Справа № 2а-340/10/0408
Суддя: Валуєва В. Г.
Дата ухвалення: 2010-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2а-340/10/0408
Провадження № б/н
П О С Т А Н О В А

іменем України

"06" липня 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі

Головуючого судді Валуєвої В.Г.

При секретарі Згода Я.О.

За участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративний

позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в

Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровській області про виплату

допомоги « Дітям Війни», згідно до закону України « Про соціальний захист дітей

війни», розділ !! ст.. 6,2006», суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 17 березня 2010 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровській області (надалі - УПФУ у Дзержинському районі м. Кривого Рогу) з названим адміністративним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є дитиною війни, у зв`язку з чим має право відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (надалі - Закон) на виплату державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Дію ст. 6 зазначеного Закону на 2007 рік було зупинено статтею 111 Закону України від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (з урахуванням положень п.12 ст. 71 цього Закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення п.12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо зупинення дії на 2007 рік ст. 6 Закону, тобто, було відновлено дію цієї статті.

Відповідно до п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, -10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» були визнані такими, що не відповідають Конституції України, згідно з рішенням Конституційного суд України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року. Таким чином, знову було відновлено дію ст. 6 Закону.

Але, починаючи з 22.05.2008 року, відповідач керується підзаконним нормативно - правовим актом - постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530 « Деякі питання соціального захисту окремих категорій' громадян » встановлено, що дітям війни ( крім тих, на яких поширюється дія Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх захисту », та « Про жертви нацистських переслідувань » ), до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться з 01.01. 2008 р. у сумі 47,00 грн., з 01.04. 2008 р. - 48,10 грн., з 01.07. 2008 - 48,20 грн., та з 01.10. 2008 р. - 49,80 грн. Тобто, незважаючи на вищеназвані факти Відповідач всупереч Конституції України діяв на підставі не конституційних законів України, інших нормативно - правових актів, що їй суперечать, протягом 2006 - 2009 р. р. продовжував і продовжує в 2010 р. порушувати її є право на отримання підвищення до пенсії у належному розмірі.

Внаслідок допущеного Відповідачем порушення її права, нею недо-отримано підвищення до пенсії у загальній сумі 5087,90грн.

Правильність визначення зазначених сум обґрунтовується наступним : у відповідності із ст. 1 Закону України « Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування » від 09.07.2003, № 1058 - IV, мінімальна пенсія - це державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом. Причому, виключно Законом України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування », визначається мінімальний розмір пенсії за віком ( ч. 2 ст. 5 цього Закону ). Так, відповідно до ч. 1 ст. 28 зазначеного Закону, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиточного мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно з частиною 1 ст. 65 Закону України від 20.12.2005 р. № 3235 -IV « Про Державний бюджет України на 2006 рік » прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на 2006 рік затверджений у наступному розмірі : з 1 січня - 350 грн.; з 1 квітня - 359 грн.; з 1 жовтня - 366 грн. Згідно з частиною 1 статті 62 Закону України від 19.12. 2006 р. № 489 - V « Про Державний бюджет України на 2007 рік », прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на 2007 рік затверджений у наступному розмірі : з 1 січня - 380 грн.; з 1 квітня - 480 грн.; з 1 жовтня - 411 грн.

Відповідно до частини 3, статті 62 Закону України від 19.12. 2006 р. № 489 - V « Про Державний бюджет України на 2007 рік » встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого, частини першої, статті 28 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ». від 09.07.2003, № 1058 - IV з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, зазначений абзацом п`ятим, частини першої, цієї статті, збільшений на 1 відсоток.

Відповідно зі статтею 58 Закону України від 28.12.2007 р. № 107 - VI « Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України », прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на 2008 рік, затверджений у наступному розмірі : з 1 січня - 470 грн.; з 1 квітня - 481 грн.; З 1 липня - 482 грн.; з 1 жовтня - 498 грн.

Законом України від 26.12.2008 р. № 835 - VI « Про Державний бюджет України на 2009 рік » встановлено, що « прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року », Ч 1, ст. 54. Таким чином, мінімальна пенсія за віком у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, у грудні 2008 р., а також на 01 січня 2009 р. становила 498 грн.

Фактично виплачено :

За період з 01.01. 2008 року у сумі 1176,90 грн.

січень - березень 2008 року - 47 грн х 3 місяці - 141 грн.

квітень-червень 2008 року-48,10 грн. х 3 місяці - 144,30 грн.

липень - вересень 2008 року - 48,20 грн. хЗ місяці - 144,60 грн.

жовтень - грудень 2008 року - 49.80 грн. X 3 місяці - 149,40 грн.

січень - грудень 2009 року 49,80 грн. X 12 місяців - 597,60 грн.

Таким чином, недоотримана нею сума складає 5087,10 грн. (за 2006 рік - 1290,60 грн.

) (за 2007 рік - 1442,70 грн.) (за 2008 рік- 1158,60 грн.) (за 2009 рік - 1176,90 грн.)

Про порушення свого права щодо отримання соціальної допомоги у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком вона дізналася в 2010 року від засобів масової інформації.

