позову має наслідком позбавлення такого акту юридичної сили (здатності до застосування). Акт індивідуальної дії, який вичерпав свою дію, є юридичним фактом, що відбувся в минулому та призвів до виникнення певних правових наслідків. Юридичні факти або події минулого в принципі це можуть бути скасовані судом чи іншим органом, як не можуть бути скасовані будь-які події минулого.

Таким чином вимога про скасування акту індивідуальної дії - розпорядження № 14ос, що вже втратило чинність, задоволенню не підлягає як така, що не може призвести до захисту прав позивача.

Частиною 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позивачем при поданні даного адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., то стягненню підлягає сума 384,20 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним розпорядження Славутицького міського голови Фомічева Юрія Кириловича від 25 січня 2019 року № 14ос «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Славутицького міського голови Київської області судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.