Справа № 160/1701/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2019 року м. Дніпросправа № 160/1701/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Авіас Плюс»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року (суддя - Рябчук О.С., повний текст складено 10.04.2019р.) по справі №160/1701/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «Авіас Плюс» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и В:

ПрАТ «Авіас Плюс» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області № від 07 листопада 2018 року Форма "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: орендна плата з юридичних осіб на загальну суму 204118,13грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що контролюючий орган дійшов помилкового висновку, що платником занижено орендну плату за земельну ділянку, розташовану на території Шевченківського району м.Дніпро за період 2016-2017 роки. Позивач вказував на те, що дійсно в його користуванні перебувала земельна ділянка площею 1, 2200 га, яка розташована за адресою: м . Дніпро, вул. Старокодацька , 1 , кадастровий номер - :02:128:0012), відповідно до договору оренди земельної ділянки від 07.05.2003 р. (державна реєстрація від 09.06.2003 р. № 3597), укладеного між Дніпровської міською радою та ПрАТ "АВІАС ПЛЮС", терміном дії до 22.01.2018 р., цільове призначення - для фактичного розміщення автозаправної станції. З метою визначення податкових зобов`язань - орендна плата з юридичних осіб, позивач неодноразово у період 2016-2018 p.p. звертався до Управління держгеокадастру у м.Дніпропетровську Дніпропетровської області із запитом про надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Проте, листами від 29.01.2016 року № 03-07/290116/53, від 04.09.2018 року № 2/040918/03-07 Управлінням Держгеокадастру у м.Дніпропетровську повідомлено, що в Державному земельному кадастрі відсутній об`єкт земельних відносин, тому немає можливості надати запитуваний витяг. За умови ненадання центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, відповідного витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що перебуває у користуванні ПрАТ "АВІАС ПЛЮС", позивачем самостійно проведено грошову оцінку земельної ділянки станом на 01.01.2016року та станом на 01.01.2017 року, а саме, розрахунок орендної плати у 2016 та 2017 роках було зроблено на підставі базової вартості 1-го квадратного метра згідно рішення "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель

м.Дніпропетровська" №4/65 від 15.07.2015, яка введена в дію з 01.01.2016року, коефіцієнтів індексації за 2014 - 2016 p.p. та коефіцієнтів зазначених в документі наданого Управлінням Дердкомзему "Дані Держземкадастру про нормативну грошову оцінку земельних ділянок для розрахунку плати за землю" №2425 від 21.11.2011 (зональний коефіцієнт КМ2, сукупний локальний коефіцієнт КМЗ та коефіцієнт функціонального використання КФ). З цих підстав позивач вважав неправомірним розрахунки відповідача, які зроблені на підставі нормативно грошової оцінки земельної ділянки від 06.04.2018 року № 78/040418/03-07, сформованого управлінням Держгеокадастру у м.Дніпропетровську на замовлення ГУ ДФС у Дніпропетровській області, оскільки спірним періодом є 2016 та 2017 роки, а такий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки наданий відповідним центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, лише 06.04.2018 року. При цьому, позивач зазначав, що на його запит органом державного земельного кадастру не було надано інформації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, а отже підприємство не змогло скористатися такою інформацією, яку у спірному випадку застосував відповідач, що свідчить про неможливість застосування до спірних правовідносин витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки отриманого лише 06.04.2018 року, оскільки це порушує принцип стабільності податкового законодавства, закріплений у статті 4 Податкового кодексу України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено. Вирішуючи спірні відносини між сторонами, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем розраховано спірні податкові зобов`язання у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України, а саме на підставі даних державного земельного кадастру, які контролюючим органом отримано у спосіб, який передбачений положеннями п.286.1 ст.286 ПК України та положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2011р. №1386.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована тими обставинами, які зазначені у позові. Скаржник вказує на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги той факт, що на вимогу підприємства орган державного земельного кадастру не надав інформацію щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, в той час як відповідач таку інформацію отримав. За таких обставин, як зазначає позивач, ним правомірно, на виконання приписів п.289.1 ст.289 ПК України, самостійно проведено грошову оцінку земельної ділянки станом на 01.01.2016р. та станом на 01.01.2017р. і відповідно розраховано податкові зобов`язання. Крім цього, не погоджуючись з рішенням суду, позивач вказує на те, що відповідачем безпідставно використану технічну документацію про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 06.04.2018р., оскільки спірним періодом є 2016 та 2017 роки. З цього приводу позивач також вказує на те, що застосування такої інформації, яка не стосується спірних періодів, є порушенням принципу стабільності податкового законодавства, який закріплений у статті 4 Податкового кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін з огляду на його законність і обґрунтованість. Позиція відповідача фактично полягає у тому, що позивач. як користувач земельною ділянкою, має обов`язок вносити плату за користування землею. Оскільки дані документальної перевірки свідчили про те, що позивачем невірно розраховано розмір орендної плати, як плати за користування земельною ділянкою, то контролюючим органом у межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України, правомірно винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: орендна плата з юридичних осіб.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що між Дніпровською міською радою та ПрАТ "АВІАС ПЛЮС" було укладено договір оренди земельної ділянки від 07.05.2003 року терміном 22.01.2018 року, (разом з додатковою угодою від 23.12.2009 року) державна реєстрація якого відбулась 09.06.2003 року за № 3597, згідно якого ПрАТ "АВІАС ПЛЮС" прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 1,2200 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, Бабушкінський район, вул. Старокадацька, 1, для фактичного розміщення автозаправної станції, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м. Дніпропетровська за кодом :02:128:0012.

