Справа № 440/3954/18
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 р. Справа № 440/3954/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Іваненко О.О.

представника відповідачів Оніщенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.02.2019, суддя О.В. Гіглава, вул. Пушкарівська 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 12.03.19 по справі № 440/3954/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лиманське"

до Державної фіскальної служби України , Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лиманське" (далі - позивач, ТОВ "Лиманське") звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-1, ДФС України), Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - відповідач-2, ГУ ДФС у Полтавській обл.), в якому просило суд,

- визнати протиправним та скасування рішення комісії ДФС України від 26.09.2018 №930798/32323794 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.09.2018 №11 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасування рішення комісії ДФС України від 27.09.2018 №932199/32323794 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.09.2018 №12 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасування рішення комісії ДФС України від 26.09.2018 №930797/32323794 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.09.2018 №13 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати податкову накладну від 11.09.2018 №11 на загальну суму 226600,80 грн, обсяги постачання за основною ставкою (20%) - 188834,00 грн, ПДВ 20% - 37766,80 грн;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати податкову накладну від 11.09.2018 №12 на загальну суму 237478,50 грн, обсяги постачання за основною ставкою (20%) - 197898,75 грн, ПДВ 20% - 39579,75 грн;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати податкову накладну від 11.09.2018 №13, отримувач (покупець) Приватне підприємство "Віктор і К" на загальну суму 217338,60 грн, обсяги постачання за основною ставкою (20%) - 181115,50 грн, ПДВ 20% - 34223,10 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії ГУ ДФС у Полтавській обл., яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 26 вересня 2018 року №930798/32323794, від 27 вересня 2018 року №932199/32323794 та від 26 вересня 2018 року №930797/32323794.

Зобов`язано ДФС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 11 вересня 2018 року №11, №12 та №13, складені та подані на реєстрацію ТОВ "Лиманське".

Не погодившись з даним судовим рішенням, ГУ ДФС у Полтавській обл. подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати, прийнявши по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач-2 зазначив, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, неправильно застосував норми матеріального права та виклав в ньому висновки, які не відповідають обставинам справи. Зокрема факт невідповідності придбання товару за кодом УКТ ЗЕД 1206 в період з 01.01.2018 по 11.09.2018 підтверджується даними Єдиного реєстру податкових накладних, згідно якого обсяг придбання насіння соняшника позивачем становить 83132, при цьому обсяг постачання такого товару контрагентам-покупцям складає 3899778. Також відповідач послався на ненадання позивачем копій документів, договорів на перевезення вантажів з перевізниками, а саме по ПН № 11 з перевізниками ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, по ПН № 12 договори з ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_1, по ПН № 13 договори з ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4. Крім того, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання насіння соняшника у товариства позивача є дата відвантаження товару, тобто 10.09.2018. При цьому, податкові накладні № 11, № 12, № 13 складені позивачем 11.09.2018, тобто без дотримання порядку, встановленого Податковим кодексом України (далі - ПК України). Оскільки з наданих позивачем документів неможливо встановити обсяг господарських операцій, дії податкового органу відповідають законам України.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 призначено до розгляду клопотання відповідача-2 про відстрочння сплати судового збору в порядку письмового провадження та ухвалою суду від 08.04.2019 відмовлено в задоволенні вищезазначеного клопотання.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2019 залишено без руху апеляційну скаргу у зв`язку з несплатою судового збору та роз`яснено шляхи усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2019, у зв`язку з усуненням недоліків апеляційної скарги, відкрито провадження по справі № 440/3954/18 за апеляційної скаргою ГУ ДФС у Полтавській обл.

На адресу суду 10.05.2019 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки вважає, що ТОВ "Лиманське" було надано всі необхідні первинні документи, які підтверджують господарські операції, що підлягають обов`язковій реєстрації в ЄРПН.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, представника відповідачів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

ТОВ "Лиманське" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 27.02.2003, дата та номер запису в ЄДР про включення відомостей про юридичну особу - 18.04.2007 №1 000308; основний вид економічної діяльності - 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Товариство зареєстроване платником податку на додану вартість.