Вона (позивач) просить суд поновити строк для звернення до суду з адміністративним позовом, визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати їй підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком - протиправними та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити підвищення пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй як «дитині війни» щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченого ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила суд задовольнити їх, крім того зазначила, що є людиною пенсійного віку, офіційних видань не виписує, про існування даного закону дізналась недавно та просить суд поновити строк для звернення до суду .

Відповідачем 22.04.2010 року подано заперечення проти позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу та отримує пенсію за віком, звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу про стягнення недоплаченої щомісячної державної допомоги дітям війни. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач має статус дитини війни, згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-4, яким надано гарантію соціальної підтримки.

Відповідно зазначеному Закону дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно статті 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. При цьому, частиною 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» дію статті 6 було призупинено та статтею 111 вказаного Закону встановлено, що виплата цього підвищення проводиться лише особам, які с інвалідами, у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, - встановленої для учасників війни (50%х40,60 грн.=20,30 грн., де 40,60 грн. надбавка учаснику війни). Тобто, на одержання підвищення до пенсії, як діти війни, мають право громадяни при наявності групи інвалідності. Так як у позивача інвалідність відсутня, на підвищення вона не має права. Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 положення пункту 12 статті 71 та статті 111 Закону України про Державний бюджет на 2007 рік» визнано неконституційним, відповідні статті Закону України « Про соціальний захист дітей війни» не визначено величини мінімальної пенсії за віком для здійснення розрахунку відповідного підвищення особам, які мають статус «діти війни». Стаття 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачає, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення «Про пенсійний фонд України», здійснює свої повноваження на підставі п.15 Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Управління Пенсійного фонду в Дзержинському районі м. Кривого Рогу здійснює свои ювноваження по ефективному використанню коштів Пенсійного фонду України. Реалізація юрмативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду України, бюджет пенсійного фонду України щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України. Пункт 9 Положення «Про Пенсійний фонд України» передбачає вичерпний перелік напрямів використання коштів ПФУ, які використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають. На підставі статті 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні грунтується на принципах згідно яких ніхто не може бути вимушений робити те що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень і способом, передбаченим законодавством України. Законом України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансування виплат по даному закону проводиться із державного бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, який затверджує Кабінет Міністрів України. Крім того, визначення терміну мінімальний розмір пенсій за віком, надано лише в абз. 1. ч.І статті 28 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але цей термін застосовується для визначення розмірів пенсій, які призначені відповідно до цього Закону. Іншими словами для перерахунків або підвищень пенсій він не застосовується. Тому питання визначення величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсій особам, яким встановлено статус «дитини війни», має бути вирішено у законодавчому порядку шляхом внесення Верховною Радою України відповідних змін до Закону України « Про соціальний захист дітей війни». Також слід звернути увагу, що відповідно до прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» надбавки та підвищення, встановлені до пенсій, виплачуються за рахунок коштів Державного бюджету України. При цьому, законом України «Про державний бюджет на 2007 рік» відповідних коштів на виплату підвищення «дітям війни» не передбачено. Статтею 41 Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і текст статті 6 даного Закону викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни» Частина 4 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачає, що учасникам війни, які нагороджені орденами і медалями колишнього Союзу PCP за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога виплачується на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Тобто з 1 січня 2008 року підвищення дітям війни встановлюється у розмірі 10 процентів прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Враховуючи що механізм реалізації положень статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відсутній, то відповідно до роз`яснень Міністерства юствнесення відповідних змін до Закону. Питання призначення та виплати підвищення « зазначеним особам буде вирішене тільки після прийняття відповідного законодавчого акту.

Судова практика з розгляду адміністративних позовів щодо аналогічного предмету спору, свідчить про визнання дій пенсійного фонду законними, тобто такими, що діють в межах та згідно закону.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.6, 19 Конституції України, ст. 6,7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. ст. 71,11 «Про державний бюджет України 2007», Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6рп/2007, ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Положенням Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року №121 , спільним листом Міністерства праці та соціальної політики України від 02.04.2007 року №2354/0/14-07/039 та Пенсійного фонду України від 02.04.2007 року №5424/02-20 щодо підвищення пенсій відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», управління Пенсійного фонду в Дзержинському районі м. Кривого Рогу позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонеркою і отримує пенсію за віком в УПФУ в Дзержинському районі м. Кривого Рогу.

Крім того, позивач має статус «дитина війни», який відповідачем не оспорюється, й отримує від відповідача щомісячно, починаючи з 01.01.2008 року надбавку до пенсії за віком як «дитина війни» в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, але не в повному обсязі.

Не погоджуючись з нарахованими та виплаченими сумами державної соціальної допомоги до пенсії за віком як «дитині війни», позивач 26.01.2010 року звернулася до відповідача з письмовою заявою щодо перерахунку та виплати недоотриманої нею соціальної допомоги з розрахунку 30% мінімальної пенсії за віком щомісячно, на що відповіддю УПФУ в Дзержинському районі м. Кривого Рогу від 27.01.2010 року № с7/01-40 їй було відмовлено у здійсненні таких перерахунку та виплати .

