Справа № 761/15113/18
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 червня 2019 року
Київ
справа №761/15113/18
адміністративне провадження №К/9901/17444/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Київського міського військового комісаріату про зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства Оборони України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:
- зобов`язати відповідача Міністерство Оборони України визнати право позивача на перерахунок і виплату пенсійного забезпечення з 01 квітня 2018 року у розмірі 68% від посадового окладу офіцера з тарифним розрядом 33 та тарифним коефіцієнтом 3,6; військове звання підполковника з тарифним розрядом 0,8; надбавки за вислугу років у розмірі 50% від посадового окладу та окладу за військовим званням, про що письмово повідомити відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві;
- зобов`язати Міністерство Оборони України у разі підвищення будь-якої із складових грошового забезпечення військовослужбовців та надбавок або введення нових надбавок у п`ятиденний строк повідомляти про такі зміни Пенсійному фонду України, як підстави для невідкладного підвищення позивачу розміру пенсійного забезпечення згідно законодавства України;
- зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві перерахувати і виплачувати позивачу пенсійне забезпечення за основними складовими пенсійного забезпечення з надбавками та підвищеннями за особливі заслуги перед Україною у сумі 18 025,00 грн.;
- зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві визнати право позивача на 150% від мінімальної пенсії за віком підвищення пенсії як учаснику бойових дій і невідкладно підвищувати розмір пенсійного забезпечення позивача після кожного підвищення розміру мінімальної пенсії за віком на 150% від мінімальної пенсії за віком;
- зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві донарахувати та виплатити позивачу 115 218,00 грн., недоплачених за період з квітня по грудень 2018 року за основними складовими пенсійного забезпечення з надбавками та підвищенням та 32 145,00 грн. недоплачених позивачу за червень 2017 року - грудень 2018 року як учаснику бойових дій, а загалом 147 363,00 грн. шляхом направлення зазначених коштів на пенсійний рахунок позивача в Печерському відділенні Ощадбанку України у місті Києві.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року, в задоволені адміністративного позову відмовлено.
Вважаючи судові рішення такими, що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права , позивач подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 21 червня 2019 року.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.
Предметом розгляду по цій справі є оскарження дій Міністерства Оборони України та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо перерахунку та виплаті пенсійного забезпечення за основними складовими пенсійного забезпечення з надбавками та підвищеннями за особливі заслуги перед Україною.
Таким чином, спір у даній справі виник з приводу оскарження фізичною особою рішення та дій суб`єкта владних повноважень щодо призначення пенсійних виплат.
Колегія суддів перевірила наведені в касаційній скарзі обґрунтування підстав для відкриття касаційного провадження, дослідила додані до скарги матеріали і дійшла висновку про таке.
Частиною 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Таким чином, справа в силу пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України віднесена до справ незначної складності.
Судові рішення, ухвалені у справах незначної складності, підлягають касаційному оскарженню у виключних випадках, виключний перелік яких передбачений підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої інстанції та апеляційної інстанції обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовча практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, непоодинока кількість справ з подібними позовними вимогами, відсутність ознак, які роблять цю касаційну скаргу відмінною від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі № 761/15113/18, як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Таким чином, оскільки оскаржувані судові рішення прийняті у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України виняткові обставини відсутні і обґрунтування щодо їх наявності не наведено, тому у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.
Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09 жовтня 2018 року (заява № 26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Київського міського військового комісаріату про зобов`язання вчинити певні дії.
Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач Л.В. Тацій
Суддя А.І. Рибачук
Суддя С.Г. Стеценко