Справа № 802/1594/16-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1594/16-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Альчук М.П.

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

19 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Платаш В.О.,

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Данильченка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2016 року (м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобов`язати Департамент ДВС Мін`юсту України усунути порушення його прав, шляхом перерахування пені в сумі 73 347,28 грн. за прострочення виконання рішення Європейського суду з прав людини, а також стягнути з відповідача 10 000 грн. справедливої сатисфакції у відшкодування моральної шкоди і понесених витрат, пов`язаних з лікуванням внаслідок протиправної бездіяльності відповідачів.

В подальшому позивачем надано заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої він просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо несвоєчасного виконання рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 року у справі № 25663/02 в частині перерахування пені в сумі 302 066,07 грн. за затримку платежів при виконанні рішення ЄСПЛ, стягнути з відповідача 10 000 грн. справедливої сатисфакції у відшкодування моральної шкоди і понесених витрат, пов`язаних з лікуванням, як наслідком неправомірної бездіяльності відповідача.

Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що закінченням тримісячного терміну виконання рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 року є 17.10.2014 року, а кінцевою датою виконання є 04.08.2016 року, у зв`язку з цим просить суд зобов`язати відповідача сплатити на його користь 302 066,07 грн. пені за період прострочки виконання РЄСПЛ.

Позивач в судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідно до п. 5 рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 року у справі № 25663/02 у справі "Яворовенко та інші проти України", де позивач є одним із заявників, постановлено, що:

а) упродовж трьох місяців держава Україна має виконати рішення національних судів, ухвалених на користь заявників, які підлягають виконанню та сплатити 2000 євро кожному із заявників (або його правонаступникам), наведених у додатку, в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди та компенсації судових витрат та інших з урахуванням будь-яких податків, що можуть нараховуватись заявникам на вищезазначені суми, які мають бути конвертовані в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу;

б) із закінченням зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на цю суму нараховуватиметься простий відсоток у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

Згідно з Додатком до зазначеного рішення Європейського суду з прав людини за заявою позивача підлягають виконанню:

- рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 р.;

- рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 28.03.2006 р.;

- рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 16.10.2006 р.;

- рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 06.04.2007 р.;

- рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 27.11.2006 р.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Медведєва О.В. від 13.08.2014 р. відкрито виконавче провадження ВП № 44360795 з примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі "Яворовенко та інші проти України" та зобов`язано боржника добровільно виконати таке рішення у строк, встановлений Законом України "Про виконавче провадження" та Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

В свою чергу, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2016р. у справі №802/82/16-а, що набрала законної сили, встановлено, що Департаментом ДВС виконано рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 р. у справі "Яворовенко та інші проти України" в частині, яка стосується виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 28.03.2006 р., рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 16.10.2006 р. та рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 06.04.2007 р. Крім того, судом в даній постанові також зазначено, що заочне рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 27.11.2006 р. у справі № 2-4319/06, яким стягнуто з ДАК "Укрресурси" на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за сумісництво посад за період з 01.03.2002 р. по 01.01.2003 р. з врахуванням компенсацій при інфляції за затримку розрахунку на суму 7564,50 грн. та зобов`язано відповідача звільнити позивача з посади головного бухгалтера заводу "Модуль" з 01.12.2006 р. на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з проведенням повного розрахунку по дату звільнення, було скасоване рішенням апеляційного суду Вінницької області від 11.09.2007 р., залишеним без змін ухвалою Верховного Суду України від 24.06.2008 р. А відтак, вказане судове рішення не підлягає виконанню.

Окремо рішенням адміністративного суду встановлено, що сума заборгованості, яка підлягає виплаті позивачу згідно з рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 р. та на виконання РЄСПЛ, є визначеною (станом на жовтень 2015 року) і становить 1900147,03 грн. При цьому, беручи до уваги факт виплати ОСОБА_1 коштів на загальну суму 711 209,73 грн., які входять в суму повного розрахунку при звільненні з ДАК "Укрресурси" станом на жовтень 2015 року, тобто в суму 1 900 147,03 грн., останньому необхідно виплатити заборгованість в сумі 1 188 937, 30 грн.

Департаментом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства юстиції України було підготовлено та направлено до Державної казначейської служби України (далі - Казначейство) платіжне доручення № 7141 від 02.10.2014 року на суму 32603,10 грн. (гривневий еквівалент 2000 євро згідно курсу Національного банку України) для перерахування коштів справедливої сатисфакції на особовий рахунок позивача. Згідно виписки Казначейства списання коштів з рахунку Міністерства юстиції України на особовий рахунок позивача проведено 24.10.2014 року.

Департаментом ДВС Мін`юсту України 15.08.2016 року сформовано вимогу державного виконавця № 65/23, якою розраховано пеню, у зв`язку з несвоєчасною сплатою державою-відповідачем належної суми (справедливої сатисфакції) заявникові в розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку (0,25%) плюс три відсотки з моменту закінчення трьохмісячного строку і до моменту повного розрахунку. Справа "Яворовенко та інші проти України". Рішення Європейського суду з прав людини № 25663/02 від 17.07.2014 року. Рішення набрало законної сили 17.07.2014 року, кінцева дата виконання рішення - 17.10.2014 року, рішення № 25663/02 в частині виплати справедливої сатисфакції виконано 24.10.2014 року в сумі 32603,10 грн. (еквівалент 2000 євро). Кількість днів затримки платежу - 7 днів. Сума пені - 32603,10:365х3,25%х7=20,37 грн. Загальна сума пені, що підлягає сплаті - 20,37 грн.

Вказаною вимогою Департамент ДВС вимагав від Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства юстиції України в десятиденний строк провести дії, спрямовані на виконання рішення № 25663/02 від 17.07.2014 року Європейським судом з прав людини у справі "Яворовенко та інші проти України", сплатити на користь ОСОБА_1 вищевказану заборгованість (пеню) за несвоєчасне виконання рішення суду.

Згідно платіжного доручення Міністерства юстиції України № 3225 від 22.08.2016 року Яворовенку М.М. виплачена пеня в сумі 20,37 грн. та зарахована на його особистий рахунок 25.08.2016 року.

Відповідно до вимоги державного виконавця № 65/23 від 01.08.2016 року Департаментом фінансового забезпечення Мін`юсту було підготовлено та направлено до Казначейства платіжне доручення від 03.08.2016 року № 2994 на суму 1188937,30 грн. для перерахування заборгованості за рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 року на особовий рахунок ОСОБА_1 . Згідно виписки Казначейства списання коштів з рахунку Мін`юсту на особовий рахунок позивача проведено 04.08.2016 року.

Згідно вимоги державного виконавця від 03.10.2014 року № 1481 /16 Департаментом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства юстиції України було підготовлено та направлено до Казначейства платіжне доручення від 08.10.2014 року № 7330 на суму 12387,28 грн. для перерахування заборгованості за рішеннями національного суду на особовий рахунок позивача. Згідно виписки Казначейства списання коштів з рахунку Мін`юсту на особовий рахунок позивача проведено 28.10.2014 року.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно ст. 1 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" рішення - а) остаточне рішення Європейського суду з прав людини у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( 995_004 ); б) остаточне рішення Європейського суду з прав людини щодо справедливої сатисфакції у справі проти України; в) рішення Європейського суду з прав людини щодо дружнього врегулювання у справі проти України; г) рішення Європейського суду з прав людини про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України.

У відповідності ст. 3 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" виконання рішення здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

За змістом ч. 1-3 ст. 8 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" виплата стягувачеві відшкодування має бути здійснена у тримісячний строк з моменту набуття рішенням статусу остаточного або у строк, передбачений у рішенні.

У разі порушення строку, зазначеного в частині першій цієї статті, на суму відшкодування нараховується пеня відповідно до рішення.

В силу ч. 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що порядок виконання рішення визначається цим Законом, Законом України "Про виконавче провадження" (606-14), іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України Про виконавче провадження (далі Закон № 606-XIV), примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених законом, про що зазначено в ч. 1 ст. 17 Закону N 606-XIV.

Рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", згідно п. 9 ч. 2 ст. 17 Закону № 606-XIV, підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Пунктом 1.1 Положення про Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1134/к від 16.04.2015 р., передбачено, що Департамент державної виконавчої служби є самостійним структурним підрозділом Міністерства юстиції України, який організовує, забезпечує та контролює примусове виконання рішень у випадках, передбачених законом; здійснює державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державним виконавцем; організовує та контролює роботу державних виконавців, вживає заходів щодо її поліпшення, здійснює керівництво та проводить перевірку діяльності структурних підрозділів територіальних органів Міністерства юстиції України, що забезпечують здійснення повноваження у сфері організації примусового виконання рішення (п. 3.1, 3.4, 3.10 Положення).

Отже, Департамент державної виконавчої служби є самостійним структурним підрозділом Міністерства юстиції України, до компетенції якого входить забезпечення примусового виконання рішень.

Як встановлено з матеріалів справи, рішенням ЄСПЛ від 17.07.2014 року у справі № 25663/02 державу-відповідача протягом трьох місяців зобов`язано виплатити, зокрема позивачу 2000 євро в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди та компенсації судових витрат та інших з урахуванням будь-яких податків, що можуть нараховуватись заявникам на вищезазначені суми, які мають бути конвертовані в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу. У разі невиплати сказаної суми протягом тримісячного строку, і до остаточного розрахунку на цю суму нараховуватиметься простий відсоток у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти. Тобто, вказаним рішенням державу-відповідача зобов`язано виплатити позивачу 2000 євро компенсації моральної та матеріальної шкоди та сплатити пеню, у разі несвоєчасної виплати вказаної суми.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Медведєва О.В. від 13.08.2014 р. відкрито виконавче провадження ВП № 44360795 з примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі "Яворовенко та інші проти України".

Згідно платіжного доручення № 7141 від 02.10.2014 року кошти в сумі 32603,10 грн., що еквівалентно 2000 євро справедливої сатисфакції (відшкодування матеріальної та моральної шкоди та компенсації судових витрат та інших з урахуванням будь-яких податків) згідно рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 року у справі № 25663/02 сплачено позивачу в повному обсязі, а 24.10.2014 року вказані кошти зараховані на особовий рахунок позивача.

Вимогами ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11).

Вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов`язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України (ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження").

У зв`язку із затримкою виплати вказаних коштів, державним виконавцем сформовано вимогу про сплату пені та розраховано її суму, яка підлягає сплаті на користь позивача, з урахуванням вимог п. "б" рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 року у справі № 25663/02, а саме: рішення набрало законної сили 17.07.2014 року, кінцева дата виконання рішення - 17.10.2014 року, рішення № 25663/02 в частині виплати справедливої сатисфакції виконано 24.10.2014 року в сумі 32603,10 грн. (еквівалент 2000 євро). Кількість днів затримки платежу - 7 днів. Сума пені - 32603,10:365х3,25%х7=20,37 грн. Загальна сума пені, що підлягає сплаті - 20,37 грн. Вказані кошти також виплачені позивачу, що підтверджується платіжним дорученням Мін`юсту № 3225 від 22.08.2016 року та зараховані на особистий рахунок позивача.

Відтак, відповідачем виконано рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 року, шляхом виплати позивачу справедливої сатисфакції в розмірі 2000 євро та пені в сумі 20,37 грн., нарахованої за прострочку виконання вказаного рішення, у відповідності до п. 5 рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 року у справі № 25663/02.

Разом з тим, суд першої інстанції вірно не взяв до уваги доводи позивача про необхідність та можливість нарахування пені на інші суми, що стосуються вимоги Європейського суду з прав людини щодо зобов`язання України виконати рішення національних судів, оскільки пеня згідно з пп. б) п. 5 рішення Європейського суду з прав людини щодо позивача стосується конкретно визначеної суми справедливої сатисфакції в розмірі 2000 євро та не може нараховуватися на невизначені вказаним судовим рішенням суми.

А тому, не підлягають задоволенню вимоги про понесення моральної та матеріальної шкоди, за відсутності та недоведеності таких.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2016 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 20 червня 2019 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Совгира Д. І. Курко О. П.