Справа № 160/2086/19
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року Справа № 160/2086/19
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа - Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» про визнання протиправним та скасування наказу,-
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі відповідач), третя особа - Первинна професійна спілка «Правозахисники країни», у якому позивач просить суд визнати незаконним та скасувати наказ № 360 від 29 січня 2019 року Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області України про притягнення до дисциплінарної відповідальності дільничного офіцера поліції сектору превенції Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Білоуса Володимира Анатолійовича.
В обґрунтування позову зазначено, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є протипраним, оскільки, в діях позивача був відсутній склад дисциплінарного правопорушення, а також був порушений порядок накладення дисциплінарного стягнення.
15.03.2019р.ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху через невідповідність вимогам ст.ст.160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.
У зв`язку з виправленням позивачем вказаних в ухвалі суду від 15.03.2019 р.недоліків позовної заяви, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 р. відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання письмового відзиву на позовну заяву та всіх документів, що підтверджують заперечення проти позову та витребувано у відповідача додаткові докази.
26.04.2019р.на виконання вимог ухвали суду 09.04.2019 р. на адресу суду надійшли витребувані судом додаткові докази та відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити та зазначив, що оскаржуваний наказ є законним, оскільки позивач безпідставно відмовившись від проходження стажування не виконав чинний наказ керівництва ГУНП від 30.11.2018р. № 5084, чим порушив службову дисципліну, що повністю підтверджується матеріалами службового розслідування.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить службу на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції та має звання лейтенанта поліції.
Відповідно до вимог Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, затвердженого наказом МВС України № 1625 від 24.12.2015 р., на виконання листа Національної поліції України № 1053/01/12-2018 від 26.01.2018 р., начальником ГУНП в Дніпропетровській області видано наказ № 5084 від 30.11.2018 р. «Про направлення поліцейських ГУНП для проходження стажування до ГУНП в Луганській та Донецькій областях», відповідно до якого старшого лейтенанта поліції Білоуса В.А., дільничого офіцера поліції сектору превенції Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції з 07.12.2018р. по 07.03.2019р. направлено для проходження стажування до Головного управління Національної поліції в Донецькій області з табельною вогнепальною зброєю.
У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від ознайомлення під підпис з наказом № 5084 від 30.11.2018 р., старшим інспектором СКЗ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції Пащенко Т.І. складено акт № 6165 від 30.11.2018р.
27.12.2018р. начальником Дніпровського ВП ГУНП полковником поліції Кабаненком О.М. на імя начальника ГУНП в Дніпропетровській області подано рапорт, з якого вбачається, що окремі поліцейські ГУНП, в тому числі старший лейтенант поліції Білоус В.А, дільничний офіцер поліції сектору превенції не прибув 07.12.2018р. до ГУНП для проведення стройового огляду та подальшого відправлення на стажування.
Крім того, відповідно до вищезазначеного рапорту зазначено, що 14.12.2018р. Білоус ОСОБА_2 прибув до керівництва Шевченківського відділення поліції, де йому теж було запропоновано негайно вибути на стажування до Донецької області, однак позивач відмовився від стажування, про що письмово повідомив рапортом від 14.12.2018р. № 45.7/2-6408.
У своєму рапорті позивач зазначив, що у зв`язку з сімейними обставинами, а саме важкою хворобою батька (серцево-судинна недостатність), який постійно потребує догляду, позивач не має можливості проходити стажування в Донецькій та Луганській областях.
Відповідно до наказу начальника ГУНП в Дніпропетровській області № 78 від 09.01.2019 р. призначено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ГУНП.
Опитаний в рамках службового розслідування ОСОБА_1 пояснив, що не прибув до ГУНП 07.12.2018р. для подальшого відправлення на стажування до Донецької області, так як перебував у відпустці у період з 03.12.2018р. по 12.12.2018р. Крім того, у поясненнях зазначив, що не підлягає проходженню стажування згідно з наказом № 1625 від 24.12.2015р. та Указом Президента України «Про введення воєнного стану на території України», а також не має можливості вибути на стажування, так як має хворого батька, який потребує догляду.
За результатами проведеного службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ГУНП, комісією ГУНП складено висновок від 29.01.2019 р., яким запропоновано факти вчинення дисциплінарних проступків вважати такими, що знайшли свої об`єктивні підтвердження в діях окремих поліцейських Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП та за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пункту 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», та наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 30.11.2018р. № 5084 «Про направлення поліцейських до ГУНП в Донецькій та Луганській областях», що виразилося у неприбутті до ГУНП в Донецькій області для проходження стажування, запропоновано застосувати до дільничного офіцера поліції сектору превенції Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції Білоуса Володимира Анатолійовича дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.
На підставі висновків службового розслідування, наказом ГУНП в Дніпропетровській області № 360 від 29.01.2019 р. за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пункту 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», та наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 30.11.2018р. № 5084 «Про направлення поліцейських до ГУНП в Донецькій та Луганській областях», що виразилося у неприбутті до ГУНП в Донецькій області для проходження стажування, застосовано до дільничного офіцера поліції сектору превенції Шевченківського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції Білоуса В.А. дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.
