Справа № 522/8200/19
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/8200/19
Провадження №2-а/522/641/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого-судді Чернявської Л.М.

За участі секретаря судового засідання Пейкова О.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, інспектора 1 батальйону 4 роти УПП в Вінницькій області капрала поліції Гнідунець Дмитра Вікторовича про скасування постанови серія ЕАВ №1125680 від 05.05.2019 року по справі про адміністративне правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

Позивач 15 травня 2019 року звернувся до суду з позовом до інспектора 1 батальйону 4 роти УПП в Вінницькій області капрала поліції Гнідунець Дмитра Вікторовича про скасування постанови серія ЕАВ №1125680 від 05.05.2019 року по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 05.05.2019р. о 10 годині 17 хв. у с. Якушинці Вінницької області на 375 км траси М12, інспектором капралом поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області Гнідунцем Дмитром Вікторовичем винесено постанову серії ЕАВ№1125680 по справі про адміністративне правопорушення, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за ч. 1 ст. 122 КУпАП у розмірі 255 грн.

Із винесеною постановою позивач не погодився вважаючи, що вона винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Крім цього позивач зазначив, що йому було відмовлено в отримані правової допомоги та не надано доказів правомірності застосування приладу вимірювання швидкості LTІ 20-20 TruCАМ.

Ухвалою суду від 17 травня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження.

Відзив на позов відповідачем не надавався.

Позивач в судове засідання не з?явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги підтримав.

В судове засідання відповідачі повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але причини неявки суду не повідомили.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ч.1 ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 05.05.2019р. о 10 годині 17 хв. у с. Якушинці Вінницької області на 375 км траси М12, інспектором капралом поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області Гнідунцем Д. В. винесено постанову серії ЕАВ №1125680 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на позивача штраф за ч. 1 ст. 122 КУпАП в сумі 255 грн. Проте із даною постановою позивач не згоден, тому звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності зазначено перевищення позивачем швидкості руху на 25 км/год (загальна швидкість 75 км/год) в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45 с. Якушенці.

В оскаржувані постанові зазначено, що швидкість вимірювалась приладом TRUCAM 000303.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 5.45 Розділу 33 ПДР свідчить про "Початок населеного пункту". Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Позивач оспорює те, що він рухався у вказаному населеному пункті з перевищенням встановленої швидкості руху.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку; орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного; правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП га н. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку, єдиним доказом скоєння позивачем правопорушення у спірній постанові вказано, що швидкість вимірювалась приладом TRUCAM 000303.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України у Рішенні N 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року у пунктах 4, 4.1, 4.2 мотивувальної частини Рішення вказав на розповсюдження ряду презумпцій та правових гарантій на усі види юридичної відповідальності, у тому числі й на адміністративну відповідальність. Зокрема прямо вказав у цьому переліку (у п.4 мотивувальної частини Рішення): «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62 Конституції України)». Обвинувачення, не підтверджене належними та допустимим доказами взагалі, має бути визнано таким, що ґрунтується на припущеннях. За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова, винесена відповідачем без надання належних доказів а тому є незаконною.

Крім того закон «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV в ст.17 вказує на те, що «суди мають застосовувати при розгляді справ конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права».

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Відповідно до ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В даному випадку, судом встановлено, що відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про належне виконання відповідачем своїх обов?язків при розгляді справи про адміністративне правопорушення та доказів, які б підтверджували вину позивача в інкримінованому правопорушенні, а тому суд доходить висновку про задоволенні позову ОСОБА_1 повністю.

Керуючись ст.ст. 122 ч.1, 245, 251, 256, 280 КУпАП ст.ст. 77, 242-246, 286, 293 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, інспектора 1 батальйону 4 роти УПП в Вінницькій області капрала поліції Гнідунець Дмитра Вікторовича про скасування постанови серія ЕАВ №1125680 від 05.05.2019 року по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серія ЕАВ №1125680 від 05.05.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, інспектора 1 батальйону 4 роти УПП в Вінницькій області капрала поліції Гнідунець Дмитра Вікторовича про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по ч.1 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до П?ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26 червня 2019 року.

Суддя Чернявська Л.М.

25.06.2019