Справа № 160/3648/19
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2019 року Справа № 160/3648/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., за участі секретаря судового засідання Дубовика Г.Е. за участі: представника позивача Кочури С.В., представників відповідача Любінецької Ю.В., Зарембо І.Г., Петровської А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «Дніпроазот» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про скасування постанови від 05.04.2019 року №508 про накладення штрафу та здійснення заходів державного регулювання, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 22.04.2019 року надійшов адміністративний позов Акціонерного товариства «Дніпроазот» (далі - АТ «Дніпроазот», позивач) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, відповідач), в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 05.04.2019 року №508 «Про накладення штрафу на АТ «Дніпроазот» за порушення Ліцензійних умов з виробництва теплової енергії та здійснення заходів державного регулювання», винесену на підставі Акту, складеного за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері теплопостачання та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії від 22.03.2019 року №102.
Одночасно з поданням позову, позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови НКРЕКП від 05.04.2019 року №508 та заборони НКРЕКП вчиняти будь-які дії, спрямовані на її виконання до остаточного ухвалення рішення по справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 року у задоволенні заяви відмовлено.
Позивачем повторно, 10.05.2019 року подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови НКРЕКП від 05.04.2019 року №508 та заборони НКРЕКП вчиняти будь-які дії, спрямовані на її виконання до остаточного ухвалення рішення по справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2019 року у задоволенні заяви відмовлено.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що оскаржувана постанова НКРЕКП є незаконною та необгрутованою, у зв`язку із численними порушеннями відповідачем вимог законодавства України, які регламентують порядок, форму та зміст реалізації відповідних повноважень відповідними органами державної влади, а також невідповідністю висновків Акту перевірки, дійсним та фактичним обставинам спірних правовідносин, у зв`язку з чим оскаржувана постанова, на думку позивача, підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи на 21.05.2019 року о 13:00 год.
В судове засідання 21.05.2019 року з`явились представники позивача та відповідача.
У зв`язку із необхідністю позивачу ознайомитись з відзивом на позов та підготовки відповіді на відзив, розгляд справи відкладено на 05.06.2019 року.
Від позивача 31.05.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву з доказами направлення її копії на адресу відповідача.
В судове засідання 05.06.2019 року прибули представники позивача та відповідача. Представником відповідача було заявлено клопотання про залучення до матеріалів справи заперечення до відповіді на відзив з одночасним наданням його копії представнику позивача.
Після ознайомлення позивачем з запереченнями розпочато розгляд справи по суті
Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували та просили в задоволенні позову відмовити.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 11.03.2019 року по 22.03.2019 року відповідачем було проведено планову виїзну перевірку щодо виконання позивачем Умов та правил (ліцензійні умови) провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС, когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 26.04.2006 року №540 (далі - Ліцензійні умови №540) та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 22.03.2017 року №308 (далі - Ліцензійні умови №308).
Перевірку проведено відповідно до Плану здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2018 рік, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.11.2018 року №1584 (зі змінами), на підставі постанови НКРЕКП від 18.12.2018 року №1964 «Про проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у І кварталі 2019 року» та на підставі посвідчення на перевірку від 07.02.2019 року №70.
За результатами перевірки складено Акт від 22.03.2019 №102 планової виїзної перевірки дотримання позивачем вимог законодавства у сфері теплопостачання та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії (далі - Акт №102).