Позивач вважає наказ від № 360 від 29.01.2019 р. протиправним, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Відповідно до статті 17 Закону № 580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Стаття 18 Закону № 580-VIII визначає основні обовязки поліцейського. Зокрема, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді (пункти 1, 2, 6 частини першої).
Відповідно до пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1179 від 09.11.2016 р., поліцейський під час виконання службових обов`язків, зокрема, повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Згідно з ст.19 Закону № 580-VIII визначено види відповідальності поліцейських. Так, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут), що затверджується законом.
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.
Приписами статті 4 Дисциплінарного статуту, передбачено, що наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.
Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.
Згідно з ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до п.4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018р. №893, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до частини першої статті 72 Закону № 580-VIII, професійне навчання поліцейських складається з:1) первинної професійної підготовки;2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання;3) післядипломної освіти;4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.
Стаття 75 Закону № 580-VIII визначає, що післядипломна освіта поліцейських здійснюється на загальних засадах, визначених Законом України «Про вищу освіту», з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, і складається з:1) спеціалізації;2) перепідготовки;3) підвищення кваліфікації;4) стажування.
Порядок організації післядипломної освіти поліцейських установлює Міністерство внутрішніх справ України з урахуванням положень цього та інших законів (частина сьома).
Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1625 від 24.12.2015 р. затверджено Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції (далі - Положення № 1625). Це Положення визначає організаційно-правові засади організації післядипломної освіти працівників Національної поліції України, що проходять службу (працюють) на посадах, які за класифікацією професій належать до категорій керівників, професіоналів, фахівців та робітничих кадрів (далі - працівники поліції).
Розділ ІІІ Положення № 1625 визначає такі види післядипломної освіти: спеціалізація - складова спеціальності, що передбачає профільну спеціалізовану освітньо-професійну чи освітньо-наукову програму підготовки працівників поліції; перепідготовка - професійне навчання, спрямоване на оволодіння працівниками поліції іншою професією; підвищення кваліфікації - підвищення рівня готовності працівника поліції до виконання її професійних завдань та обовязків або набуття особою здатності виконувати додаткові завдання та обовязки шляхом набуття нових знань і вмінь у межах професійної діяльності або галузі знань; стажування - набуття працівником поліції досвіду виконання завдань і обовязків певної професійної діяльності або галузі знань.
Порядок проходження стажування регламентовано у розділі ІХ Положення № 1625.
Стажування працівників поліції здійснюється з метою формування і закріплення на практиці професійних знань, умінь, навичок і компетенцій, здобутих у результаті теоретичної підготовки.
Стажування проводиться за місцем служби (роботи) або в інших органах і підрозділах поліції, науково-дослідних установах, підприємствах, установах, організаціях, що належать до сфери управління поліції, НЗ НП, на базі інших центральних органів виконавчої влади, навчальних закладів, а також за кордоном, на займаних посадах або на посадах, на які працівників поліції передбачається згодом призначити (пункт 5).
Особи, які проходять стажування, зобовязані: своєчасно прибути до місця стажування; сумлінно та у відповідні строки виконувати зазначені в плані заходи; брати участь у нарадах, які проводяться за місцем стажування; вести облік проведеної роботи в щоденнику згідно з планом стажування; після закінчення строку стажування підготувати звіт та подати його на затвердження керівникові, на якого покладено організацію стажування (пункт 10).
З матеріалів справи вбачається, що підставою для видання оскаржуваного наказу про накладення на позивача дисциплінарного стягнення став висновок службового розслідування, за результатами якого встановлено, що позивач без поважних причин не прибув до ГУНП у Донецькій області для проходження стажування.
Разом з тим, службовим розслідуванням встановлено, що старшому лейтенанту поліції Білоусу В.А. наказом ГУНП від 03.12.2018р. № 335 о/с відповідно до ст. 15 Закону України «Про відпустки» та його рапорту було надано додаткову оплачувану відпустку, у зв`язку з навчанням на період з 03.12.2018р. до 12.12.2018р.
У зв`язку з чим, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що неприбуття поліцейського Білоуса В.А. 07.12.2018р. до ГУНП для подальшого відправлення на стажування, є об`єктивним та вважається поважним.
Проте, як встановлено службовим розслідуванням 14.12.2018р. позивач після відпустки прибув до керівництва Шевченківського відділення поліції, де йому було запропоновано негайно вибути на стажування до Донецької області, однак позивач відмовився від стажування, про що письмово повідомив у своєму рапорті.
Суд звертає увагу, що відповідно до змісту рапорту від 14.12.2018р., позивач доповідає начальнику Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області полковнику поліції Ткаченко М.І. про те, що він не підпадає під перелік осіб, які не мають проходити стажування, у зв`язку з сімейними обставинами, а саме важкою хворобою батька, який потребує постійного догляду, проте, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження даної обставини.
