Справа № 0940/2223/18
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/3794/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Хобор Р. Б., Шевчук С. М.,

за участю секретаря судового засідання Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 року в справі № 0940/2223/18 (головуючий суддя Шумей М. В., м. Івано-Франківськ, повний текст судового рішення складено 17 січня 2019 року) за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення від 03.07.2018 року та картки відмови від 14.06.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Івано-Франківської митниці ДФС про визнання протиправною і скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці ДФС №UA206000/2018/00433 від 14.06.2018, визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці ДФС №UA206000/2018/000418/1 від 03.07.2018, стягнення з Івано-Франківської митниці сплачений судовий збір.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що відповідачем незаконно, всупереч положень митного законодавства України, винесено оскаржувані: картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці ДФС №UA206000/2018/00433 від 14.06.2018, та рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці ДФС № UA206000/2018/000418/1 від 03.07.2018.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позов задоволити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що при ухваленні рішення судом першої інстанції було неправильно, неповно досліджено докази і встановлено обставини у справі та застосовано норми права. Всебічно не з`ясовано та належним чином не оцінено наявні письмові докази у справі, які б давали підстави для задоволення позову. Також, у свою чергу сам представник відповідача не навів перед судом доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача.

Івано-Франківською митницею ДФС подано відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 року залишити без змін. Поряд з цим зазначає, що судом першої інстанції правильно встановленні обставини справи, а оскаржене рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просив таку задовольнити.

Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечив та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що 21.06.2018 представником позивача за договором доручення на надання митно-брокерських послуг декларантом ОСОБА_2 , для здійснення митного оформлення транспортного засобу вживаного автомобіля, марки Mersedes-Benz модель Е-200, номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1991 см3, 2017 року випуску, відповідачу подано в електронній формі митну декларацію за №UA206010/2018/405998 на ввезений транспортний засіб, згідно якої заявлено його митну вартість в розмірі 8000 євро. Митну вартість транспортного засобу визначено за основним методом за ціною договору (вартість операції). В графі 42 митної декларації "ціна товару" зазначено 8000 євро, в графі 45 "коригування" вказано 245230,79 гривень.

До зазначеної митної декларації декларантом долучено: рахунок-фактуру (інвойс) №06/10 від 14.06.2018; декларація про походження товару № 0380 від 14.06.2018; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 18.06.2018 № UA20903/2018/30603; свідоцтво про реєстрацію ТЗ від 19.04.2017 ES 884701; свідоцтво про реєстрацію ТЗ від 16.01.2018 ZBI192859048; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару на декларацію про походження товару № 2655731 від 18.06.2018; паспорт громадянина України НОМЕР_2 105312 від 28.02.2002; копію митної декларації країни відправлення UA 2061010/2018/405998 від 21.06.2018.

Митний орган 21.06.2018, за результатами розгляду поданої уповноваженою особою декларанта митної декларації № UA206010/2018/405998 та доданих до неї документів, відмовив у митному оформленні транспортного засобу за заявленою митною вартістю у зв`язку з тим, що митна вартість товару визначена декларантом за резервним методом методом (ст. 64 Митного кодексу України). Перший метод не застосований у зв`язку з неподанням документів, що підтверджують оплату товару. 2-5 методи визначення митної вартості (ст.ст. 59-63 Митного кодексу України) не застосовано, у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні подібні (аналогічні) товари (ст.ст. 59,60 Митного кодексу України) та даних на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно методів 4 і 5 (ст.ст. 59,60 Митного кодексу України). Відмову у митному оформленні транспортного засобу відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA206000/2018/00433.

У зв`язку з наведеним, відповідач здійснив коригування митної вартості транспортного засобу та виніс оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів за № 206000/2018/000418/1 від 03.07.2018, яким визначив митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 10434 Євро.

Не погодившись із такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та обов`язків.

Не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці ДФС №UA206000/2018/000418/1 від 03.07.2018 позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні даного позову, суд першої інстанції мотивував це тим, що взятий за основу відповідачем експертний висновок експерта Мельниченка І.Д. №114 від 26.06.2018 є таким, що відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, а відтак рішення Івано-Франківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів за №UA206000/2018/000418/1 від 03.07.2018 року є правомірним, а відмова позивачу у митному оформленні № UA206000/2018/00433 від 14.06.2018 ввезеного на митну територію України автомобіля, марки Mersedes-Benz модель E-200 ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1991 см3, 2017 року випуску, за ціною договору є обґрунтованою.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлює основний та другорядні методи визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, частиною 2 якої визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Статтею 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Статтею 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Як встановлено з матеріалів справи, митну вартість імпортованого транспортного засобу, що вказана декларантом у митній декларації за № UA206010/2018/405998, визначено за основним методом, однак до самої митної декларації декларантом подано не всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість ввезеного ним автомобіля, Mersedes-Benz модель E-200, ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1991 см3, 2017 року випуску, за ціною договору.

Апелянтом, на вимогу митного органу, не подано жодних підтверджуючих документів про сплату заявленої митної вартості транспортного засобу, ввезеного на митну територію України.

Відтак, коригування митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу відповідачем проведено, у зв`язку з відсутністю в документах, зазначених в ч. 2 ст. 53 МК України, всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, або підлягає сплаті за ці товари. 2-5 методи визначення митної вартості не застосовані, у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари та даних на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно методів 4 і 5.

Крім цього слід вказати, що згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На виконання вимог вищевказаної статті, відповідачем 21.06.2018 декларанту направлено електронне повідомлення з вимогою про надання додаткових документів, які підтверджують митну вартість: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару, а у разі відсутності таких документів надати експертний висновок про вартість автомобіля підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Однак, вказані платіжні документи апелянтом надані не були, а було надано експертний висновок № 287 від 18.06.2018 про вартість ТЗ, який не був взятий до уваги митним органом у зв`язку із невідповідністю цього висновку вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092.

Невідповідності висновку експерта № 287 Методиці полягали в наступному: відповідно до фото 1,2,3 на сторінці 11 висновку чітко простежується, що автомобіль має аварійні пошкодження, подушки безпеки вистрілені, проте експерт не враховує факт пошкоджень у висновку та ставить коефіцієнт 0; у розділі 1.3 експерт віднімає від вартості 16 %, проте в жодному нормативно-правовому акті не передбачено таке зменшення ціни. У зв`язку із суттєвими недоліками висновку експерта №287, які впливають на числове значення ціни, Івано-Франківська митниця ДФС звернулася з відповідним запитом про проведення експертизи до спеціалізованого підрозділу податкових та митних експертиз ДФС України.

26.06.2018 експертом ОСОБА_3 складено висновок № 114, яким визначено митну вартість транспортного засобу марки Mersedes-Benz модель E-200 ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1991 см3, 2017 року випуску 10434,00 євро.

Отже, митним органом при здійсненні перевірки правильності визначення митної вартості імпортованого транспортного засобу за основним методом ціною договору, дотримано вимоги ч. 2 ст. 53 МК України.

Частиною 3 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (частина 3).

За приписами ст. 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4).

Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Взятий за основу відповідачем експертний висновок експерта Мельниченка І.Д. №114 від 26.06.2018, яким визначено митну вартість транспортного засобу марки Mersedes-Benz модель E-200 ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1991 см3, 2017 року випуску 10434,00 євро - є таким, що відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092.

Враховуючи викладене апеляційний суд прийшов до переконання, що рішення Івано-Франківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів за №UA206000/2018/000418/1 від 03.07.2018 року є правомірним, а відмова позивачу у митному оформленні № UA206000/2018/00433 від 14.06.2018 ввезеного на митну територію України автомобіля, марки Mersedes-Benz модель E-200 ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1991 см3, 2017 року випуску, за ціною договору є обґрунтованою, а відтак позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 року в справі №0940/2223/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. Б. Хобор
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 27.06.2019 року