Комісією ДФС України були прийняті рішення: від 26.09.2018 №930798/32323794 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.09.2018 №11 в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 27.09.2018 №932199/32323794 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.09.2018 №12 в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 26.09.2018 №930797/32323794 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.09.2018 №13 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції з даними висновками суду погоджується з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства урегульовано ПК України.

Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На підставі п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII (далі - Закон № 2245-VIII) Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

21 лютого 2018 року на виконання вимог Закону № 2245-VIII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 117).

Окремими положеннями Порядку № 117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано ДФС України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

На час винесення спірних у цій справі рішень контролюючого органу, критерії ризиковості здійснення операцій були визначені листом ДФС України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року за погодженням з Міністерством фінансів України від 22 березня 2018 року. Критерії погоджено за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця.

У листі ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 "Критерії ризиковості платника податку" зазначено, що податкові накладні / розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій, зокрема, якщо обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Згідно з пунктом 3 Порядку №117 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкові накладні / розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак: 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,03, P < P м х 1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування; P м - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

Пунктами 6 та 7 Порядку №117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 21 Порядку №117 визначено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Підставою для зупинення реєстрації поданих позивачем податкових накладних (квитанції №1) стали висновки контролюючого органу про відповідність податкових накладних вимогам підпункту 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості платника податку.

Під час судового розгляду був досліджений договір поставки від 04.09.2018 між ТОВ "Лиманське" (постачальник) та ПП "Віктор і К" (покупець) №04091810, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю сільськогосподарську продукцію насіння соняшника (в подальшому - товар) за ціною, якістю, кількістю та на умовах, узгоджених з покупцем вказаних у даному договорі, а покупець зобов`язується прийняти та своєчасно здійснити оплату товару на умовах даного договору.

На виконання умов вищезазначеного договору, 11.09.2018 позивачем здійснено поставку товару - насіння соняшника ПП "Віктор і К" у кількості 21,04 тн на загальну суму 226600,00 грн, в тому числі ПДВ - 37766,80 грн.

На підтвердження здійснення даної господарської операції ТОВ "Лиманське" надано податкову накладну, видаткову накладну.

Податкову накладну від 11.09.2018 №11 позивач подав для реєстрації в ЄРПН.

17 вересня 2018 року позивачем отримано квитанцію №1, у якій зазначено, що документ прийнято. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної зупинена, оскільки обсяг постачання товару/послуги 1206 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам підпункту 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

По зупиненій податковій накладній від 11.09.2018 №11 ТОВ "Лиманське" подані пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснення операцій (том 1 а.с. 22-24, 104-107, 109-110, 112, 114-161, 195, 208).

Комісією ГУ ДФС у Полтавській обл. 26.09.2018 прийнято рішення №930798/32323794 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.09.2018 №11 в ЄРПН.

Фактичною підставою для відмови в реєстрації податкової накладної стало ненадання платником податків копій документів - договорів, зокрема, зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них. Додаткова інформація: договір на перевезення вантажів з перевізниками ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4.

11 вересня 2018 року ТОВ "Лиманське" здійснено у межах договору від 04.09.2018 №04091810 поставку товару - насіння соняшника ПП "Віктор і К" у кількості 22,05 тн на загальну суму 237478,50 грн, в тому числі ПДВ - 39579,75 грн.

На підтвердження господарської операції ТОВ "Лиманське" надано видаткову накладну, податкову накладну.

Податкову накладну від 11.09.2018 №12 на загальну суму 237478,50 грн, в тому числі ПДВ - 39579,75 грн позивачем подано для реєстрації в ЄРПН.

17 вересня 2018 року позивачем отримано квитанцію №1, у якій зазначено, що документ прийнято. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної зупинена, оскільки обсяг постачання товару/послуги 1206 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам підпункту 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Позивачем подані пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненій податковій накладній від 11.09.2018 №12 (том 1 а.с. 37-39, 104-107, 109-110, 112, 114-161, 196, 208).

Комісією ГУ ДФС у Полтавській обл. 27.09.2018 прийнято рішення №932199/32323794 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.09.2018 №12 в ЄРПН.

