Справа № 766/15711/18
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 р. м.ОдесаСправа № 766/15711/18

Головуючий в 1 інстанції: Ус О.В. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Херсон в порядку письмового провадження 23 квітня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів: Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 квітня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кречуняка Владислава Володимировича, за участі третьої особи - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання противоправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги інспектору 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції Кречунякі Владиславу Володимировичу про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 518745 від 05 серпня 2018 року.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23 квітня 2019 року задоволено адміністративний позов.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що поліцейськими належними чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме виїзду автомобіля на смугу проїзної частини, напрямок руху якої може змінюватися на протилежний при вимкнених сигналах реверсивного світлофора.

При цьому, апелянтом зазначено, що позивачем належним чином не спростовано факту вчинення спірного правопорушення, а тому судом першої інстанції помилково задоволено позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 серпня 2018 року поліцейськими виявлено факт здійснення позивачем, який керував автомобілем MERCEDES-BENZ, виїзду та руху по смузі реверсивного руху при вимкнених сигналах реверсивного світлофору, що є порушенням ПДР України.

Внаслідок чого, інспектором 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Кречуняк В.В., після розгляду справи про адміністративне правопорушення, за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 518745 від 05 серпня 2018 року.

Не погоджуючись з отриманою постановою про накладення адміністративного стягнення позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як суб`єктом владних повноважень належним чином не доведено факту вчинення позивачем спірного правопорушення, з чим частково не погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух», порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, вони встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 8.7.4 ПДР України, для регулювання руху транспортних засобів на вулицях, дорогах або по смугах проїзної частини, напрямок руху на яких може змінюватися на протилежний, застосовуються реверсивні світлофори з червоним X-подібним сигналом і зеленим сигналом у вигляді стрілки, спрямованої вниз. Ці сигнали забороняють або дозволяють рух по смузі, над якою вони розташовані.

Основні сигнали реверсивного світлофора можуть бути доповнені жовтим сигналом у вигляді стрілки, нахиленої по діагоналі вниз праворуч, увімкнення якого забороняє рух по смузі, позначеній з обох боків дорожньою розміткою 1.9, і інформує про зміну сигналу реверсивного світлофора та необхідність перестроювання на смугу руху праворуч.

При вимкнених сигналах реверсивного світлофора, що розташований над смугою, позначеною з обох боків дорожньою розміткою 1.9, в`їзд на цю смугу заборонено.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, а саме за наслідком встановлення факту здійснення останнім виїзду та руху по смузі проїзної частини, напрямок руху якої може змінюватися на протилежний, при вимкнених сигналах реверсивного світлофора.

В даному випадку, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає, що при вимкнених сигналах реверсивного світлофора, який розташований над смугою для реверсивного руху, в`їзд на цю смугу заборонено.

При цьому, у поданій позивачем позовній заяві зазначено, що ним здійснено виїзд на смугу для реверсивного руху автомобілів.

Крім того, позивачем зазначено, що на момент здійснення ним виїзду на відповідну смугу не було жодних сигналів реверсивного світлофора.

Внаслідок чого, аналізуючи викладені позивачем обставини вчинення ним спірного правопорушення, а також вимоги ПДР України, колегія суддів вважає, що позивачем фактично підтверджено факт вчинення відповідного правопорушення, відповідальність за яке передбачена 2 ст. 122 КУпАП.

В свою чергу, оскаржуючи спірну постанову у справі про адміністративне правопорушення позивачем зазначено, що поліцейськими не зафіксовано належними доказами факт вчинення ним спірного правопорушення, а також порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Між тим, колегія суддів вважає, що оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, не заперечуючи при цьому сам факт його вчинення, посилаючись на відсутність доказів його вчинення у суб`єкта владних повноважень, свідчить про бажання особи уникнути адміністративної відповідальності за формальних підстав.

Крім того, колегія суддів вважає, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу, а саме безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу (постанови) про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення зафіксовані постановою про накладення адміністративного стягнення та підтверджені відповідними поясненнями суб`єкта владних повноважень.

При цьому, зазначені позивачем порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення не підтверджені належними доказами, зокрема, позивачем не надано жодного доказу щодо того, що він дійсно намагався скористатися послугами адвоката та вчиняв з цією метою певні дії.

Тому, колегія суддів вважає, що за наслідком виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейським правомірно винесено оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 квітня 2019 року - скасувати, прийнявши у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кречуняка Владислава Володимировича, за участі третьої особи - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання противоправним та скасування рішення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Ю.М. Градовський

А.В. Крусян