За результатами розгляду Акту №102 на засіданні Комісії 05.04.2019 року прийнято постанову НКРЕКП №508 «Про накладення штрафу на АТ «ДНІПРОАЗОТ» за порушення Ліцензійних умов з виробництва теплової енергії та здійснення заходів державного регулювання» згідно якої:
1. Відповідно до п.11 та 12 ч.1 ст.17, ст..22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» накладено штраф у розмірі 17 000 грн. за порушення:
- п.3.1 гл.3 Ліцензійних умов № 308 щодо дотримання вимог законів України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про теплопостачання», інших актів законодавства, якими регулюється діяльність у сфері природних монополій та у сфері теплопостачання, а саме п.2.2 Інструкції щодо заповнення форми звітності № 1-НКРЕ (місячна) «Звіт про використання палива ліцензіатом з виробництва електричної та теплової енергії», затвердженої постановою НКРЕ від 04.10.2012 року №1257, щодо надання щомісяця (до 15 числа місяця, наступного після звітного) поштою на паперовому носії та електронною поштою до НКРЕКП та відповідного територіального органу НКРЕКП звітності за формою №1-НКРЕ (місячна), п. 2.3 та п.2.7 Інструкції щодо заповнення форми звітності N 6-НКРЕ-енерговиробництво (квартальна) «Звіт про ліцензовану діяльність суб`єктів господарювання з виробництва електричної та теплової енергії», затвердженої постановою НКРЕ від 04 жовтня 2012 року N 1257, щодо надання щокварталу (не пізніше 25 числа наступного місяця після звітного періоду) поштою на паперовому носії та електронною поштою до НКРЕКП та відповідного територіального органу НКРЕКП звітності за формою №6-НКРЕ-енерговиробництво (квартальна) та забезпечення ліцензіатом достовірності інформації, зазначеної ним у формі звітності N 6-НКРЕ-енерговиробництво (квартальна);
- п.п.5 п.3.2 гл.3 Ліцензійних умов №308 щодо виконання рішень органу ліцензування у строки, встановлені відповідним рішенням, а саме: п.2 постанови НКРЕКП від 22.03.2017 року №308 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання» у частині подання до органу ліцензування документів та відомостей, визначених ч.3 ст.15 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», протягом двох місяців з дня набрання чинності цією постановою;
- п.п.9 п.3.2 гл.3 Ліцензійних умов №308 щодо дотримання структури витрат згідно зі статтями, затвердженими у тарифі на виробництво теплової енергії;
- п.п.22 п.3.2 гл.3 Ліцензійних умов №308 у частині надання до органу ліцензування документів та звітності, необхідних для виконання органом ліцензування своїх повноважень, в обсягах та у строки, встановлені органом ліцензування.
2. Відповідно до п.1 ч.1 та п.1 ч.2 ст.17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», у межах здійснення заходів державного регулювання, зобов`язано позивача:
- сплатити заборгованість по внесках на регулювання за І - IV квартали 2018 року у сумі 171 601,86 грн.;
- подати до НКРЕКП та Управління НКРЕКП у Дніпропетровській області уточнену звітність за формою №6-НКРЕ-енерговиробництво (квартальна) «Звіт про ліцензовану діяльність суб`єктів господарювання з виробництва електричної та теплової енергії» за січень-грудень 2016 року та січень - грудень 2017 року.
3. Департаменту із регулювання відносин у сфері енергетики, у межах здійснення заходів державного регулювання, відповідно до п.1, 13 ч.1 та п.1 ч.2 ст. 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», ст.20 Закону України «Про теплопостачання», п.4.14 Методики формування, розрахунку та встановлення тарифів на електричну та (або) теплову енергію, що виробляється на теплоелектроцентралях, теплових електростанціях та когенераційних установах, , затверджених постановою НКРЕКП від 01.08.2017 року №991, підготувати та винести на засідання НКРЕКП, що проводитиметься у формі відкритого слухання, проект рішення щодо встановлення (перегляду) тарифу на виробництво теплової енергії для АТ «Дніпроазот» шляхом його зміни в бік зменшення на суму економії коштів, що склалася за статтями витрат тарифів на виробництво теплової енергії у2015 - 2018 роках, у розмірі 55 432, 31 тис. грн.. без ПДВ.
Вирішуючи спір по суті та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 1 Закону України від 22.09.2016 року №1540-VIII «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі - Закон №1540) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Роботу Регулятора забезпечують його центральний апарат і територіальні органи.
Згідно ст.3 Закону №1540 Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом.
Основними завданнями Регулятора є: 1) забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів; 3) сприяння інтеграції ринків електричної енергії, природного газу України з відповідними ринками інших держав, зокрема в рамках Енергетичного Співтовариства, співпраці з Радою регуляторів Енергетичного Співтовариства, Секретаріатом Енергетичного Співтовариства та національними регуляторами енергетики інших держав; 4) забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами; 5) сприяння транскордонній торгівлі електричною енергією та природним газом, забезпечення інвестиційної привабливості для розвитку інфраструктури; 6) реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг; 7) сприяння впровадженню заходів з енергоефективності, збільшенню частки виробництва енергії з відновлюваних джерел енергії та захисту навколишнього природного середовища; 8) створення сприятливих умов для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 9) сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг; 10) інші завдання, передбачені законом.
