Справа № 361/2268/19
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/2268/19
провадження № 2-а/361/239/19
РІШЕННЯ

Іменем України

12 червня 2019 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаря Плиси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції Ляшун Вадима Вікторовича, Управління патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_1 із вищевказаним позовом до інспектора поліції Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції Ляшун Вадима Вікторовича, Управління патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своєї позовної заяви ОСОБА_1 посилається на те, що постановою у справі про адміністративне правопорушення від 19.03.2019 року, яка винесена інспектором поліції Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції Ляшун В.В.притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 510 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП. Вказана постанова винесена з порушенням норм Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ від 27.06.2007 року № 879, відсутні докази, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами. Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в його діях ознак правопорушення. Також при винесенні даної постанови було грубо порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

З огляду на викладені вище обставини, позивач просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії НК № 523881 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. У прохальній частині адміністративного позову просив розглядати справу за його відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідачі у судове засідання також не з`явилися, про місце, час та дату судового засідання повідомлялися належним чином, відзив на позовну заяву не подали, причину неявки суду не повідомили.

Дослідивши наявні матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що 19 березня 2019 року інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції Ляшун В.В.складено відносно водія ОСОБА_1 постанову серії НК № 523881 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с. 7).

Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що 19 березня 2019 року о 23 год. 30 хв. на А/Д М-21 193 км водій, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки MAN TGX 18. 400, н.з. НОМЕР_1 , із напівпричепом TSR SPF ZIAL SDAN д.н.з. НОМЕР_2 , перевозив негабаритний вантаж, який перевищував 2,6 м. в ширину та не мав відповідного дозволу органів національної поліції України, чим порушив п. 22.5 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП. Даною постановою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМ України № 30 від 18.01.2001 р., передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно ч.1 ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Водночас у постанові серії НК № 523881 від 19.03.2019 р. вказана ширина вантажу більше ніж 2,6 м (а.с. 7). При цьому, відповідачем не зазначено найменування приладів, які використовувалися для таких вимірювань. Позивач у позовній заяві вказав, що інспектор вимірів габаритів вантажу належним чином не проводив.

Таким чином, під час винесення спірної постанови відповідачем не було визначено конкретного розміру вантажу, перевезення якого здійснював позивач.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами,

показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В оскаржуваній постанові відсутні посилання на жоден із цих доказів, які передбачені ст.251 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу можу бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача ОСОБА_1 , викладені в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача. Тому, спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема постанова, не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

При цьому, незважаючи на заперечення позивачем своєї вини, відповідач інспектор поліції Ляшун В.В., як суб`єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати свідчення позивача, тобто не тільки зафіксувати його шляхом складення постанови, однак такі докази в матеріалах справи відсутні.

Отже, законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Разом з тим, відповідачі у судове засідання не з`явилися, на виклики до суду не реагують, письмових заперечень та доказів, які б спростували доводи позивача суду не надали, правомірності своїх дій суду не довели.

На підставі наведеного, суд вважає, що відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП; складена інспектором поліції Ляшун В.В. постанова, за наведених обставин, не може вважатися належним і допустимим доказом по справі.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 251, 268, 280, 289 КУпАП, ст.ст. 72 - 79, 242 246, 255, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 523881 від 19 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого

ст. 132-1 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: Інспектор поліції Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції Ляшун Вадим Вікторович, робоча адреса: 10031, м. Житомир, вул. Покровська, буд. 96.

Відповідач 2: Управління патрульної поліції у Житомирській області, адреса місцезнаходження: 10031, м. Житомир, вул. Покровська, буд. 96.

Суддя Н.М. Петришин