Справа № 160/3048/19
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2019 року Справа № 160/3048/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. при секретарі судового засідання Сергієнка В.Ю., за участю позивача - ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 та представника відповідача Бондаренка Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання витини певні дії, -
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що прийнятий відповідачем наказ від 05.03.2019 р. № 200-о «Про звільнення ОСОБА_1 », є протиправним, оскільки 05 березня 2019 року позивач знаходився на лікарняному. Ознайомившись з оспорюваним наказом, позивачу стало відомо, що його було звільнено з податкової міліції в запас Збройних сил за п.64 «ж» за його власним бажанням, не зважаючи на те, що такого бажання позивач не висловлював та рапорт про звільнення не писав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 р., відкрито у справі провадження, призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження на 25.04.2019р. та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву та всіх документів, що підтверджують заперечення проти позову.
На виконання вимог ухвали суду від 09.04.2019 р. на адресу суду 25.04.2019р. надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити та зазначив, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, у зв`язку з чим, наказ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 05.03.2019 р. № 200-о «Про звільнення ОСОБА_1 » з податкової міліції в запас Збройних Сил за пунктом 64 «ж» (за власним бажанням) з 05.03.2019 р.є обгрунтованим та законним.
25.04.2019р. відповідач через канцелярію суду надав клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання можливості долучити до матеріалів справи додаткові докази.
У судовому засіданні 25.04.2019р. у задоволенні клопотання відповідача було відмовлено, витребувано у відповідача додаткові докази, у зв`язку з чим, оголошено перерву у судовому засіданні. Наступне судове засідання призначено на 15.05.2019р.
Також, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2019р. встановлено Головному управлінню Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області строк до 14.05.2019р. для подання до суду додаткових доказів.
15.05.2019р. позивач через канцелярію суду надав клопотання про пизначення судової технічної експертизи (рапорт на звільнення).
У судовому засіданні 15.05.2019р. вирішення клопотання позивача про пизначення судової технічної експертизи відкладено до наступного судового засідання. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2019р. судове засідання призначено на 29.05.2019р., витребувано у відповідача додаткові докази та зобов`язано відповідача надати їх у судовому засіданні 29.05.2019р.
29.05.2019р. у судовому засіданні відповідачем надано пояснення до відзиву на позовну заяву та додаткові доказ витребувані судом. Представником позивача було відкликано клопотання про пизначення судової технічної експертизи. Розгляд справи було відкладено, у зв`язку з викликом у судове засідання свідка ОСОБА_3 . Наступне судове засідання призначено на 19.06.2019р.
12.06.2019р. через канцелярію суду позивачем надано клопотання про виклик у судове засідання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
19.06.2019р. відповідач через канцелярію суду надав клопотання про виклик у судове засідання свідка ОСОБА_6 .
У судовому засіданні 19.06.2019р. позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував. Представником відповідача надано до суду пояснення свідка ОСОБА_3 та наказ про надання йому відпустки. Судом визнано причини неявки свідка ОСОБА_3 поважними та вирішено проводити судове засідання за відсутності даного свідка. У задоволенні інших клопотань сторін про виклик у судове засідання свідків судом було відмовлено.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
Судом встановлено, що позивач перебував на службі в податковій міліції України з 07 грудня 2009 року. За період своєї служби, позивач працював на посаді оперуповноваженого відділення оперативних заходів ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпра. З 14 вересня 2018 року по 05 березня 2019 року проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ четвертого оперативного відділу оператив ного управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
З позовної заяви вбачається, що 05 березня 2019 року позивач знаходився на лікарняному, в кінці робочого дня йому зателефонували працівники відділу кадрів і повідомили, що позивачу необхідно невідкладно з`явився на роботу, оскільки відповідно до витягу з наказу від 05.03.2019р. № 200-о його було звільнено з податкової міліції в запас Збройних Сил за п. 64 «ж» (за вланим бажанням), у зв`язку з чим, позивачу необхідно подати декларацію про доходи та ознайомитись і отримати наказ про звільнення.
Позивач у позовній заяві зазначає, що повідомив керівництво про знаходження його на лікарняному. Крім того, жодних намірів звільнятися за власним бажанням не мав.
Позивач вважає вищезазначений наказ протиправним, оскільки керівництво скористалось рапортом, який був написаний позивачем 14 вересня 2018 року, коли його призначали на посаду старшого оперуповноваженого. Також, позивач зазначає, що написання рапорту про звільнення за власним бажанням було вчинено на виконання вказівки керівництва, у якості умови прийняття на роботу, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом 348.1 статті 348 Податкового кодексу України податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушен нями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально- процесуальну та охоронну функції.
Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України визначено, що особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Отже, працівників податкової міліції розповсюджуються вимоги Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 29.07.1991 року №114 (надалі - Положення №114).
Відповідно до п.1 Положення №114, це Положення визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки.
Згідно з п. 10 Положення №114, особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов`язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов`язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.
Відповідно до п. 64 «ж» Положення №114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік), за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.
Згідно з п.68 Положення №114, особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.
Суд зазначає, що подання рапорту та дотримання тримісячного строку при звільненні осіб, на яких поширюється дія Положення №114, є обов`язковим умовами як для роботодавця, так і для працівника.
Так, відповідачем зазначено, що 04 березня 2019 року після спілкування з першим заступником начальника ГУ ДФС ОСОБА_7 з приводу подальшого проходження служби в податковій міліції, позивач надав рапорт на звільнення та просив розглянути питання про звільнення раніше встановленого законодавством тримісячного терміну, у зв`язку з вирішенням питання працевлаштування на іншу роботу. Після чого, 05 березня 2019 року позивач прибув до управління по роботі з персоналом ГУ ДФС у Дніпропетровській області, де його було повідомлено про погодження його рапорту на звільнення та цього ж дня позивач був ознайомлений з даним наказом.
Суд звертає увагу на те, що у межах передбаченого пункту 68 Положення №114, строку з дня подання рапорту про звільнення сторони трудового договору вправі домовитись про звільнення у більш короткий строк. Такою домовленістю, зокрема, слід вважати зазначення у рапорті конкретної дати, з якої працівник міліції має бажання звільнитися зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення №114 строку та згоду уповноваженого органу звільнити цього працівника у визначений ним термін.
Судом встановлено, що рапорт, на підставі якого було прийнято наказ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 05.03.2019 р. № 200-о про звільнення ОСОБА_1 було складено не коректно, оскільки у даному рапорті відсутня дата звернення позивача та відповідно до пояснень відповідача, рапорт був отриманий після того, як була поставлена резолюція 04.03.2019 року та наступного дня позивач був звільнений.
Отже, враховуючи те, що єдиною підтвердженою датою отримання цього рапорту відповідачем є дата передачі його на резолюцію, суд вважає, що відповідачем не було дотримано тримісячного строку до закінчення якого позивач мав право відкликати поданий рапорт, а отже наказ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 05.03.2019 р. № 200-о про звільнення ОСОБА_1 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а позивач поновленню на займаній посаді.
Крім того, доводи відповідача про те, що відповідно до Табелю обліку використання робочого часу за березень 2019 року, позивач в день прийняття наказу про звільнення від 05.03.2019 р. № 200-о перебував на службі, спростовуються листком непрацездатності серії АДС № 373585, копія якого знаходиться в матеріалах справи, відповідно до якого позивач з 05.03.2019р. по 07.03.2019р. перебував на амбулаторному лікуванні.
Таким чином, судом встановлено, що позивача було звільнено під час перебування позивача на лікарняному, що у свою чергу є окремою підставою для визнання наказу від 05.03.2019 р. № 200-о протиправним.
Пунктом 24 Положення № 114, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов`язків, але не більш як за один рік.
Згідно з пунктом 2 вищенаведеного Порядку, місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, встановлене на дату настання події, без урахування одноразових додаткових видів грошового забезпечення. При цьому, до місячного грошового забезпечення премія включається у розмірі, нарахованому у місяці, що передує події. Одноденний розмір грошового забезпечення - місячне грошове забезпечення, поділене на кількість календарних днів місяця настання події.
Судом встановлено, що станом на дату звільнення позивача(05.03.2019р.), місячне грошове забезпечення за посадою складало 9234,00грн. (5500,00грн.-посадовий оклад; 1340,00грн.-оклад за спеціальне звання (майор ПМ); 2394,00 - надбавка за вислугу років (35%)). Робочих днів у березні місяці 2019 року - 20 днів. Одноденний розмір грошового забезпечення без утримання 18 % ПДФО та 1,5% військового збору - 461,70грн. (9234,00грн./20дн. = 461,70грн.).
За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідачем не надано належних доказів в обгрунтування правомірності прийняття оскаржуваного наказу, у зв`язку з чим, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,суд, -
Визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 05.03.2019 р. № 200-о «Про звільнення ОСОБА_1 » з податкової міліції в запас Збройних Сил за пунктом 64 «ж» (за власним бажанням) з 05.03.2019 р.
Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ четвертого оперативного відділу оперативного управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення підлягає негайному виконанню в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 26.06.2019 року.

Суддя М.В. Дєєв