Справа № 540/888/19
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/888/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Собчук Є.В.,

за участю:

представника позивача - Кононова М.А.,

представника відповідача - Оперчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Сільськогосподарської агрофірми "Прогрес" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 18.07.2018 р. № 68043-17,

встановив:

Сільськогосподарська агрофірма "Прогрес" (далі - позивач) звернулася з позовною заявою до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі - відповідач), в якій просить визнати незаконною та скасувати податкову вимогу від 18.07.2018 р. № 68043-17.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що контролюючим органом 16.11.2017 р. було проведено планову документальну виїзну перевірку Сільськогосподарської агрофірми "Прогрес" з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства. За результатами перевірки складено акт від 08.12.2017 р. № 281/21-22-14-01, висновки якого стали підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 26.01.2018 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 129102 грн. Податкове повідомлення-рішення надійшло на адресу позивача 30.01.2018 р. і 06.02.2018 р., в 10-денний період для добровільної сплати, агрофірма сплатила суми грошових зобов`язань в повному обсязі. 18.07.2018 р. відповідач виніс податкову вимогу № 68043-17, відповідно до якої у позивача обліковується податковий борг в розмірі 95739,38 грн., серед якого пеня по податку на прибуток приватних підприємств в сумі 44618,24 грн. Вважає нарахування пені протиправним, оскільки суму визначених грошових зобов`язань з податку на прибуток сплачено у встановлені податковим законодавством строки.

Ухвалою від 26.04.2019 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений суддею строк позивач усунув недоліки позовної заяви і ухвалою від 17.05.2019 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 10.06.2019 р. на 10:00 год.

06.06.2019 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, а 19.06.2019 р. - доповнення до відзиву, відповідно до яких просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що позивачем здійснено сплату податкових зобов`язань, визначених податковим повідомленням-рішенням від 26.01.2018 р. № , в десятиденний строк після його отримання. Однак, до даних правовідносин застосовується ст.129 ПК України, а тому нарахування пені здійснюється не з моменту узгодження податкового зобов`язання або винесення податкової вимоги, а саме з дня настання граничного строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження), у зв`язку з чим нарахування Сільськогосподарській агрофірмі "Прогрес" пені є правомірним.

Ухвалою від 10.06.2019 р. за клопотанням представника позивача відкладено розгляд справи на 21.06.2019 р. на 09:00 год.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з вказаних у відзиві та доповненні до відзиву підстав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що посадовими особами відповідача в період з 15.11.2017 р. по 01.12.2017 р. проведено документальну планову виїзну перевірку Сільськогосподарської агрофірми "Прогрес", за результатами якої складено акт від 08.12.2017 р. № 281/21-22-14-01/14121492.

На підставі акту перевірки 26.01.2018 р. прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Р" № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 129102 грн., в тому числі 124172 грн. - за основним платежем, 4930 грн. - за штрафними (фінансовими санкціями).

Визначене відповідачем грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств сплачено Сільськогосподарською агрофірмою "Прогрес" платіжними дорученням від 06.02.2018 р. №№ 2493, 2499, 2498, 2495, 2494, 2496, 2497, від 12.02.2019 р. № 2510.

18.07.2018 р. контролюючим органом складено та направлено позивачу податкову вимогу № 68043-17, згідно якої станом на 17.07.2018 р. сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 95739,38 грн., з них: по податку на прибуток приватних підприємств - 49021,24 грн., в тому числі основний платіж - 4403 грн., пеня - 44618,24 грн.; по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 839,99 грн., в тому числі основний платіж - 699,89 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 140,10 грн.; штрафні санкції за порушення законодавства в сфері регулювання обігу готівки та застосовування реєстраторів розрахункових операцій - 45878,15 грн.

Позивач вважає, що податкова вимога підлягає скасуванню, оскільки в ній міститься пеня з податку на прибуток приватних підприємств, яка нарахована всупереч приписів ПК України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Приписами пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Податкова вимога в розумінні пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення податкового боргу.