Цільове призначення земельної ділянки-фактичне розміщення автозаправної станції.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань повноти нарахування плати за землю (орендна плата та/або земельний податок) за земельну ділянку, що перебуває в користуванніПрАТ "АВІАС ПЛЮС" на підставі укладеного договору оренди землі площею 1, 2200 кадастровий номер - :02:128:0012) за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

За результатами перевірки складено акт № 50746/04-36-14-16/25010005 від 11.09.2018р, яким встановлено порушення п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.286.1 п.286.2 ст.286, п.289.1 ст.289 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого встановлено заниження орендної плати за земельну ділянку, розташовану на території Шевченківського району, за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року на суму 163294,50 грн., в тому числі за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року на суму 79269,17 грн. та за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року на суму 84025,33 грн.

Висновки контролюючого органу щодо заниження підприємством грошового зобов`язання ґрунтуються на такому.

Так, під час перевірки на запит ГУ ДФС у Дніпропетровській області про надання витягуз технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :02:128:0012, що розташована по вул. Старокадацька, 1 площею 1,2200 га управлінням Держгеокадастру у м.Дніпропетровську Дніпропетровської області надано витягвід 06.04.2018 року №78/040418/03-07, згідно якого з урахуванням індексації, передбаченої ст.289 ПКУ, нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки станом на 01.01.2016 року складає 24 309 214,19 грн.

Відповідно податкової декларації з плати за землю за 2016 рік (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 11.02.2016р. № з урахуванням уточнюючого розрахунку від 10.05.2016р. № позивачем задекларовано податкових зобов`язань за земельну ділянку площею 1,2200 га (кадастровий номер :02:128:0012), розташовану за адресою: м.Дніпро, Шевченківський район, вул. Старокадацька, 1 у розмірі 650007,25 грн.

Відповідно податкової декларації з плати за землю за 2017 рік (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 16.02.2017р. № ПрАТ "АВІАС ПЛЮС" задекларовано податкових зобов`язань за земельну ділянку площею 1,2200 га (кадастровий номер :02:128:0012), розташовану за адресою: м.Дніпро, Шевченківський район, вул. Старокадацька, 1 у розмірі 689007,68 грн.

З урахуванням нормативної грошової оцінки зазначеної земельної ділянки, що визначена згідно з витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 06.04.2018 року №78/040418/03-07, річна сума орендної плати за землю, яка повинна бути нарахована ПРАТ "АВІАС ПЛЮС" у відповідності вимогам чинного законодавства України на 2016 рік складає 729 276,42 грн.

Таким чином, за позицією контролюючого органу, підприємством занижено суму нормативної грошової оцінки земельної ділянки в податковій декларації з плати за землю за 2016 рік на суму 79269,17грн.

З урахуванням індексації, передбаченої ст.289 ПКУ, нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2017 року по вул. Старокадацька, 1 площею 1,2200 га складає 25 767 767,04 грн.

Річна сума орендної плати за землю, яка повинна бути нарахована ПрАТ "АВІАС ПЛЮС" у відповідності вимогам чинного законодавства України на 2017 рік складає 773 033,01 грн.

Таким чином, за позицією контролюючого органу, підприємством занижено суму нормативної грошової оцінки земельної ділянки в податковій декларації з плати за землю за 2017 рік на суму 84 025,33 грн.

