Справа № 855/215/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/215/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Шурка О.І.,

за участі секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

за участі учасників справи:

представника позивача - 1 Донця Ю.Б.,

представника позивача - 2 ОСОБА_4.,

представника відповідача Рахнянського Б.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Політичної партії «Опозиційний Блок», кандидата в народні депутати України ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Політичної партії «Опозиційний Блок», кандидата в народні депутати України ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії, у якому позивачі просять визнати протиправною та скасувати постанову Центральної виборчої комісії № 1327 від 26.06.2019 «Про скасування реєстрації кандидата в народні депутати України ОСОБА_1 , включеного до виборчого списку Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК», у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року».

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.06.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду.

29.06.2019 до суду від Центральної виборчої комісії надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними.

У судовому засіданні представники позивачів повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні.

Суд, заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, вважає за необхідне зазначити наступне.

Постановою від 23.06.2019 № 1182, Центральною виборчою комісією зареєстровано кандидатів у народні депутати України, включених до виборчого списку Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК», у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року, зокрема, ОСОБА_1 , включеного до виборчого списку цієї партії під № 23.

Постановою від 26.06.2019 № 1327, Центральною виборчою комісією скасовано реєстрацію кандидата в народні депутати України ОСОБА_1, включеного до виборчого списку Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» під № 23 у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі на позачергових виборах народних депутатів України 21 червня 2019 року.

Так, підставою для скасування реєстрації ОСОБА_1 стало його не проживання, протягом п`яти років на території України перед днем голосування.

За отриманою Центральною виборчою комісією інформацією щодо перетину державного кордону України, наданою Державною прикордонною службою України листом від 23 червня 2019 року, за вхідним № 24-41-24201, протягом періоду з 27 вересня 2015 року до 25 січня 2016 року, разовий виїзд за кордон ОСОБА_1 , становив 119 днів (понад 90 днів у період з 21 липня 2015 року до 21 липня 2016 року), а протягом періоду з 8 червня 2016 року до 1 травня 2019 року, тривалість його перебування за межами України становила 1056 днів (понад 180 днів кожного року в період з 21 липня 2016 року до 21 липня 2019 року).

Центральна виборча комісія листом від 23 червня 2019 року звернулась до представника Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК» у Центральній виборчій комісії з правом дорадчого голосу з вимогою надати пояснення щодо обставин, які обумовили тривале (понад 90 днів) перебування ОСОБА_1 за кордоном, а також, надати належним чином засвідчені документи для підтвердження такого перебування.

На вимогу Центральної виборчої комісії, було надано письмові пояснення, якими повідомлено, що у зазначені періоди часу ОСОБА_1 перебував за межами території України на лікуванні, що було підтверджено медичною довідкою від 14.06.2019 № 309665578 медичним центром Німеччини - Меdcologne GmbH & Со та у відпустці.

Однак, відповідачем прийнято рішення, що з пояснень, які надійшли 25 червня 2019 року, та матеріалів, наявних у Центральної виборчої комісії, не вбачається, що позивачем дотримано вимоги щодо проживання на території України в розумінні абзацу одинадцятого статті 1 Закону України «Про громадянство України».

Вважаючи, що відповідач всупереч власним повноваженням прийняв рішення про скасування реєстрації в народні депутати України ОСОБА_1 , висунутого Політичною партією «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК», вийшовши за межі власних повноважень, діючи не в спосіб та в межах, визначених Законом України «Про вибори народних депутатів України», Законом України «Про Центральну виборчу комісію», позивачі звернулись до суду за захистом своїх прав.

Надавши правову оцінку встановленим у справі обставинам та доказам, врахувавши положення ст. 6 КАС України, щодо принципу верховенства права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Приписами ст. 38 Конституції України, закріплено право громадян брати участь в управлінні державними справами, у всеукраїнському та місцевих референдумах, вільно обирати і бути обраними до органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 3 ст. 77 Конституції України, порядок проведення виборів народних депутатів України встановлюється законом.

Організація і порядок проведення виборів народних депутатів України визначені Законом України «Про вибори народних депутатів».