Згідно пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (п.59.3 ст.59 ПК України).

Згідно пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань (пп.129.3.1 п.129.3 ст.129 ПК України).

З аналізу даних правових норм слідує, що пеня нараховується на суму коштів, які платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір, але не сплатив у встановлені законодавством строки, та/або на суму штрафної (фінансової) санкції чи санкцій за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності, не сплачених платником податків у встановлені законодавством строки.

Нарахування пені за правилами пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України (при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки (податкове повідомлення-рішення)), розпочинається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати, визначеного п.57.3 ст.57 ПК України, податкового зобов`язання, включаючи період адміністративного та судового оскарження, та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

При цьому, пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України не встановлено нарахування пені у разі виявлення контролюючим органом заниження податкових зобов`язань на суму такого заниження та за весь період заниження.

Водночас, положення ст.129 ПК України визначають в якості підстави нарахування пені порушення строків погашення податкового боргу. Об`єктом застосування пені є саме погашена сума податкового боргу, яка в розумінні пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, є сумою узгодженого грошового зобов`язання, несплаченою платником податків у встановлений цим Кодексом строк.

Вказані положення ПК України кореспондуються з наведеними положеннями пп.14.1.62 п.14.1 ст.14 ПК України, оскільки також встановлюють правило, що нарахування пені можливе лише у разі несплати податкового зобов`язання до дня настання строку його погашення. Тобто, при сплаті зобов`язання до вказаного дня нарахування пені не може бути розпочато у зв`язку з ненастанням граничного строку погашення податкового зобов`язання як обов`язкової умови для початку нарахування пені.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.02.2019 р. по справі № 825/999/17 (адміністративне провадження № К/9901/39491/18), від 12.09.2019 р. по справі № 820/6468/17 (адміністративне провадження № К/9901/55580/18), від 08.05.2018 р. по справі № 822/2821/17 (адміністративне провадження № К/9901/20959/18).

З матеріалів справи вбачається, що податкове повідомлення-рішення від 26.01.2018 р. № , яким позивачу визначено суму грошових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 129102 грн. отримано Сільськогосподарською агрофірмою "Прогрес" 30.01.2018 р.

Позивач сплатив грошові зобов`язання, визначені у даному податковому повідомленні-рішенні, у встановлений ПК України десятиденний строк, що підтверджуються платіжними дорученнями №№ 2495, 2494, 2499, 2498, 2493, 2510, 2497, 2496, а також витягом з облікової картки платника податків.

Даний факт не заперечується і ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі, про що зазначено у доповненні до відзиву.

Суд зауважує, що системний аналіз положень пп.14.1.153, 14.1.175 та 14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України свідчить про те, що об`єктом нарахування пені є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплачена платником податків у встановлений строк. Відтак, обов`язковими умовами нарахування пені є їх сукупність, а саме наявність у платника податку обов`язку по сплаті узгодженого грошового зобов`язання та порушення строків його сплати. Самого факту наявності узгодженого грошового зобов`язання, яке сплачене у встановлені ПК України строки, недостатньо для нарахування пені, оскільки в даному випадку пеня застосована відповідачем як фінансова санкція, а не як засіб забезпечення податкового зобов`язання.

Нарахування пені з податку на прибуток приватних підприємств Сільськогосподарській агрофірмі "Прогрес" здійснено відповідачем за умови відсутності податкового правопорушення.

При цьому відповідач, мотивуючи правомірність своїх дій, посилається на положення пп.129.1.1 та 129.1.2 п.129.1 ст.129 ПК України, які регулюють початок нарахування пені та застосовуються як додаткові норми при обчисленні пені за умови наявності підстав такого обчислення, а також не є самостійними нормами, які визначають підстави нарахування пені.