Фактичною підставою для відмови в реєстрації податкової накладної стало ненадання платником податків копій документів - договорів, зокрема, зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них. Додаткова інформація: на реалізацію насіння соняшника не надано договір на перевезення вантажів з перевізниками ФОП ОСОБА_5, ФО-П ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_1

11 вересня 2018 року позивачем здійснено у межах договору від 04.09.2018 №04091810 поставку товару - насіння соняшника ПП "Віктор і К" у кількості 20,18 тн на загальну суму 217338,60 грн, в тому числі ПДВ - 36223,10 грн.

На підтвердження господарської операції ТОВ "Лиманське" виписано видаткову накладну, податкову накладну.

Податкову накладну від 11.09.2018 №13 позивачем подано для реєстрації в ЄРПН.

17 вересня 2018 року позивачем отримано квитанцію №1, у якій зазначено, що документ прийнято. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної зупинена, оскільки обсяг постачання товару/послуги 1206 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам підпункту 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Позивач подав пояснення та копії документів про підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненій податковій накладній від 11.09.2018 №13 (том 1 а.с. 60-62, 104-107, 109-110, 112, 114-161, 197, 208).

Комісією ГУ ДФС у Полтавській обл., 26.09.2018 прийнято рішення №930797/32323794 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.09.2018 №13 в ЄРПН. Відповідно до вказаного рішення підставою для відмови в реєстрації податкової накладної є ненадання платником податків копій документів - договорів, зокрема, зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них. Додаткова інформація: договір на перевезення вантажів з перевізниками ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4.

Враховуючи вищезазначене, підставою винесення оскаржуваних рішень та відмови у реєстрації податкових накладних стали висновки контролюючого органу про ненадання платником податку копій документів, договорів на перевезення вантажів з перевізниками, а саме по податковій накладній № 11 з перевізниками ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, по податковій накладній № 12 - договорів з ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_1, по податковій накладній № 13 - договорів з ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4.

Судовим розглядом встановлено, що до пояснень, наданих на вимогу контролюючого органу, позивачем були долучені товарно-транспортні накладні, що підтверджують фактичне транспортування насіння соняшника від постачальника ТОВ "Лиманське" до покупця ПП "Віктор і К", а саме від 10.09.2018 №856164 на транспортування насіння соняшника кількістю 21,04 тн згідно податкової накладної від 11.09.2018 №11, автомобільний перевізник - ФОП ОСОБА_6, замовник - ТОВ "Лиманське"; від 10.09.2018 №856165 на транспортування насіння соняшника кількістю 22,05 тн згідно податкової накладної від 11.09.2018 №12, автомобільний перевізник - ФОП ОСОБА_2, замовник - ТОВ "Лиманське"; від 10.09.2018 №856166 на транспортування насіння соняшника кількістю 20,18 тн згідно податкової накладної від 11.09.2018 №13, автомобільний перевізник - ФОП ОСОБА_4, замовник - ТОВ "Лиманське" .

На підтвердження взаємовідносин ТОВ "Лиманське" з перевізниками ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4 позиваем були надані наступні договори:

- договір від 04.09.2018 №7 перевезення вантажу автомобільним транспортом, за умовами якого СПД ФОП ОСОБА_6 зобов`язаний доставляти та отримувати ввірений йому для перевезення вантаж (згідно з товарно-транспортною накладною) транспортним засобом марки Камаз, державний номерний знак НОМЕР_1 , до пункту призначення і видавати його уповноваженій на одержання вантажу особі;

- договір від 03.09.2018 №4 перевезення вантажу автомобільним транспортом за умовами якого СПД ФОП ОСОБА_2 зобов`язаний доставляти та отримувати ввірений йому для перевезення вантаж (згідно з товарно-транспортною накладною) транспортним засобом марки Камаз, державний номерний знак НОМЕР_2 , до пункту призначення і видавати його уповноваженій на одержання вантажу особі;

- договір від 03.09.2018 №1 перевезення вантажу автомобільним транспортом за умовами якого СПД ФОП ОСОБА_4 зобов`язаний доставляти та отримувати ввірений йому для перевезення вантаж (згідно з товарно-транспортною накладною) транспортним засобом марки Камаз, державний номерний знак НОМЕР_3 , до пункту призначення і видавати його уповноваженій на одержання вантажу особі.