Вирішуючи питання правомірності дій відповідача по нарахуванню та виплаті на користь ОСОБА_1 щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії за віком як «дитині війни», суд виходить з наступного.

Згідно з п.п. 7 п. 2.1. Положення про Управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року № 8-2, управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати відповідно чинному законодавству.

Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІУ дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 19.12.2006 року № 489-У «Про Державний бюджет України на 2007 рік», зокрема п. 12 ст. 71, було зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 111 установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників

ВІЙНИ.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо зупинення дії статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно частині другій статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 01.01.2007 року по 09.07.2007 року до спірних правовідносин застосуванню підлягали приписи ст. 111 Закону України від 19.12.2006 року № 489- V «Про Державний бюджет України на 2007 рік» як такі, що прийняті пізніше в часі, у зв`язку з чим мали пріоритет порівняно зі спеціальною нормою - ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 не є інвалідом, права на виплату соціальної допомоги як «дитина війни» у період з 01.01.2007 року по 09.07.2007 року у визначеному Законом розмірі не мала, тому відповідно дії відповідача щодо не нарахування їй такої виплати є правомірними.

З ухваленням Конституційним Судом України 9 липня 2007 року рішення № 6- рп/2007, яким визнано неконституційним положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік" щодо зупинення на 2007 рік дії статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" ці правові норми втрачають чинність і не підлягають застосуванню. А тому відповідач повинен нараховувати та виплачувати позивачці доплату до пенсії, передбачену статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України і до 31 грудня 2007 року, оскільки Закон України "Про Державний бюджет на 2007 рік" діяв до указаної дати.

Дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в цей період є неправомірними.

Законом України від 28.12.2007 року № 107-УІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 6 цього Закону викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" таке підвищення проводиться за їх вибором згідно з одним із законів. Зазначені зміни набрали чинності з 01 січня 2008 року.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 по справі № 1-28/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) зміни щодо розміру пенсії «дітям війни» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Як вже зазначалося вище, відповідачем щомісячно, починаючи з 01.01.2008 року, здійснювалися позивачу як «дитині війни», виплати надбавки до пенсії за віком у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність але не в повному обсязі

З огляду на вищевикладене та враховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у редакції цього Закону від 18.11.2004 року № 2195 - IV, поновили свою дію з 22.05.2008 року - дня ухвалення рішення Конституційним Судом України й діють по теперішній час, а тому дії відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу державної соціальної допомоги як «дитині війни» у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 22.05.2008 року по 31.08.2009 року суперечать вищеназваним правовим нормам, а тому є неправомірними.

Таким чином, починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно, а також, починаючи з 22.05.2008 року по 31.08.2009 року УПФУ в Дзержинському районі м. Кривого Рогу повинно було виплачувати позивачці передбачену законодавством державну соціальну допомогу до пенсії за віком у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, при цьому за вказаний період у 2007 році така соціальна допомога відповідачем взагалі не виплачувалася, а починаючи з 2008 року по теперішній час виплачується у заниженому розмірі.

Тому суд вважає необхідним зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Посилання відповідача на неможливість застосування мінімальної пенсії за віком у зв`язку з не визначенням її величини для обчислення підвищення позивачеві як «дитині війни» є непереконливими, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, ніж передбачено ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімального розміру пенсії за віком.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», мінімальний розмір пенсії за віком включено до основних державних соціальних гарантій, а ч. 2 вказаної норми закону стверджує, що основні державні соціальні гарантії, які є джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом, тому посилання відповідача на відсутність механізму порядку обчислення підвищення до пенсії «дітям війни», суд вважає безпідставними.

Тому, виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при здійсненні нарахування підвищення пенсії позивачеві як «дитині війни» застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет на відповідний рік, з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

При цьому суд зауважує, що реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням бюджетних коштів та базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлене у залежність від бюджетних асигнувань.

Вирішуючи питання про поновлення позивачу пропущеного строку для звернення до суду за захистом своїх прав, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як видно з матеріалів справи, позивач звернувся до суду 17.03.2010 року, тобто перебіг річного строку почався з 17.03.2009 року.

Суд вбачає підстави для поновлення позивачу строку на звернення до адміністративного суду, оскільки враховує, що вона є особою похилого віку, пенсіонеркою, не фахівцем у галузі права, й фактично про існування рішень Конституційного Суду України, якими відновлено її право на отримання державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, дізналась у 2010 року.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, рішеннями Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року та № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України « Про державний бюджет України на 2007 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», ст. ст. 8-12, 17, 18, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровській області щодо нездійснення перерахунку та виплати щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії ОСОБА_1 згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зобов`язати Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровській області здійснити перерахунок та ОСОБА_1 щомісячну соціальну державну допомогу до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та частини 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Відповідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов`язаних із соціальними виплатами», який набрав чинності 10.03.2010 року, постанова суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, а у разі її подання - після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: В. Г. Валуєва