Як встановлено судом об`єктом нарахування пені, яка увійшла до складу податкової вимоги, є грошове зобов`язання визначене контролюючим органом згідно пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України, яке за умовами п.57.3 ст.57 ПК України, платник податків зобов`язаний сплатити протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.

У межах спірних відносин узгоджене грошове зобов`язання, яке визначено податковим повідомленням-рішення від 26.01.2018 р. № у сумі 129102 грн., сплачено позивачем у десятиденний строк з дня його отримання, що не заперечується відповідачем.

Суд, вважає, що сплата узгодженої суми грошового зобов`язання у встановлений ПК України строк виключає одну із умов нарахування пені, доводить відсутність складу податкового правопорушення, що унеможливлює прийняття позиції контролюючого органу про правомірність нарахування пені, правила обчислення якої встановлені ст.129 ПК України та діють тільки за умов наявності підстав її нарахування.

Окремо суд зауважує, що ухвалами від 17.05.2019 р., від 10.06.2019 р. ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі було зобов`язано надати до суду розрахунок нарахованої за податковою вимогою від 18.07.2018 р. № 68043-17 пені.

Відповідачем надано до суду розрахунок, сума пені у якому не відповідає сумі пені, вказаної у податковій вимозі від 18.07.2018 р. № 68043-17. Тобто відповідачем не надано доказів правильності розрахунку пені, визначеної у оскаржуваній податковій вимозі.

Наведене є підставою для визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 68043-17 від 18.07.2018 р. в частині нарахування пені з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 44618,24 грн.

Зі змісту позовної заяви слідує, що Сільськогосподарська агрофірма "Прогрес" обґрунтовує протиправність вимоги від 18.07.2018 р. № 68043-17 неправомірністю нарахування пені по податку на прибуток приватних підприємств. В той же час жодних аргументів щодо вказаного у вимозі податкового боргу з податку на прибуток підприємств у розмірі 4403 грн. за основним платежем; з податку на додану вартість у розмірі 839,99 грн., з яких 699,89 грн. за основним платежем, 140,10 грн. за штрафними санкціями; зі штрафних санкцій за порушення законодавства в сфері обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у розмірі 45878,15 грн., позивач не наводить.

Судом досліджено витяги з особових рахунків позивача за платежами 11021000 (податок на прибуток приватних підприємств), 14010100 (податок на додану вартість), 21080900 (штрафні санкції за порушення законодавства в сфері обігу готівки, застосування РРО) та встановлено, що на момент формування податкової вимоги (та на момент розгляду справи в суді) податковий борг позивача, за винятком пені з податку на прибуток приватних підприємств, відповідає податковому боргу відображеному в спірній податковій вимозі.

Таким чином, відсутні правові підстави для скасування податкової вимоги в цій частині.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Сільськогосподарської агрофірми "Прогрес", а саме визнання протиправною та скасування вимоги від 18.07.2018 р. № 68043-17 в частині нарахування пені з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 44618,24 грн. В решті позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ч.1 ст.139 ПК України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що витупав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Сільськогосподарською агрофірмою "Прогрес" при зверненні до суду було сплачено судовий збір у сумі 1921 грн. За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог на суму 44618,24 грн. (46,60 % від заявлених позовних вимог), а тому розмір судового збору яких підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 895,19 грн.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 142, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву Сільськогосподарської агрофірми "Прогрес" (74330, Херсонська область, Бериславський район, с.Тягинка, вул.Бериславське шосе, 1, ) до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73000, м.Херсон, просп.Ушакова, 75, ) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 18.07.2018 р. № 68043-17 - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 18.07.2018 р. № 68043-17 в частині нарахування пені з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 44618,24 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73000, м.Херсон, просп.Ушакова, 75, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Сільськогосподарської агрофірми "Прогрес" (74330, Херсонська область, Бериславський район, с.Тягинка, вул.Бериславське шосе, 1, ) судовий збір у сумі 895 (вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 19 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26 червня 2019 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 111030100