Вищезазначені первинні документи відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", дефектів форми, змісту або походження не мають.

На момент здійснення господарських операцій контрагенти позивача зареєстровані в установленому законом порядку.

Надані позивачем договори виконані сторонами без претензій та зауважень, ніким не оскаржені та у судовому порядку недійсними не визнані.

Посилання апелянта на ненадання ТОВ "Лиманське" договорів на перевезення вантажів з перевізниками ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4 (по податковій накладній від 11.09.2018 №11), ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_1 (по податковій накладній від 11.09.2018 №12) та ФОП ОСОБА_3 (по податковій накладній від 11.09.2018 №13), як на підставу для відмови в реєстрації податкових накладних, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки за змістом товарно-транспортних накладних зазначені вище перевізники не здійснювали транспортування насіння соняшника від ТОВ "Лиманське" до ПП "Віктор і К" за відповідними спірними податковими накладними.

Крім того, факт надання послуг з перевезення та фактичний обсяг постачання насіння соняшника від постачальника ТОВ "Лиманське" до покупця ПП "Віктор і К" підтверджено наданими позивачем товарно-транспортними накладними.

Доводи апеляційної скарги про нереальність господарських операцій позивача з посиланням на невідповідність придбання товариством товару за кодом УКТЗЕД 1206 в період з 01.01.2018 по 11.09.2018, оскільки обсяг придбання насіння соняшника ТОВ "Лиманське" становить 83132, а обсяг постачання контрагентам-покупцям - 3899778, спростовуються наданими позивачем письмовими поясненнями, відповідно до яких товариством було придбано насіння соняшника для проведення посівних робіт у 2018 році, натомість, реалізація здійснювалася на користь покупця ПП " Віктор і К" вже самостійно вирощеного товариством насіння соняшника врожаю 2018 року. Відтак, співставлення обсягів придбання позивачем насіння соняшника, як посівного матеріалу, з обсягом реалізації самостійно вирощеного останнім соняшника врожаю 2018 року є безпідставним.

Посилання апелянта на розбіжність в датах, зазначених в товарно-транспортних накладних та видаткових накладних, як на доказ порушення позивачем вимог ПК України колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки згідно дослідженого під час судового розгляду договору поставки, поставка товару здійснювалась на умовах DDP. Правилами Інкотермс 2000 встановлено, що поставка на умовах DDP передбачає обов`язок транспортування до місця, визначеного Покупцем та сплата пов`язаних з транспортуванням послуг несе Постачальник. Таким чином, дата відвантаження товару на транспорт перевізника не є датою отримання Покупцем товару, що пояснює наявну розбіжність в датах навантаження товару та видаткових накладних.

Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій товариства є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

З урахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку про те, що податковий орган протиправно не прийняв до уваги належним чином оформлених первинних та податкових документів, відповідно до яких платник податків здійснив розрахунки з контрагентом, склав податкові накладні та надіслав для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних на виконання вимог ПК України.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Перевіряючи оскаржувані рішення Комісії на відповідність вимогам, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку про безпідставність зупинення реєстрації податкових накладних, оскільки всупереч визначених у рішеннях підстав їх прийняття, податковим органом не доведено порушення норми матеріального права.

Натомість платником податків надано первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Враховуючи вищезазначені норми права, надані позивачем первинні документи, які підтверджують реальність господарських операцій між ТОВ "Лиманське" та ПП "Віктор і К", колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для відмови позивачу в реєстрації податкових накладних від 11.09.2018 №11, №12 та №13, а також про необхідність зобов`язання ДФС України зареєструвати податкові накладні від 11.09.2018 №11, №12 та №13 в Єдиному реєстрі податкових накладних, складені ТОВ "Лиманське", з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в апеляційній скарзі аргументи відповідача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року по справі № 440/3954/18 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Любчич
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Постанова складена в повному обсязі 01.07.19.