На підставі акту перевірки № 50746/04-36-14-16/25010005 від 11.09.2018р, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 07.11.2018 Форма "Р", яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб за 2016-2017 роки у сумі 163294,5 та нараховано штрафні санкції у сумі 40823,63 на загальну суму 204 118,13 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до ст..206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним.

Згідно із пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Отже, плата за землю здійснюється у формі земельного податку або орендної плати, в залежності від підстав їх використання.

Відповідно до ст.269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

У спірному випадку відповідачем збільшено підприємству, як користувачу земельної ділянки, суму грошового зобов`язання за платежем: орендна плата з юридичних осіб.

Підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України передбачено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до п.288.1 ст.288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Статтею 271 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є нормативно-грошова оцінка землі з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Відповідно до пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу, не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

Положеннями пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідно до п.289.1 ст.289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

У спірному випадку, що не заперечувалось позивачем, відповідачем розрахунок сум грошового зобов`язання здійснено на підставі нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яку отримано у встановленому порядку від органу державного земельного кадастру.

Тобто такий розрахунок, як правильно зазначив суд, відповідачем здійснено у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що відповідачем безпідставно прийнято до уваги нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 06.04.2018 року № 78/040418/03-07, оскільки спірним періодом є 2016 - 2017 роки.

З такими аргументами позивача суд апеляційної інстанції не погоджується з таких підстав.

Згідно витягу від 06.04.2018р. № 78/040418/03-07 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованого управлінням Держгеокадастру у м.Дніпропетровську Дніпропетровської області на заяву ГУ ДФС у Дніпропетровській області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2016р.складає 24 309 214,19грн.

Отже у вказаному Витягу, який датовано 06.04.2018р., нормативна грошова оцінка земельної ділянки визначена станом на 01.01.2016р., а отже стосується саме спірного періоду.

Щодо порядку отримання контролюючим органом інформації відносно нормативної грошової оцінки від органу державного земельного кадастру.

Відповідно до п.286.1 ст.286 ПК України центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2011 року № 1386.

Відповідно до пункту 4 зазначеного Порядку Держгеокадастр та Мінюст подають щомісяця до 10 числа, а також на запит територіального органу ДФС за місцезнаходженням земельної ділянки або ДФС інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю та єдиного податку, в тому числі:

- Держгеокадастр про земельні ділянки, зокрема про кадастровий номер земельної ділянки, дату реєстрації у Державному земельному кадастрі, дату державної реєстрації земельної ділянки (відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою чи договору оренди), площу відповідно до правовстановлюючих документів, цільове призначення та місце розташування земельної ділянки, дату та значення нормативної грошової оцінки, частку кожного із співвласників земельної ділянки (у разі коли земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності), а також про землевласників або землекористувачів, зокрема найменування та місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання землевласника або землекористувача;

- Мінюст про землевласників або землекористувачів, зокрема про найменування та місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання землевласника або землекористувача (у разі наявності такої інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), назву, номер та дату правовстановлюючого документа, кадастровий номер земельної ділянки, площу відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дату державної реєстрації речового права, цільове призначення, місцезнаходження земельної ділянки (у разі наявності такої інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), розмір частки у праві спільної власності на земельну ділянку (у разі коли майно належить на праві спільної часткової власності), а також про об`єкти незавершеного будівництва.

Як зазначено вище, у спірному випадку відповідачем інформацію щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, отримано на його запит від управлінням Держгеокадастру у м.Дніпропетровську Дніпропетровської області.

Отже відповідачем витяг від 06.04.2018р. № 78/040418/03-07 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки отримано у встановленому законом порядку, а відтак правомірно використано при визначені грошового зобов`язання.

Посилання позивача на те, що на його запит органом державного земельного кадастру не було надано інформацію щодо нормативної грошової оцінки, не може бути підставою для висновку щодо неправомірності дій саме контролюючого органу під час розрахунку сум грошового зобов`язання з орендної плати.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити те, що платник податку не був позбавлений можливості, з метою правильного розрахунку податкових зобов`язань за відсутності інформації щодо нормативної грошової оцінки, звернутися до контролюючого органу для вирішення цього питання, а не самостійно визначати нормативну грошову оцінку земельної ділянки, можливість чого не передбачена Податковим кодексом України.

Таким чином, дослідивши вказані обставини справи, аргументи позивача, з якими останній пов`язував незаконність і необґрунтованість рішення суду, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Авіас Плюс» залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року по справі №160/1701/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у строки, визначені ст.329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини проголошено 27.06.2019р.

Повне судове рішення складено 01.07.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк