Справа № 495/11432/18
Суддя: Прийомова О. Ю.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ провадження 2-а/495/4/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

24 червня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Бучка І.В.,

справа № 495/11432/18,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

20 грудня 2018 року з позивач Білгород-Дністровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області звернувся до суду із позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про скасування постанови про накладення штрафу, відповідно до якого просить суд скасувати постанову від 04.12.2018 року ВП №55675824, винесену відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про накладення штрафу на Білгород-Дністровське об`єднане управління ПФУ у розмірі 5100 грн., як таку, що винесена неправомірно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.12.2018 року до Білгород-Дністровського об`єднаного управління ПФУ в Одеській області надійшла постанова від 04.12.2018 року ВП №55675824, винесена головним державним виконавцем відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про накладення штрафу на управління в розмірі 5 100 грн., за не виконання вимог виконавчого листа №2-а- 3162/11, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 05.07.2017 року.

Вищевказану постанову про накладення штрафу управління отримало 11.12.2018 року, що підтверджується штампом на супровідному листі від 04.12.2018 року та копією конверту зі штрих кодовим ідентифікатором.

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови про накладення штрафу відсутнє обґрунтування прийнятого рішення державним виконавцем щодо невиконання боржником судового рішення без поважних причин: в оскаржуваній постанові лише зазначено, що «рішення суду боржником у повному обсязі не виконано, а саме боржником не виплачено нараховані кошти».

Однак, державному виконавцеві було відомі причини, за яких управління не має можливості виконати постанову суду в повному обсязі шляхом виплати управлінням після відкриття виконавчого провадження було повідомлено державного виконавця письмово листом за №1581/03 від 21.02.2018 року.

Однак, з боку управління відсутнє будь-яке невиконане рішення суду без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк.

Стверджує, що управлінням рішення суду в частині проведення перерахунку та нарахування суми доплати пенсії виконано в повному обсязі.

Що стосується виплати вказаних вище доплат, державним бюджетом у 2011 році та в подальшому не передбачало видатків на фінансування пенсійних виплат, що призначені на підставі Закону за рішеннями судів, а тому в управлінні були відсутні фінансові можливості для виплати нарахованої за рішенням суду пенсії.

Виконавши в добровільному порядку рішення суду в частині, яку можливо було виконати та в межах наданих повноважень, підстави накладати штраф на управління відсутні.

Невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Враховуючи вищевикладене, позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, надавши 20.03.2019 року відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні адміністративного позову Білгород-Дністровського управління ПФУ Одеської області з підстав правомірного та винесеного у передбачений законодавством спосіб відповідачем постанови про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду.

Так, вказав, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області з 31.01.2018 року перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-3162/11, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 05.07.2017 року про зобов`язання Білгород-Дністровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 з 01.06.2011 року по 22.07.2011 державної та додаткової пенсії, відповідно до ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру державної пенсії у 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

01.03.2018 року до відділу надійшов лист Білгород-Дністровського об`єднаного управління ПФУ Одеської області, яке є правонаступником Управління Пенсійного фонду у м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі Одеської області, згідно з вказаним листом, перерахунок стягувачу проведено 06.07.2017 року, однак виплату ні. Сума заборгованості складає 9 766,02 грн. Виплата буде здійснена у разі наявності відповідного фінансування.

Так, боржником рішення суду не виконується у повному обсязі та боржник ухиляється від його виконання на підставі чого 04.12.2018 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 5 100 грн.

Стверджує, що рішення суду так і не було виконане повністю, у зв`язку із чим, державним виконавцем дії проведено у відповідності до вимог законодавства.

Відповідно до ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи / у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження/, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що дійсно постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.09.2011 року по справі №2-а-3162/11 зобов`язано Управління пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі перерахувати, нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком за період з 26.02.2012 року по 25.08.2011 року. /а.с. 20-21/

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2013 року по справі №2-а-3162/11 постанову суду першої інстанції було скасовано, ухвалено нову, якою: визнано неправомірною відмову Управління пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі в перерахунку державної та додаткової пенсії ОСОБА_1 у відповідності до ст. ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду чорнобильцю ІІ групи першої категорії; зобов`язано Управління пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровському районі здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 з 01.06.2011 року по 22.07.2011 року державної та додаткової пенсії відповідно до ст. ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру державної пенсії у вісім мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров`ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. /а.с. 22-23/

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області 31.01.2018 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-а-3162/11 від 05.07.2017 року та надано 10-денний термін для самостійного виконання рішення суду.

04.12.2018 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ винесено постанову про накладення штрафу ВП № 55675824. /а.с.19/.

У постанові зазначено, що рішення суду боржником не виконано в повному обсязі, а саме боржником не виплачено нараховані грошові кошти.