Відповідно до ч.1, 2 ст.14 Закону №1540 засідання Регулятора є основною формою його роботи як колегіального органу. Порядок організації роботи Регулятора, зокрема проведення його засідань, визначається регламентом, що затверджується Регулятором, та підлягає оприлюдненню на його офіційному веб-сайті. Засідання Регулятора проводяться у формі відкритих слухань. На відкритих слуханнях розглядаються всі питання, розгляд яких належить до повноважень Регулятора, крім питань, що містять таємну інформацію.
Згідно ч.2 - 4 ст.22 Закону №1540 за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді: застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень; накладення штрафу; зупинення дії ліцензії; анулювання ліцензії.
У разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.
Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, законами України «Про ринок електричної енергії», «Про природні монополії», «Про питну воду та питне водопостачання», «Про ринок природного газу», «Про теплопостачання».
Відповідно до положень ст. 19 Закону №1540 Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю. Під час здійснення державного контролю Регулятор має право: 1) вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог цього Закону та законів, що регулюють діяльність у сфері енергетики та комунальних послуг, і ліцензійних умов; 2) фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу; 3) вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; 4) призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, копії документів, відомості з питань, що виникають під час державного контролю; 5) приймати обов`язкові до виконання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення про усунення виявлених порушень; 6) накладати штрафні санкції та вживати заходів, передбачених законом.
Абзацом 5 ч.5 ст.19 Закону №1540 встановлено, що у разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.
Зі змісту наведених правових норм вбачається, що НКРЕКП є органом, уповноваженим здійснювати державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних; у разі виявлення порушень у діях таких суб`єктів, застосовувати до них за результатом проведених перевірок санкції, у тому числі штрафні, виключний перелік яких визначений статтею 14 Закону № 1540, а також здійснювати інші заходи державного регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, які за своєю правовою природою не є санкціями у розумінні Закону №1540. При цьому основною формою роботи НКРЕКП як колегіального органу є засідання регулятора.
Таким чином, суд критично ставиться до тверджень позивача про те, що п.3 оскаржуваної постанови щодо, підготовки Департаментом із регулювання відносин у сфері енергетики та винесення на засідання НКРЕКП, що проводитиметься у формі відкритого слухання, проекту рішення щодо встановлення (перегляду) тарифу на виробництво теплової енергії для АТ «Дніпроазот» шляхом його зміни в бік зменшення є санкцією.
При цьому, розпорядження щодо підготовки та винесення на засідання НКРЕКП проекту рішення, є підставою лише для розгляду НКРЕКП зазначених питань у майбутньому, має організаційно-зобов`язуючий характер для НКРЕКП (її структурних підрозділів) і не породжує жодних безпосередніх правових наслідків для позивача. З огляду на викладене, пункт 3 оскаржуваної пстанови не є рішенням, яке безпосередньо порушує права чи інтереси позивача. Тому й немає підстав для визнання його протиправним.
Щодо порушення, зазначеного в п.1 оскаржуваної постанови щодо своєчасного подання відповідної звітності суд зазначає наступне.
Під час перевірки встановлено порушення позивачем п.2.2 Інструкції щодо заповнення форми звітності № 1-НКРЕ (місячна) «Звіт про використання палива ліцензіатом з виробництва електричної та теплової енергії», затвердженої постановою НКРЕ від 04.10.2012 року №1257, щодо надання щомісяця (до 15 числа місяця, наступного після звітного) поштою на паперовому носії та електронною поштою до НКРЕКП та відповідного територіального органу НКРЕКП звітності за формою №1-НКРЕ (місячна), та п. 2.3 та п.2.7 Інструкції щодо заповнення форми звітності №6-НКРЕ-енерговиробництво (квартальна) «Звіт про ліцензовану діяльність суб`єктів господарювання з виробництва електричної та теплової енергії», затвердженої постановою НКРЕ від 04 жовтня 2012 року №1257, щодо надання щокварталу (не пізніше 25 числа наступного місяця після звітного періоду) поштою на паперовому носії та електронною поштою до НКРЕКП та відповідного територіального органу НКРЕКП звітності за формою №6-НКРЕ-енерговиробництво (квартальна) та забезпечення ліцензіатом достовірності інформації, зазначеної ним у формі звітності №6-НКРЕ-енерговиробництво (квартальна). Вказані порушення відображені в акті перевірки на сторінці 57 - 58 (а.с. 93).
Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, позивачем, а ні в позовній заяві, а ні в відповіді на відзив не надано належних та допустимих доказів на спростування порушень, зафіксованих в акті перевірки. Крім того, в судовому засіданні позивачем не надано жодного пояснення щодо порушень зазначених в п.1 оскаржуваної постанови в частині подання відповідної звітності.
Таким чином, позивачем не доведено протиправності п.1 оскаржуваної постанови щодо несвоєчасного подання звітності.
Стосовно порушення, зазначеного в п.1 оскаржуваної постанови в частині порушення п.п.5 п.3.2 гл.3 Ліцензійних умов №308 щодо виконання рішень органу ліцензування у строки, встановлені відповідним рішенням, а саме: п.2 постанови НКРЕКП від 22.03.2017 року №308 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання» у частині подання до органу ліцензування документів та відомостей, визначених ч.3 ст.15 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», протягом двох місяців з дня набрання чинності цією постановою суд зазначає наступне.
Відповідно до п.2 постанови НКРЕКП від 22.03.2017 року №308 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання» лацензіати мають вести свою господарську діяльність у відповідності до вимог цієї постанови та подати до органу ліцензування документи та відомості, визначені ч.3 ст.15 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», протягом двох місяців з дати набрання чинності цієї постанови, тобто до 19.07.2017 року.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем не виконано у визначені строки зазначені вище вимоги законодавства України. Лише в ході перевірки, листом від 15.03.2019 року №562/01-6 позивач надав до НКРЕКП зазначені відомості (а.с.133).
Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, позивачем, а ні в позовній заяві, а ні в відповіді на відзив не надано належних та допустимих доказів на спростування даного порушення. Крім того, в судовому засіданні позивачем також не надано жодного пояснення щодо встановлено порушення.
Таким чином, позивачем не доведено протиправності п.1 оскаржуваної постанови щодо подання зазначених вище відомостей.
Щодо порушення, зазначеного в оскаржуваній постанові в частині дотримання структури витрат згідно зі статтями, затвердженими у тарифі на виробництво теплової енергії та визначення суми внеску на регулювання за І - IV квартали 2018 року, що призвело до його несплати в повному обсязі, суд зазначає наступне.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що розрахунок внесків на регулювання у І - IV кварталах 2018 року здійснювались у відповідності до вимог чинного законодавства. Позивач також зазначає про дотримання структури витрат згідно зі статтями, затвердженими у тарифі на виробництва теплової енергії, а недофінансування ресурсів по статті витрати «Паливо» (газ) відбулось внаслідок економії за рахунок зниження вартості природного газу для власного споживання (внутрішньозаводське споживання).
Суд зазначає, що відповідно до п.п.9 п.3.2 гл.3 Ліцензійних умов №308 при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися структури витрат згідно зі статтями, затвердженими у тарифі на транспортування теплової енергії.
Так, протягом 2018 року позивач визначав суму чистого доходу для розрахунку внесків на регулювання, виходячи із обсягів реалізації теплової енергії споживачам за прямими договорами не враховуючи при цьому внутрішньозаводське споживання теплової енергії для потреб основного виробництва, що призвело до сплати внесків на регулювання не в повному обсязі за І - IV квартали 2018 року.
Положеннями ст.13 Закону №1540 передбачено, що платниками внесків на регулювання є суб`єкти господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.
На виконання ст.13 Закону №1540 постановою НКРЕКП від 06.04.2017 року №491 було затверджено Порядок розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання (далі - Порядок).
Пунктом 2 Порядку визначено, що базою нарахування суми внеску на регулювання є чистий дохід платника внеску на регулювання від провадження діяльності, що регулюється НКРЕКП, за звітний квартал.
Суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що платники внеску на регулювання мають розраховувати суму внеску на регулювання, як визначений відсоток від чистого доходу (обсягу коштів), отриманого від провадження ліцензованої господарської діяльності, що регулюється НКРЕКП, зокрема від виробництва теплової енергії.
Враховуючи, що теплова енергія, яка виробляється на об`єктах енергетики металургійних комбінатів чи інших промислових підприємств, корисно використовується в інших технологічних процесах виробництва основної продукції цих підприємств, та є однією із складових собівартості виробництва інших товарів (послуг), такі ліцензіати мають визначати суму внеску на регулювання, як визначений відсоток від товарної продукції (обсягу коштів), отриманої від провадження ліцензованої господарської діяльності, що регулюється НКРЕКП.
Таким чином, всі обсяги теплової енергії, що споживаються обладнанням (устаткування), яке не задіяне в технологічних процесах виробництва теплової енергії, або використовуються для провадження іншої не ліцензованої діяльності виробника на території підприємства чи споживаються іншими суб`єктами господарювання на території ліцензіата, мають бути віднесені до корисного відпуску теплової енергії.
На сторінці 53 Акту перевірки (а.с.91) зазначено, шо протягом 2018 року внески на регулювання сплачувались Позивачем 25.01.2018, 24.04.2018, 27.07.2018 та 30.10.2018, тобто у встановлений термін (протягом перших 30 днів кварталу, наступного за звітним). Щоквартальні звіти Товариства про сплату внеску на регулювання за формою №20-НКРЕКП надавались до Управління НКРЕКП у Дніпропетровській області також у встановлені терміни.
Сума доходу для розрахунку ставки внеску визначається відповідно до показників рядку 145 графи 5 «Товарна продукція» відповідних квартальних звітів за формами № 6-НКРЕ-енерговиробництво (квартальна) «Звіт про ліцензовану діяльність суб`єктів господарювання з виробництва електричної та теплової енергії» та ставки внеску на регулювання, визначеної постановою НКРЕКП на відповідний квартал.
Відповідно до наданих Товариством звітів про сплату внеску на регулювання за формою №20-НКРЕКП сума чистого доходу для розрахунку внеску на регулювання за І - IV квартали 2018 року, визначена виходячи з обсягів реалізації теплової енергії споживачам за прямими договорами та не враховує внутрішньозаводське споживання теплової енергії для потреб основного виробництва, що призвело до сплати внесків на регулювання не в повному обсязі за І - IV квартали 2018 року.
Загальна сума заборгованості по сплаті внесків на регулювання за 2018 рік становить 171 601,86 грн.
Перевіркою встановлено, що протягом 2015 - 2017 років позивач здійснював діяльність з виробництва теплової енергії із застосуванням тарифів на виробництво теплової енергії, розрахунок яких було здійснено відповідно до Порядку розрахунку тарифів на електричну та теплову енергію, що виробляється на ТЕЦ, ТЕС, АЕС та на установках з використанням нетрадиційних або поновлювальних джерел енергії, затверджений постановою НКРЕ від 12.10.2005 року №896, структура витрат діяльності з виробництва теплової енергії не затверджувалась.
Протягом 2018 року позивач здійснював діяльність з виробництва теплової енергії із застосуванням тарифів на виробництво теплової енергії, розрахунок яких було здійснено відповідно до Методики формування, розрахунку та встановлення тарифів на електричну та (або) теплову енергію, що виробляється на теплоелектроцентралях, теплових електростанціях та когенераційних установках, затвердженої постановою НКРЕКП від 01.08.2017 року №991 та затверджено структуру витрат.
Недотримання структури витрат встановлено в частині, як недофінансування статей витрат, так і перевитрат фактичних витрат у порівняні з плановими, на підставі яких був розрахований та затверджений тариф на виробництва теплової енергії, скоригованих на обсяг фактичного відпуску теплової енергії.