Згідно з ч. 2 ст. 76 Конституції України, народним депутатом України може бути обрано громадянина України, який на день виборів досяг двадцяти одного року, має право голосу і проживає в Україні протягом останніх п`яти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про вибори народних депутатів України», передбачено, що депутатом може бути обраний громадянин України, який на день виборів досяг двадцяти одного року, має право голосу і проживає в Україні протягом останніх п`яти років.

Приписами ч. 2 ст. 9 Закону № 4061-VI, передбачено, що проживання в Україні означає: 1) проживання на території в межах державного кордону України; 2) перебування на судні, що перебуває у плаванні під Державним Прапором України; 3) перебування громадян України у встановленому законодавством порядку у відрядженні за межами України в закордонних дипломатичних установах України, міжнародних організаціях та їх органах; 4) перебування на полярній станції України; 5) перебування у складі формування Збройних Сил України, дислокованого за межами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про громадянство України» № 2235-ІІІ, безперервне проживання на території України - це проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України.

Згідно зі ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Закону № 4061-VI, висування кандидатів, формування та затвердження виборчого списку кандидатів у депутати від партії в загальнодержавному окрузі та висування кандидатів у депутати від партії в одномандатних округах здійснюється партією на з`їзді (зборах, конференції) у порядку, встановленому статутом партії.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України», Центральна виборча комісія реєструє кандидатів у депутати, включених до виборчого списку партії, за умови отримання нею таких документів: 1) заяви про реєстрацію кандидатів у депутати, підписаної керівником партії та скріпленої печаткою партії; 3) рішення вищого керівного органу партії, прийнятого відповідно до її статуту, про висування кандидатів у депутати, яке повинно містити відомості про осіб, висунутих кандидатами у депутати із зазначенням їх прізвища, імені, по батькові, та бути засвідченим підписом керівника партії і скріпленим печаткою партії; 4) виборчого списку кандидатів у депутати від партії за формою, затвердженою Центральною виборчою комісією, на паперових носіях, який повинен містити відомості про осіб, висунутих кандидатами у депутати (прізвище, власне ім`я (всі власні імена) та по батькові (за наявності), число, місяць і рік народження, громадянство із зазначенням часу проживання на території України, відомості про освіту, посада (заняття), місце роботи, місце проживання, партійність, наявність чи відсутність судимості) та бути засвідченим підписом керівника партії і скріпленим печаткою партії, та в електронному вигляді; 5) заяв осіб, включених до виборчого списку партії, про згоду балотуватися кандидатом у депутати від цієї партії із зобов`язанням у разі обрання депутатом припинити діяльність чи скласти представницький мандат, які відповідно до Конституції України та законів України несумісні з мандатом народного депутата України, та згоду на оприлюднення біографічних відомостей у зв`язку з участю у виборах, а також із зобов`язанням у разі обрання депутатом протягом місяця після офіційного оприлюднення результатів виборів передати в управління іншій особі належні їм підприємства та корпоративні права у порядку, встановленому законом (або зазначенням, що таких немає); 6) автобіографій осіб, на паперових носіях та в електронному вигляді, включених до виборчого списку партії, що обов`язково повинні містити: прізвище, власне ім`я (усі власні імена) та по батькові (за наявності), число, місяць, рік і місце народження, громадянство із зазначенням часу проживання на території України, відомості про освіту, трудову діяльність, посаду (заняття), місце роботи, громадську роботу (в тому числі на виборних посадах), партійність, склад сім`ї, адресу місця проживання, контактний номер телефону, відомості про наявність чи відсутність судимості; 7) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, кожного кандидата у депутати відповідно до статті 57 цього Закону; 7-1) заяви про наявність (відсутність) заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання; 8) документа про внесення грошової застави відповідно до статті 56 цього Закону; 9) по 4 фотографії кожного з кандидатів, включених до виборчого списку партії, розміром 4х6 сантиметрів на паперових носіях та в електронному вигляді; 10) ксерокопій першої та другої сторінок паспорта громадянина України кожного з кандидатів.

Положеннями ч. 5 ст. 61 Закону України «Про вибори народних депутатів України», визначено, що Центральна виборча комісія приймає рішення про скасування реєстрації кандидата у депутати в разі: 1) звернення кандидата у депутати не пізніш як за дванадцять днів до дня голосування із письмовою заявою про відмову балотуватися; 2) звернення партії не пізніш як за дванадцять днів до дня голосування про скасування рішення щодо реєстрації кандидата у депутати відповідно до рішення, прийнятого у порядку, передбаченому статутом партії; 3) припинення громадянства України кандидата у депутати; 4) вибуття кандидата у депутати за межі України на постійне проживання чи з метою отримання політичного притулку; 5) визнання кандидата у депутати недієздатним; 6) набрання щодо кандидата у депутати законної сили обвинувальним вироком суду за вчинення умисного злочину; 7) порушення вимог частин четвертої, п`ятої статті 52 цього Закону; 8) виявлення виборчою комісією обставин, які позбавляють особу, висунуту кандидатом у депутати, права бути обраною депутатом відповідно до статті 9 цього Закону.

Варто зазначити, що пасивне виборче право у виборах народних депутатів України не є абсолютним та реалізується за умови дотримання виборчих цензів, зокрема вікового, громадянства та осілості.

У свою чергу, ценз осілості в національному виборчому законодавстві виражається у вимозі до кандидата в народні депутати проживати на території України протягом останніх п`яти років.

Ценз осілості спрямований на те, щоб депутатами Верховної Ради України обиралися особи, які достатньо глибоко знають і розуміють економічні, політичні, соціальні й інші проблеми державного та суспільного розвитку України і відповідно до цього можуть більш компетентно виконувати свої обов`язки.

Зважаючи на конституційні гарантії, встановлені положеннями ст. 33 Конституції України, відповідно до яких кожен громадянин України не обмежений у своїй свободі пересування і може вільно залишити територію України, обмеження щодо проживання на території України протягом останніх п`яти років, не можуть бути розтлумачені як такі, що зобов`язують особу, яка виявила бажання балотуватися у народні депутати, знаходитися на території України всі 365 (366) днів протягом п`яти останніх років перед виборами.

Аналогічна правова позиція викладення в ухвалі Конституційного Суду України по справі № 2-2/2002 від 14 березня 2002 року, в якій досліджувалося питання необхідності тлумачення Конституційним Судом України статті 127 Конституції України в частині визначення поняття «проживання громадянина в Україні не менш як десять років».

Аналіз положень ст. 9 Закону № 4061-VI, у взаємозв`язку з положеннями статті 1 Закону № 2235-ІІІ, дає підстави суду для висновку, що особа вважається такою, що проживає на території України, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів.

Таким чином, критеріями для визначення статусу особи, як такої, що проживає на території України, є тривалість перебування особи за кордоном і мета перетину кордону.

Але, не є порушенням критерію тривалості виїзд особи за кордон з метою, що не пов`язана виключно з приватним інтересом особи (особистими мотивами), зокрема, в службове відрядження, на навчання, лікування за рекомендацією медичного закладу.

Оскільки дотримання цензу осілості є умовою реалізації права бути обраним, подані особою документи для реєстрації кандидатом у народні депутати повинні містити докази, що підтверджують тривалість та мету перебування такої особи за межами України.

Суд зазначає, що між сторонами відсутній спір щодо факту перебування ОСОБА_1 за межами кордону України в період з 27.09.2015 до 25.01.2016, разовий виїзд за кордон, становив 119 днів (понад 90 днів у період з 21 липня 2015 року до 21 липня 2016 року), а протягом періоду з 08.06.2016 до 01.05.2019, тривалість його перебування за межами України становила 1056 днів (понад 180 днів кожного року в період з 21 липня 2016 року до 21 липня 2019 року).

Досліджуючи питання дотримання кандидатом у депутати, вимог стосовно проживання в Україні, суд приймає до уваги лише ті докази, що містять достовірні відомості про тривалість та мету його виїзду за кордон.

Як вбачається з наданої суду медичної довідки від 14.06.2019, виданої медичним центром Німеччини - Меdcologne GmbH & Со, ОСОБА_1., 26 та 30 вересня 2015 року проходив обстеження в Меdcologne GmbH & Со (м. Кельн, Німеччина) з встановленням діагнозів та рекомендацій щодо лікування.

Лікування проводилось у мережі Меdcologne GmbH & Со.KG (м. Кельн, Німеччина) з 01.10.2015 по 20.01.2016, а потім було продовжено через рецидиви і складний перебіг захворювання з 01.09.2016 по 20.05.2019.

Колегія суддів наголошує на тому, що ст. 1 Закону України «Про громадянство України», передбачає, що особи виїзд на лікування, як дотримання умови безперервного проживання на території України, пов`язується з наявністю передумови для такого виїзду, як рекомендація відповідного медичного закладу.

Проте, під час розгляду даної справи встановлено, що ні відповідачу ні суду позивачами не було надано відповідну рекомендацію медичного закладу щодо необхідності виїзду за кордон для лікування.

Крім того, колегія суддів враховує, що згідно інформації з вебсайту медичного закладу Меdcologne GmbH & Со.KG (www.medcologne.com), дана установа забезпечує лише підбір лікувального закладу, організацію лікування та не залежить від будь-якої конкретної клініки, здійснюючи підбір фахівців об`єктивно та під конкретний випадок, однак, не здійснює його самостійно, що свідчить про те, що надана довідка не може у повній мірі розкрити та підтвердити строк перебування пацієнта на лікуванні з прив`язкою до медичного закладу (установи), в якій проходив лікування пацієнт.

До того ж, з довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 21-41-5044 від 21.06.2019 слідує, що ОСОБА_1 01.05.2019 перетнув кордон України (Бориспіль), повернувшись рейсом FE378865 з м. Барселона (Іспанія), проте, в довідці від 14.06.2019, виданої медичним центром Німеччини - Меdcologne GmbH & Со, вказано, зокрема, те, що лікування ОСОБА_1 проводилось у мережі Меdcologne GmbH & Со.KG (м. Кельн, Німеччина) по 20.05.2019.

Суд констатує, що обов`язок підтвердити відповідність кандидата в народні депутати вимогам, установленим статтею 76 Конституції України та статтею 9 Закону № 4061-VI, покладається на особу, яка звернулася із заявою про реєстрацію кандидатом в народні депутати України.

Варто звернути увагу на те, що оцінка правомірності й обґрунтованості рішення ЦВК має здійснюватись в межах тих доказів, які подавалися разом із заявою про реєстрацію.

Водночас, Законом України «Про вибори народних депутатів України», не покладено на ЦВК обов`язку інформувати особу, яка подає документи для реєстрації її кандидатом у народні депутати України, про невідповідність документів вимогам чинного законодавства, а також вимагати від кандидата подання додаткових документів, що підтверджують певні обставини, зокрема, підстави перебування особи за межами України.

Натомість, як зазначено вище, до повноважень ЦВК віднесено здійснення перевірки наявності (відсутності) обставин, які позбавляють особу, висунуту кандидатом у народні депутати України, права бути обраною депутатом відповідно до статті 9 Закону України «Про вибори народних депутатів України», а тому, не заслуговують уваги доводи позивачів щодо неправомірності отримання Центральною виборчої комісії інформації щодо ОСОБА_1 від Державної прикордонної служби України.

Крім того, на підтвердження перебування ОСОБА_1 у відпустці, надано договір на туристичне обслуговування від 01.06.2016, укладений між ОСОБА_1 (замовник) та ТОВ «Олвіа» (турагент) та лист бронювання (додаток до договору на туристичне обслуговування), в якому зазначено дати перебування позивача в м. Ніцца (Франція), а саме, з 09.06.2016 по 28.08.2016.

Проте, колегія суддів зазначає, що з зазначені документи не підтверджують перебування позивача з 09.06.2016 по 28.08.2016 у відпустці, оскільки сам по собі договір на туристичне обслуговування не може вважатись належним підтвердженням перебування особи на відпочинку, на противагу, авіа квиткам та документам з готелю місця перебування, які підтверджують сплату за проживання та мають відомості про дату заселення/виселення.