Таким чином, суд вважає, що позивач без поважних причин не прибув до ГУНП в Донецькій області для проходження стажування, чим порушив службову дисципліну.
Що стосується тверджень позивача щодо безпідставного незалучення Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до участі у проведенні службового розслідування, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.90 Закону України «Про Національну поліцію» контроль іа діяльністю поліції може здійснюватися у формі залучення представників громадськості до спільного розгляду скарг на дії чи бездіяльність поліцейських та до перевірки інформації про належне виконання покладених на них обов`язків відповідно до законів та інших нормативно-правових актів України.
Суд вважає, що проведення службового розслідування в даному випадку не є розглядом скарг на дії поліцейських, а також не є перевіркою інформації стосовно неналежного виконання службових обов`язків поліцейським, а отже, у відповідача відсутні були підстави для залучення до проведення службового розслідування професійної спілки «Правозахисники країни».
Також, у своєму позові позивач зазначив, що він не заперечує проти проходження стажування, але у разі якщо відрядження на стажування до іншої місцевості буде оформлено належним чином та будуть створені належні умови для проходження стажування, проте, суд вважає, що зазначені твердження позивача суперечать його діям щодо категоричної відмови в проходженні стажування у вигляді рапорту від 14.12.2018р., а також відмови від ознайомлення з наказом від 30.11.2018р. № 5084, про що складено акт № 6165 від 30.11.2018р.
Таким чином, твердження позивача щодо непроведення інструктажу та невидання посвідчення про відрядження є необгрунтованим, оскільки позивач відмовився від проходження стажування взагалі.
Відповідно до Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018р. №893, цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Суд зазначає, що вищезазначеним Порядком не встановлено обов`язку органу поліції, який проводить службове розслідування, ознайомлювати поліцейського з наказом про призначення службового розслідування.
Крім того, в матеріалах справи містяться письмові пояснення позивача, які були надані позивачем 21.01.2019р. під час проведення службового розслідування.
Таким чином, твердження позивача про те, що висновок службового розслідування було затверджено без його письмових пояснень в рамках проведеного службового розслідування та щодо неповідомлення його про початок проведення службового розслідування, суд вважає необґрунтованими.
Що стосується тверджень позивача щодо відсутності підстав для оголошення такого дисциплінарного стягнення як сувора догана, а не іншого, більш легкого виду дисциплінарного стягнення, суд зазначає наступне.
Статтею 13 Дисциплінарного статуту, визначено види дисциплінарних стягнень до поліцейських, а саме: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.
Відповідно до ст. 19 Дисциплінарного статуту, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються, зокрема, відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень.
Як вбачається з висновку про результати службового розслідування від 29.01.2019р., позивач повторно порушує вимоги наказів начальника ГУНП «Про направлення поліцейських для проходження стажування до ГУНП в Донецькій та Луганській областях», що виразилося у не виконанні позивачем наказу ГУНП від 29.05.2018р. № 2431 та не прибутті до ГУНП для проведення стройового огляду та подальшого відправлення для стажування в Донецькій області без поважних причин. Внаслідок чого за вказаним фактом ГУНП було проведено службове розслідування за результатами якого наказом Головного управління від 23.07.2018р. №3228 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було попереджено про неповну посадову відповідність, однак згідно наказу ГУНП від 08.10.2018р. № 278 о/с відповідно до ст.ст. 13, 23 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення було знято. Даний факт позивачем не заперечувався.
Відповідно до Дисциплінарного статуту, поліцейський зобов`язаний безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону. Поліцейському забороняється виконувати злочинний або явно незаконний наказ. У разі одержання наказу, що суперечить закону, підлеглий не повинен виконувати його, про що зобов`язаний невідкладно в письмовій формі доповісти керівнику, який віддав (видав) наказ, та своєму безпосередньому керівникові, а в разі наполягання на його виконанні - письмово повідомити про це прямому керівнику.
Судом встановлено, що позивачем наказ ГУНП у Дніпропетровській області «Про направлення поліцейських ГУНП для проходження стажування до ГУНП в Донецькій та Луганській областях», виконано не було. Між тим, доказів звернення позивача до керівництва ГУНП в Дніпропетровській області щодо протиправності даного наказу або письмового інформування старшого прямого начальника з цього питання, до суду надано не було.
Таким чином, суд вважає, що позивач безпідставно ухилявся від виконання наказу про направлення на стажування чим допустив порушення службової дисципліни під час виконання своїх службових обовязків, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани, відповідач врахував суть діяння, обставини його скоєння та характеристику позивача за попередній період служби, а тому, оскаржуваний наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності прийнятий відповідачем у межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законом.
За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідачем надано належні докази в обгрунтування правомірності застосуванням дисциплінарного стягнення стосовно позивача.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржуваний наказ прийнято з врахуванням всіх обставин, що мають значення для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з чим, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 10.06.2019р. Помічник судді З оригіналом згідно Помічник судді М.В. Дєєв І.В Калита І.В. Калита