Статтею 20 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що органи державного регулювання діяльності суб`єктів природних монополій зобов`язані прийняти рішення про зменшення встановленого ними тарифу на суму нецільового використання коштів у разі, зокрема, використання суб`єктом господарювання у сфері теплопостачання коштів на цілі та/або у розмірах, які не передбачені програмою технічного розвитку та/або інвестиційною програмою; використання суб`єктом господарювання у сфері теплопостачання коштів на цілі та/або у розмірах, які не передбачені структурою тарифу.
Починаючи з 29.09.2017 року під час формування, розрахунку та встановлення тарифів на електричну та (або) теплову енергію для суб`єктів господарювання, які провадять господарську діяльність з виробництва електричної та (або) теплової енергії на теплоелектроцентралях (далі - ТЕЦ), теплових електростанціях (далі - ТЕС) (крім виробництва електричної енергії за ціновими заявками) та когенераційних установках, включаючи теплоелектроцентралі, теплоелектростанції та когенераційні установки з використанням альтернативних джерел енергії, та є ліцензіатами НКРЕКП застосовується Методика формування, розрахунку та встановлення тарифів на електричну та (або) теплову енергію, що виробляється на теплоелектроцентралях, теплових електростанціях та когенераційних установках, затверджена постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, від 01.08.2017 №991 (далі - Методика № 991), яка передбачає затвердження структури тарифу.
Відповідно до наданих АТ «ДНІПРОАЗОТ» звітів про сплату внеску на регулювання за формою №20-НКРЕКП сума чистого доходу для розрахунку внеску на регулювання за І - IV квартали 2018 року, визначена Ліцензіатом виходячи з обсягів реалізації теплової енергії споживачам за прямими договорами та не враховує внутрішньозаводське споживання теплової енергії для потреб основного виробництва.
Проте, відповідно до положень Методики №991, до складу виробничої собівартості електричної та (або) теплової енергії включаються внески на регулювання, що розраховуються та сплачуються ліцензіатом відповідно до Порядку. При цьому розрахунки собівартості при формуванні тарифів на електричну та (або) теплову енергію здійснюються на весь обсяг корисно відпущеної електричної та (або) теплової енергії.
Абзацом 6 пункту 2.4 Методики №991 передбачено, що для врахування у тарифах коштів на виконання заходів інвестиційної програми ліцензіат подає до НКРЕКП інвестиційну програму відповідно до Порядку формування інвестиційних програм, а також розрахунки економічного ефекту від впровадження заходів інвестиційної програми (за можливості їх здійснення).
Економічний ефект від впроваджених заходів схваленої інвестиційної програми за попередні періоди враховується в розрахунках тарифів на відпуск електричної енергії та (або) виробництво теплової енергії на планований період. У разі необгрунтованого невиконання заходів, що передбачені інвестиційною програмою, НКРЕКП може прийняти рішення про вилучення зі структури тарифів на відпуск електричної та виробництво теплової енергії невикористаних коштів з додатковим вирахуванням відсотків за користування цими коштами на рівні облікової ставки Національного банку України за минулі періоди.
Разом з тим, п.4.13. Методики №991 передбачено, що підставами для зміни тарифів за ініціативою НКРЕКП є, серед іншого, нецільове використання коштів ліцензіатом або відхилення від напрямків та/або обсягів витрат, встановлених структурою тарифів, та/або відхилення від обсягів окремих її складових, встановлених додатками до структури тарифів (у разі наявності), більше ніж на 3 %, результати перевірки додержання ліцензіатом ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва електричної та (або) теплової енергії та невиконання ліцензіатом схваленої НКРЕКП в установленому порядку інвестиційної програми з урахуванням результатів перевірки додержання ліцензіатом ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва електричної та (або) теплової енергії.
Водночас, Порядок розрахунку тарифів на електричну та теплову енергію, що виробляється на ТЕЦ, ТЕС, АЕС та на установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, затверджений постановою НКРЕ від 12.10.2005 №896, (далі - Порядок №896, втратив чинність 29.09.2017 року) не передбачав затвердження структури тарифу.
При цьому, п.3 Порядку №896 встановлено, що суб`єкти господарювання з комбінованого виробництва електричної та теплової енергії надають НКРЕ матеріали для затвердження тарифів на відпуск ними електричної та теплової енергії, як правило, на один рік та звітні матеріали за аналогічний період минулого року і очікувані дані за попередній період згідно з додатками "Розрахунок тарифів на виробництво електричної та теплової енергії" (додаток 1) та "Витрати на виробництво одиниці продукції" (додаток 2).
Згідно з п.10 Порядку №896 для затвердження тарифів заявник подає до НКРЕ інвестиційну програму, затверджену відповідно до статуту ліцензіата та погоджену з центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління в електроенергетиці, яка повинна включати: інформацію щодо загального техніко-економічного стану ліцензіата на час подання інвестиційної програми; перелік робіт, основного обладнання, матеріалів, апаратного та програмного забезпечення, запланованих для закупівлі на прогнозний період згідно з інвестиційною програмою з розбивкою на етапи закупівель (квартали); техніко-економічне обґрунтування необхідності і доцільності проведення робіт по кожному розділу інвестиційної програми; обґрунтування вартості запланованих робіт; джерела фінансування інвестиційної програми; розрахунок економічного ефекту від впровадження заходів інвестиційної програми.
Відповідно до п.15 Порядку №896 при невиконанні ліцензіатом інвестиційної програми НКРЕ може зменшити діючі тарифи ліцензіата, вилучивши зі структури тарифів невикористані кошти, що були передбачені на реалізацію інвестиційної програми, або врахувати ці кошти як джерело фінансування інвестиційної програми на прогнозний період.
Крім того, п.20 Порядку №896 передбачає, що у разі неподання інформації в установлені терміни та/або подання недостовірної інформації НКРЕ має право відмовити суб`єкту господарювання з комбінованого виробництва електричної та теплової енергії у перегляді тарифу або знизити тариф, виходячи з даних звітності, актів перевірок та/або відповідних пояснень і матеріалів.
Загальна сума економії за 2015 - 2018 роки за статтями витрат тарифів на виробництво теплової енергії, що виникла у результаті недофінансування статей витрат «паливо» склала 55 432,31 тис.грн. без ПДВ, а саме: 2015 рік - недофінансування становить 24 285,18 тис.грн. без ПДВ, 2016 рік - перевитрати склали 15 817,5 тис.грн. без ПДВ, 2017 рік - недофінансування склало 46 583,11 тис. грн. без ПДВ, 2018 рік - недофінансування становить 381,52 тис.грн. без ПДВ.
Тобто, у результаті аналізу ліцензованої діяльності з виробництва електричної енергії за 2015, 2016, 2017 та 2018 роки виявлено відхилення фактичних витрат АТ «Дніпроазот» від планових показників, на підставі яких був розрахований та затверджений тариф на виробництво електричної енергії.
Щодо порушення, встановленого п.2 оскаржуваної постанови в частині подання уточненої звітності за формою №6-НКРЕ-енерговиробництво (квартальна) «Звіт про ліцензовану діяльність суб`єктів господарювання з виробництва електричної та теплової енергії» за 2016 - 2017 роки, суд зазначає наступне.
Позивачем до матеріалів справи надано лист НКРЕКП від 03.05.2019 року №37-19/223 «Щодо виконання постанови НКРЕКП» (а.с.170) в якому зазначено, що на виконання вимог абз.3 п.2 постанови НКРЕКП від 05.04.2019 року №508 АТ «Дніпроазот» листом від 16.04.2019 року №777/01-6 надано уточнену звітність за формою №6-НКРЕ-енерговиробництво (квартальна) «Звіт про ліцензовану діяльність суб`єктів господарювання з виробництва електричної та теплової енергії» за січень-грудень 2016 року та січень-грудень 2017 року.
Таким чином, оскаржувана постанова в частині подання уточненої звітності виконана позивачем в добровільному порядку, тому у суду відсутні підстави для визнання її протиправною в даній частині.
Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень доведено правомірність свого рішення.
Суд, відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи зазначене вище та керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 243 - 246, 250, 257 - 262 КАС України, суд, -
Позовну заяву Акціонерного товариства «Дніпроазот» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про скасування постанови від 05.04.2019 року №508 про накладення штрафу та здійснення заходів державного регулювання - залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 07.06.2019 року.

Суддя О.В. Маковська