Також, ст. 2 Закону України «Про відпустки», визначає, що право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи. Проте, з матеріалів позовної заяви не вбачається, що позивач надав докази перебування його саме у відпустці, яка має бути оформлена у встановленому законодавством порядку з наявністю у особи права на один з видів відпусток, що визначений ст. 4 Закону України «Про відпустки», та оформленням відповідного розпорядчого документа, який засвідчує право на відпустку, на противагу приватному виїзду фізичної особи за кордон.

Отже, з поданих до ЦВК документів та пояснень ОСОБА_1 , які надійшли до ЦВК 25.06.2019 та матеріалів, наявних у відповідача на час прийняття оскаржуваного рішення, не вбачається, що ОСОБА_1 дотримано вимоги щодо проживання на території України в розумінні абз. 11 ст. 1 Закону України «Про громадянство України».

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачі не довели належними, допустимими і достатніми доказами факту того, що перебування ОСОБА_1 в період з 27.09.2015 до 25.01.2016 та з 08.06.2016 до 01.05.2019 за кордоном було пов`язане не з приватним інтересом, а перебуванні останнього на лікуванні та відпустці.

Щодо посилання позивачів на те, що відповідач не наділений повноваженнями на встановлення дійсності, належності або достовірності поданих документів та відомостей в них, з огляду на що, дії відповідача у частині надання оцінки та висновку про непідтвердження наданими документами проживання ОСОБА_1 на території України в розумінні абз. 11 ст. 1 Закону України «Про громадянство України», не відповідають вимогам чинного законодавства, колегія суддів зазначає, що відповідач, при прийнятті оскаржуваного рішення не ставив під сумнів дійсність та/або достовірність медичної довідки від 14.06.2019, виданої медичним центром Німеччини - Меdcologne GmbH & Со про лікування ОСОБА_1 , а вказав про неможливість встановити з поданих документів дотримання позивачем вимог щодо проживання на території України в розумінні положень абз. 11 ст. 1 Закону України «Про громадянство України» виїзд особи за кордон на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу).

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з приписами п. 8 ч. 5 ст. 61 Закону України «Про вибори народних депутатів України», Центральна виборча комісія приймає рішення про скасування реєстрації кандидата у депутати в разі виявлення виборчою комісією обставин, які позбавляють особу, висунуту кандидатом у депутати, права бути обраною депутатом відповідно до статті 9 цього Закону.

Решта посилань та тверджень сторін судовою колегією не приймається до уваги через непідтвердженість матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно прийнято постанову Центральної виборчої комісії № 1327 від 26.06.2019 «Про скасування реєстрації кандидата в народні депутати України ОСОБА_1 , включеного до виборчого списку Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНИЙ БЛОК», у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року».

В даній справі позивачі не довели ті обставини, на яких ґрунтуються їх позовні вимоги, а відтак, колегія суддів дійшла висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану ним у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58), відповідно до якої принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Враховуючи, що при поданні адміністративного позову судовий збір позивачем не було сплачено, колегія суддів, відповідно до приписів ст. 139 КАС України, також дійшла висновку про необхідність стягнення з позивачів судового збору за подання позовної заяви.

За приписами ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду заяви немайнового характеру фізичною особою, судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду заяви немайнового характеру суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1921 грн.

Таким чином, оскільки позивачами заявлено одну вимогу немайнового характеру, з кожного з них, підлягає стягненню судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 139, 241, 246, 250, 268, 269, 271 - 273, 278 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Політичної партії «Опозиційний Блок», кандидата в народні депутати України ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Стягнути з Політичної партії «Опозиційний Блок» (, вул. Волоська, 6/14, м. Київ, 04070) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду (р/р № 1055, отримувач - УК у Печерському районі, код отримувача - 38004897, МФО - 899998) судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня)

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду (р/р № 1055, отримувач - УК у Печерському районі, код отримувача - 38004897, МФО - 899998) судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.)

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження в порядку ч. 1 ст. 272 КАС України та може бути оскаржене до Верховного Суду у дводенний строк, шляхом подачі апеляційної скарги через Шостий апеляційний адміністративний суд.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Ганечко Олена Миколаївна

Судді: Василенко Ярослав Миколайович

Шурко Олег Іванович