Разом з тим, матеріали справи містять лист органу ПФУ до ВПВР УДВС ГТУЮ № 1581/03 від 21.02.2018 року, у якому управлінням зазначається про нарахування ОСОБА_1 суми доплати у загальному розмірі 9 766,02 грн. за період з 01.06.2011 року по 22.07.2011 року та повідомлено, що згідно розпоряджень та протоколу виплати вказана сума нарахована, але не виплачена, проте включена в додаткову відомість №1 від 10.07.2017 року, виплата за якою буде проведена за наявності фінансування державного бюджету України. /л.с.14-16/.

Незважаючи на вищевказане, 04.12.2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн.

Позивач вказує на неправомірність винесеної державним виконавцем постанови від 04.12.2018 року ВП № 55675824 про накладення штрафу, оскільки рішення ним виконано в межах наданих ним повноважень та у частині, якій можливо було провести виконання, примусового виконання не відбулось, частина рішення щодо виплати пенсії не може бути виконана з поважних підстав.

Згідно із ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Згідно зі ст. 1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VІІІ).

Згідно ст. 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 26 Закону №1404-VІІІ, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VІІІ, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, з аналізу вказаних норм слідує, що Законом №1404-VІІІ встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління ПФУ від 30 квітня 2002 року № 8-2 (далі - Положення), управління ПФУ у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - Управління) є органами ПФУ, підпорядкованими відповідно головним управлінням ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів ПФУ.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2.1 та підпункту 2 пункту 2.2 Положення основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Згідно з приписами статті 63 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Судом встановлено, що на час винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу від 04.12.2018 року, рішення суду щодо зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії було виконано позивачем частково, зокрема здійснено нарахування доплат пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.06.2011 року по 22.07.2011 року, про що листом було повідомлено ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області з разом наданим протоколом від 06.07.2017 року, де уточнені суми доплат.

В частині виплати рішення суду не виконувалось у зв`язку із відсутністю фінансування з державного бюджету України.

Такі підстави не виконання рішення суду є поважними, оскільки грошові кошти у вигляді нарахованих доплат пенсії, яка належить ОСОБА_1 , не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Тож, невиконання судового рішення управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення. Накладення штрафу у такому випадку не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 30.06.2015 по справі №21-1044а15, від 20.10.2015 у справі №21-2630а15, від 02.02.2016 21-5118а15, а також у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а.

Враховуючи усе вищевикладене, на основі повно та всебічно досліджених доказів, у сенсі розуміння вимог чинного законодавства та із застосуванням правових висновків ВСУ, слід дійти висновку про повне фактичне виконання вимог виконавчого листа № 2а-3162/11 від 05.07.2017 року не могло бути виконане Білгород-Дністровським об`єднаним управлінням ПФУ Одеської області з поважних причин.

Державний виконавець не перевірив достатності правових підстав для винесення оскаржуваної постанови від 04.12.2018 року про накладення штрафу, не дослідив повідомлених йому у листах органу ПФУ відсутності фінансової спроможності позивача для можливості повного виконання рішення суду, не перевірив обставин, що об`єктивно ускладнювали виконання рішення суду, не встановив, що накладення штрафу у такому випадку не захищає право особи на отримання бюджетних коштів, а тому винесена ним постанова від 04.12.2018 року про накладення штрафу на Білгород-Дністровське об`єднане УПФУ Одеської області підлягає скасуванню, як така, що винесена неправомірно, а отже позовні вимоги є обґрунтованими, доведеним та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь- які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1,2 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч вказаних вище норм чинного законодавства, відповідачем не наведено жодного належного та об`єктивного доказу правомірності винесення ним оскаржуваної постанови від 04.12.2018 року про стягнення штрафу.

Враховуючи усе вищевикладене, адміністративний позов Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови про накладення штрафу, слід задовольнити, та як наслідок постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 04.12.2018 року ВП № 55675824 про накладення штрафу на Білгород-Дністровське об`єднане управління ПФУ у розмірі 5 100 грн. скасувати, як таку, що винесена неправомірно.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 5, 26, 27, 75 Закону «Про виконавче провадження, ст. ст. 23, 116 Бюджетного кодексу України, ст. ст. 2, 5, 12, 14, 25, 77, 122, 139, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИ В:

Адміністративний позов Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови про накладення штрафу, постанови про стягнення виконавчого збору - задовольнити.

Постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 04 грудня 2018 року ВП № 55675824 про накладення штрафу на Білгород-Дністровське об`єднане управління ПФУ у розмірі 5 100 грн. скасувати, як таку, що винесена неправомірно.

Апеляційна скарга на рішення суду у відповідності до ст. 295 КАС України подається протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач Білгород-Дністровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області, адреса: вул. Єврейська, 28, м. Білгород-Дністровський Одеської області, .

Відповідач: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, адреса: площа Б.Дерев`янка, 1, м. Одеса, 65072.

Суддя: