Справа № 420/1065/19
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1065/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Попова М.М. (за ордером), представника відповідача Стойкової О.І. (за довіреністю), представники третіх осіб - не з`явилися, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне підприємство "Національні інформаційні системи", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Нотаріальна Палата України, про визнання протиправними та скасування наказів, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Державне підприємство "Національні інформаційні системи", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Нотаріальна Палата України, в якому позивач відповідно до заяви про зміну предмету позову від 10.04.2019 року просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 06.11.2018 року №3958/7 "Про проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань";

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 17.12.2018 року №4615/7 "Про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1";

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 22.01.2019 року №181/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. Свою діяльність вона здійснює на підставі свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю №7326.

Позивач вказала, що наказом Міністерства юстиції України від 06.11.2018 р. №3958/7 "Про проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" був затверджений перелік державних реєстраторів та суб`єктів державної реєстрації, щодо яких проводиться моніторинг реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. До цього переліку була включена приватний нотаріус ОСОБА_1, яка відповідно до закону є державним реєстратором. 17.12.2018 року Міністерством юстиції України був виданий наказ №4615/7 "Про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1", яким, зокрема, була утворена Комісія для проведення камеральної перевірки. За результатами проведеної камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1. 29.12.2018 року комісією була складена довідка. Цією довідкою Міністерству юстиції України було запропоновано тимчасово заблокувати доступ державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 14 днів.

Позивач зазначила, що 22.01.2019 р. Міністерство юстиції України видало наказ №181/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора-приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", яким було наказано: тимчасово заблокувати доступу державного реєстратора-приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 14 (чотирнадцять) днів; виконання пункту 1 наказу покласти на Державне підприємство "Національні інформаційні системи".

Позивач вказала, що будь-яких інших приписів та наказів щодо вжиття до неї інших заходів, так само як і встановлення певних умов для відновлення їй доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказаний наказ не містив.

Позивач зазначила, що 14-денний строк блокування їй доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно закінчився 05.02.2019 року.

06.02.2019 року доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно розблокований не був.

Зважаючи на це, 08.02.2019 року позивач надіслала листи до Міністерства юстиції Україна та до Державного підприємства "Національні інформаційні системи", в яких просила невідкладно відновити їй доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позивач зазначила, що зі змісту оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України від 22.01.2019 року №181/5, вбачається, що у ньому вказується лише про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 14 днів. При цьому, в наказі відсутній виклад конкретних порушень порядку державної реєстрації прав, та мотивації/обґрунтування прийняття рішення про застосування тимчасового блокування доступу до реєстру.

Також позивач зазначила, що наказ Міністерства юстиції України від 22.01.2019 року №181/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" став результатом двох інших наказів, а саме: наказу Міністерства юстиції України від 06.11.2018 року №3958/7 "Про проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" та наказу Міністерства юстиції України від 17.12.2018 року №4615/7 "Про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1", вони нерозривно пов`язані між собою, а тому їх також належить скасувати. При цьому протиправність наказу №3958/17 від 06.11.2018 року позивач обґрунтувала тим, що вона не підпадала під жоден з критеріїв, за яким здійснюється моніторинг реєстраційних дій, що визначені пунктом 4 Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого Постановою КМУ від 21.12.2016 року №990. А якщо протиправним було проведення моніторингу, то були відсутні підстави для призначення відповідачем камеральної перевірки наказом №4615/7 від 17.12.2018 року.

Ухвалою від 25.02.2019 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Ухвалою від 27.02.2019 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче засідання на 21.03.2019 року на 12:00 год.

Підготовче засідання 21.03.2019 року відкладено на 29.03.2019 року на 10:00 год. у зв`язку з тим, що головуючий суддя по справі приймав участь у колегіальному розгляді виборчої справи.

У підготовчому засідання 29.03.2019 року оголошено перерву до 11.04.2019 року до 15:30 год. з метою дотримання процесуальних прав учасників справи на подання решти заяв по справі.

У підготовчому засіданні 11.04.2019 року суд прийняв до провадження заяву позивача про зміну предмету позову та встановив відповідачу 15-денний строк на подання відзиву на позов, позивачу - 5-денний строк на подання відповіді на відзив, відповідачу - 5-денний строк для подання заперечень на відповідь на відзив, третім особам - 5-денний строк для подання пояснень щодо позову або відзиву, з дня отримання позову або відзиву відповідно, з доказами надіслання або вручення іншим учасникам справи.

Ухвалою від 11.04.2019 року суд задовольнив заяву позивача про забезпечення позову.

Ухвалою від 11.04.2019 року суд продовжив строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та оголосив перерву у підготовчому засіданні до 13 травня 2019 року до 15.30 год.

Ухвалою від 22.05.2019 року суд витребував від Міністерства юстиції України та від Державного підприємства "Національні інформаційні системи" докази.

Ухвалою від 22.05.2019 року суд закрив підготовче провадження і призначив справу до судового розгляду по суті на 29 травня 2019 року о 10 год. 00 хв.

У судовому засіданні 29.05.2019 року оголошено перерву до 11.06.2019 року до 14:00 год. у зв`язку з тим, що відповідачем не надано докази, витребувані ухвалою від 22.05.2019 року.

У судовому засіданні 11.06.2019 року оголошено перерву до 18.06.2019 року до 14:00 год. для отримання судом доказів, які, як зазначив представник ДП «НАІС», були у встановлений судом строк надіслані поштою на адресу суду.

У судове засідання, призначене на 18 червня 2019 року о 14:00 год., з`явилися позивач, представник позивача та представник відповідача.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Нотаріальна палата України про причини неявки представника суд не повідомила. ДП «Національні інформаційні системи» подавало неодноразово клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Витребувані від ДП «Національні інформаційні системи» докази, строк подання яких сплинув 03.06.2019 року, до початку судового засідання 18.06.2019 року не надійшли. Тому суд ухвалив про розгляд справи за відсутності третіх осіб та на підставі тих доказів, що наявні в матеріалах справи.

Під час судового розгляду справи позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, вважав його необґрунтованим. Представник відповідача зазначив, що згідно зі статтею 371 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 року №990, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 17.12.2018 року №4615/7 «Про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1» було проведено перевірку дотримання законодавства щодо проведення реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором - приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1. При перевірці реєстраційних дій приватного нотаріуса ОСОБА_1. виявлені порушення вимог законодавства у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно. За результатами перевірки комісією складено довідку, на підставі якої видано наказ від 22.01.2019 року №181/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». Оскільки комісією виявлено порушення, що стосувались порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, до позивача було застосовано вид відповідальності, передбачений за порушення такого характеру, а саме: тимчасове блокування доступу до Державного реєстру прав.

Представник відповідача вказав, що міру покарання позивача було встановлено пропорційно до виявлених порушень, оскільки застосовано найменш сувору міру покарання з тих, що передбачені Законом.

Представник відповідача зазначив, що прийняття рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав, оформленого у вигляді наказу, є саме дискреційним повноваженням Мін`юсту.

В тексті наказу зазначено підставу його прийняття - довідку від 29.12.2018 року за результатами камеральної перевірки у Державному реєстрі прав, що виключає необхідність повторного опису виявлених порушень в тексті самого наказу.

Представник відповідача вважав, що Мін`юстом було прийняте вмотивоване рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.

Також представник відповідача зазначив, що у ході камеральної перевірки встановлено порушення вимог статей 10, 18, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів 12, 18 Порядку №1127, пунктів 12, 13 Порядку №1141 приватним нотаріусом ОСОБА_1. під час розгляду заяв за №№ 23535036, 23659784, 23850078, 23369251, 21129743, 21129885, 21129910, 21129835, оскільки рішення за результатом розгляду заяв прийнято без пошуку заяв у базі даних Державного реєстру прав (не встановлено черговості розгляду заяв); без пошуку відомостей у Державному реєстрі прав, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек та Реєстрі прав власності на нерухоме майно (відсутні сформовані пошуки відомостей у Державному реєстрі прав).

Крім того, приватним нотаріусом ОСОБА_1. за заявами №№ 21129743, 21129835, 21129885, 21129910, 29588896, 23876034, 23876809, 24402027, 23369251, 23535036, 23659784 не сформовано витяги з Державного реєстру прав, що є порушенням вимог статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункту 22 Порядку №1127, пункту 35 Порядку №1141.

18.03.2019 року від третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державного підприємства "Національні інформаційні системи" надійшли письмові пояснення щодо позову, в яких третя особа зазначила, що основною метою діяльності ДП «Національні інформаційні системи» є технічне, технологічне забезпечення створення та супроводження програмного забезпечення ведення автоматизованих систем Єдиних та Державних реєстрів, що створюються відповідно до наказів Міністерства юстиції України, а також інших електронних баз даних, що створюються відповідно до законодавства України, надання доступу фізичним та юридичним особам до автоматизованих систем Єдиних та Державних реєстрів, забезпечення збереження та захисту даних, що містяться в автоматизованих системах Єдиних та Державних реєстрів.

ДП «Національні інформаційні системи» було тимчасово заблоковано доступ приватному нотаріусу ОСОБА_1. на підставі наказу Мін`юсту від 22.01.2019 року №181/5 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, строком на 14 днів.

Третя особа вказала, що наказ Мін`юсту від 22.01.2019 року №181/5, на підставі якого підприємством було здійснено тимчасове блокування доступу позивачу до відповідного реєстру, не визначає процедуру відновлення такого доступу. При відновленні доступу до Реєстрів нотаріусам та державним реєстраторам, після його тимчасового блокування, ДП «НАІС» керується відповідними нормативно-правовими актами та нормами вищезазначеного Порядку в редакції, яка діє станом на момент виникнення такої події (факту), як відновлення доступу.

Третя особа зазначила, що позиція Підприємства цілком узгоджується із позицією Міністерства юстиції України, висловленою в офіційному роз`яснені, розміщеному 25.01.2019 року на офіційному сайті Міністерства юстиції України, згідно з якою дія постанови Кабінету Міністрів України від 24.10.2018 року №860 «Про реалізацію експериментального проекту у сферах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та Порядку (зі змінами, внесеними наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2018 № 4146/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.12.2018 № 1518/32970) поширюється на користувачів (у тому числі нотаріусів), щодо яких приймалось рішення про тимчасове блокування доступу до реєстрів, у разі якщо відновлення доступу здійснюється після 01.01.2019 року.

ДП «Національні інформаційні системи» при здійсненні тимчасового блокування доступу до Державного реєстру прав приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 керувалось чинним законодавством України та відповідним рішенням Міністерства юстиції України, а саме: наказом Міністерства юстиції України 22.01.2019 року №181/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Третя особа зазначила, що у Підприємства відсутні правові підстави для відновлення позивачу доступу до Державного реєстру прав без надання сертифіката про підтвердження професійної компетенції у відповідній сфері державної реєстрації, передбаченого положеннями порядку реалізації експериментального проекту з організації визначення професійної компетентності осіб, які мають намір здійснювати функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та/або державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2018 року №860.

20.05.2019 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Нотаріальна Палата України подала письмові пояснення, в яких зазначила, що підтримує позовні вимоги позивача. Третя особа вказала, що не погоджується з твердженнями відповідача у відзиві, про те, що здійснення дискреційних повноважень Мін`юстом не потребує обґрунтування (мотивування) прийнятих ним рішень у самому наказі. Третя особа зазначила, що рішення Мін`юсту має містити обґрунтування, а саме як підстави його прийняття (наявність виявлених порушень), так і вмотивування застосування конкретних санкцій (зокрема, підстав анулювання або блокування доступу до реєстрів, строку блокування (чому саме на такий строк) чи застосування інших санкцій).

Третя особа зазначила, що тимчасове блокування доступу до державних реєстрів фактично робить неможливим здійснення нотаріусом своєї професійної діяльність протягом дії санкції, чим порушуються не тільки права нотаріуса, але й осіб, які звертаються до неї за вчиненням нотаріальних дій.

Запроваджена Мін`юстом процедура підтвердження професійної компетентності державних реєстраторів, в тому числі нотаріусів, яким було тимчасово заблоковано доступ до реєстрів, передбачена наказом від 29 грудня 2018 року №4146/5, оскарженого Нотаріальною Палатою України до суду, перешкоджає можливості позивачеві здійснювати реєстраційну діяльність після закінчення строку блокування, що фактично призводить до неможливості провадження нотаріальної діяльності. Це пояснюється тим фактом, що без доступу до реєстру нерухомого майна у нотаріуса немає можливості здійснювати жодної нотаріальної дії, яка стосується такого майна (посвідчення правочинів, видачу свідоцтв про спадщину тощо).

У судовому засіданні 11.06.2019 року представники третіх осіб підтримали подані до суду письмові пояснення та просили їх врахувати при ухваленні рішення.

Заслухавши вступне слово позивача, представника позивача та представника відповідача, представників третіх осіб, допитавши свідка ОСОБА_5 , дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Позивач - ОСОБА_1 , є приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, яка здійснює приватну нотаріальну діяльність на підставі Свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю №7326 від 30.04.2009 року, виданого Міністерством юстиції України (а.с. 13, т. 1).

06.11.2018 року Міністерством юстиції України прийнято наказ №3958/7 "Про проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиного державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", яким наказано: затвердити перелік державних реєстраторів та суб`єктів державної реєстрації, щодо яких проводиться моніторинг реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що додається; затвердити перелік державних реєстраторів та суб`єктів державної реєстрації, щодо яких проводиться моніторинг реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що додається; провести моніторинг реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з дати набрання чинності цим наказом у термін до 14 грудня 2018 року (а.с. 14-18, т. 1).

За результатами проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1, головним спеціалістом відділу контролю у сферах державної реєстрації Управління акредитації, контролю та моніторингу суб`єктів державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату складено Акт від 04.12.2018 року, відповідно до якого встановлено порушення приватним нотаріусом ОСОБА_1. вимог ст.ст. 10, 18, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 12, 18 Порядку №1127, п. 12, 13 Порядку №1141 під час розгляду заяв №№ 23535036, 23659784, 23850078, 23368928, 233692510, 21129743, 21129885, 21129910, оскільки рішення за результатом розгляду заяв прийнято без пошуку заяв у базі даних Державного реєстру прав (не встановлено черговості розгляду заяв); без пошуку відомостей у Державному реєстрі прав, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек та Реєстрі прав власності на нерухоме майно (відсутні сформовані пошуки відомостей у Державному реєстрі прав) (а.с. 194-197, т. 1).

17 грудня 2018 року відповідно до ст.371 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою КМУ від 21.12.2016 року №990, та на підставі акта за результатами проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 від 04.12.2018 року, заступником Міністра юстиції України з питань державної реєстрації прийнято наказ №4615/7 «Про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1», яким наказано, зокрема, провести камеральну перевірку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з дати реєстрації цього наказу (а.с. 193, т. 1).

За результатами проведення камеральної перевірки Комісією складено довідку від 29.12.2018 року, у якій зазначено, що у ході камеральної перевірки встановлено порушення вимог статей 10, 18, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів 12, 18 Порядку №1127, пунктів 12, 13 Порядку №1141 приватним нотаріусом ОСОБА_1. під час розгляду заяв за №№ 23535036, 23659784, 23850078, 23369251, 21129743, 21129885, 21129910, 21129835, оскільки рішення за результатом розгляду заяв прийнято без пошуку заяв у базі даних Державного реєстру прав (не встановлено черговості розгляду заяв); без пошуку відомостей у Державному реєстрі прав, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек та Реєстрі прав власності на нерухоме майно (відсутні сформовані пошуки відомостей у Державному реєстрі прав). Крім того, приватним нотаріусом ОСОБА_1. за заявами №№ 21129743, 21129835, 21129885, 21129910, 29588896, 23876034, 23876809, 24402027, 23369251, 23535036, 23659784 не сформовано витяги з Державного реєстру прав, що є порушенням вимог статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункту 22 Порядку №1127, пункту 35 Порядку №1141 (а.с. 198-200, т. 1).

22 січня 2019 року відповідно до ст.371 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою КМУ від 21.12.2016 року №990, заступником Міністра юстиції України з питань державної реєстрації прийнято наказ №181/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", яким наказано: тимчасово заблокувати доступ державного реєстратора-приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 14 (чотирнадцять) днів; виконання пункту 1 наказу покласти на Державне підприємство "Національні інформаційні системи" (а.с. 28, т. 1).

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав.

У разі якщо в результаті проведеної перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав виявлено прийняття такими державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України вживає заходів до негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб.

За результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про: 1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав; 4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; 5) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації прав.

Технічний адміністратор Державного реєстру прав у день надходження рішень, передбачених пунктами 1 і 2 частини другої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання.

Рішення, передбачені пунктами 3-5 частини другої цієї статті, виконуються Міністерством юстиції України протягом п`яти робочих днів з дня їх прийняття.

У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав, скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації прав Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного державного реєстратора, акредитованого суб`єкта державної реєстрації прав.

Порядок здійснення контролю, проведення камеральних перевірок та критерії, за якими здійснюється моніторинг, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення Мін`юстом відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закони) контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державна реєстрація) визначає Порядок здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990 (далі - Порядок №990).

Відповідно до п.1 Порядку №990, моніторинг реєстраційних дій - комплекс організаційних та технічних (з використанням програмних засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри) заходів, які забезпечують систематичну, вибіркову перевірку дотримання державними реєстраторами прав на нерухоме майно, державними реєстраторами юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державні реєстратори), уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації законодавства під час проведення реєстраційних дій за критеріями, визначеними цим Порядком.

Згідно пунктів 4-7 Порядку №990, моніторинг реєстраційних дій проводиться на підставі відомостей реєстрів за допомогою програмних засобів їх ведення за такими критеріями: 1) порушення строків, визначених Законами; 2) проведення реєстраційних дій в неробочий час; 3) відсутність у реєстрах електронних копій документів, поданих для державної реєстрації, виготовлених шляхом їх сканування; 4) проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень; 5) скасування (видалення) записів з реєстрів; 6) державні реєстратори та/або суб`єкти державної реєстрації, визначені Мін`юстом.

Періодичність моніторингу реєстраційних дій за окремими зазначеними критеріями, перелік державних реєстраторів та/або суб`єктів державної реєстрації, щодо яких проводиться моніторинг за критерієм, визначеним у підпункті 6 цього пункту, а також строк, протягом якого проводиться такий моніторинг, визначаються (затверджуються) Мін`юстом з розміщенням відповідної інформації на офіційному веб-сайті (п.4 Порядку №990).

За результатами моніторингу реєстраційних дій складається відповідний акт в письмовій формі, який засвідчується підписом посадової особи Мін`юсту , що проводила такий моніторинг.

У разі виявлення на підставі акта моніторингу реєстраційних дій порушень порядку державної реєстрації проводиться камеральна перевірка державних реєстраторів та/або суб`єктів державної реєстрації.

У разі виявлення за результатами моніторингу реєстраційних дій фактів неподання юридичною особою державному реєстратору визначеної Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" інформації про кінцевого бенефіціарного власника (контролера) юридичної особи посадова особа Мін`юсту в обов`язковому порядку зазначає про такі факти в акті моніторингу реєстраційних дій та складає відповідно до законодавства протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною шостою статті 166-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.5 Порядку №990).

Камеральна перевірка проводиться на підставі наказу Мін`юсту, яким утворюється комісія у складі не менше ніж трьох посадових осіб Мін`юсту.

Камеральна перевірка проводиться у строк, що не перевищує 14 робочих днів.

Наказ Мін`юсту про проведення камеральної перевірки в обов`язковому порядку розміщується на офіційному веб-сайті (п.6 Порядку №990).

Копія наказу Мін`юсту про проведення камеральної перевірки надсилається протягом трьох робочих днів з дня його прийняття разом із супровідним листом державному реєстратору та/або суб`єкту державної реєстрації (п.7 Порядку №990).

Відповідно до пунктів 9-10 Порядку №990, результати камеральної перевірки оформляються довідкою, яка підписується усіма членами комісії.

У довідці про проведення камеральної перевірки зазначаються: дата проведення камеральної перевірки (число, місяць, рік); прізвище, ім`я та по батькові посадових осіб Мін`юсту, що проводили камеральну перевірку; підстава проведення камеральної перевірки; опис виявлених порушень порядку державної реєстрації (з посиланням на відповідні акти законодавства) із зазначенням підтвердних документів чи відомостей з реєстрів; пропозиції стосовно змісту рішення за результатами проведеної камеральної перевірки (п.9 Порядку №990).

За результатами проведеної камеральної перевірки Мін`юст на підставі довідки комісії приймає мотивоване рішення відповідно до Законів у формі наказу (п.10 Порядку №990).

Згідно ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Державний реєстратор не має права приймати рішення про державну реєстрацію прав у разі, якщо речове право на нерухоме майно, обтяження такого права набувається, змінюється або припиняється за суб`єктом державної реєстрації прав, з яким державний реєстратор перебуває у трудових відносинах або засновником (учасником) якого він є. У такому разі державна реєстрація проводиться іншим державним реєстратором.

Дія абзацу першого цієї частини щодо перебування у трудових відносинах не поширюється на державних реєстраторів, які перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями щодо державної реєстрації прав на державне та/або комунальне майно, їх обтяжень.

Державний реєстратор не має права приймати рішення про державну реєстрацію прав на своє ім`я, на ім`я свого чоловіка (дружини), його (її) та своїх родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер), суб`єкта господарювання, засновником (учасником) якого він є. У такому разі державна реєстрація прав проводиться іншим державним реєстратором.

Державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Державний реєстратор має свою печатку, крім нотаріуса, який має печатку, визначену Законом України "Про нотаріат".

Зразок та опис печатки державного реєстратора встановлює Міністерство юстиції України.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

У випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, речові права на який підлягають державній реєстрації.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Заява про державну реєстрацію прав подається окремо щодо кожного об`єкта нерухомого майна.

У разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду з одночасним набуттям речових прав на земельну ділянку, на якій вони розташовані, подається одна заява про державну реєстрацію прав на такі об`єкти.

При цьому одна заява подається лише у разі, якщо речові права на житловий будинок, будівлю, споруду та земельну ділянку, на якій вони розташовані, реєструються за однією особою.

Заява про державну реєстрацію прав може бути відкликана до прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в такій реєстрації.

Під час подання заяви про державну реєстрацію прав заявник зобов`язаний повідомити державного реєстратора про наявність встановлених законом обтяжень речових прав на нерухоме майно.

У разі якщо під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав на нерухоме майно державним реєстратором встановлено наявність зареєстрованих у Державному реєстрі прав інших заяв про державну реєстрацію прав на це саме майно, заяви розглядаються в порядку черговості їх надходження.

Наступна заява розглядається тільки після прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації щодо заяви, зареєстрованої в Державному реєстрі прав раніше.

Черговість розгляду заяв щодо одного об`єкта нерухомого майна застосовується як під час розгляду заяв про державну реєстрацію права власності та інших речових прав, так і під час розгляду заяв про державну реєстрацію обтяжень таких прав.

Датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

Взяття на облік безхазяйного нерухомого майна проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вимоги до оформлення заяв, а також вимоги до оформлення рішень державних реєстраторів, що приймаються за результатом їх розгляду, їх форми затверджуються Міністерством юстиції України.

Згідно ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про внесення змін до запису Державного реєстру прав, про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна відповідний запис скасовується.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про відмову в державній реєстрації прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "б" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування відповідного рішення та відновлюється розгляд документів за відповідною заявою у сфері державної реєстрації прав.

Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).

Відповідно до п.12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (далі - Порядок №1127), розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.

У разі коли відомості Державного земельного кадастру про власників, користувачів земельної ділянки, перенесені з державного реєстру земель, містять неповну або неточну інформацію, що унеможливлює ідентифікацію особи, державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав надсилає відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (Офіційний вісник України, 2012 р., № 89, ст. 3598), повідомлення в електронній формі державному кадастровому реєстраторові про уточнення інформації в Державному земельному кадастрі, в якому зазначається виключний перелік відомостей, що є неповними або неточними.

Доступ до відомостей Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів забезпечується за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав.

Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним реєстром документів здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Мін`юстом разом з Мінрегіоном .

Державний реєстратор у разі наявності в нього паперових носіїв інформації (реєстрових книг, реєстраційних справ, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації) використовує також відомості, які містяться на відповідних носіях інформації.

Згідно п.18 Порядку №1127, за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

У разі надходження відповідно до цього Порядку відомостей з Державного земельного кадастру про відсутність в останньому відомостей про земельну ділянку державний реєстратор за зазначеним у заяві кадастровим номером за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав приймає виключно рішення щодо відмови в державній реєстрації прав.

У разі проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, будівлю або споруду одночасно з державною реєстрацією прав на земельну ділянку, на якій вони розташовані, а також у разі проведення державної реєстрації речових прав, що є похідними від права власності, одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно державним реєстратором приймається одне рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації за умови вчинення дій та/або процедур, передбачених цим Порядком під час розгляду заяви, приймається державним реєстратором у будь-який час до закінчення строку державної реєстрації прав.

Відповідно до п.12 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 (далі - Порядок №1141), під час формування заяви про надання інформації з Державного реєстру прав додатково до відомостей, передбачених пунктом 6 цього Порядку, вносяться відомості про параметри пошуку відомостей у Державному реєстрі прав, передбачених пунктом 21 цього Порядку.

Згідно п.13 Порядку №1141, під час формування заяви про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна додатково до відомостей, передбачених пунктом 6 цього Порядку, вносяться відомості про: 1) тип об`єкта нерухомого майна: житловий будинок; будівля; споруда; квартира; житлове приміщення; нежитлове приміщення. Під час формування заяви обирається один із передбачених цим підпунктом типів об`єкта нерухомого майна; 2) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (у разі наявності відкритого розділу на об`єкт нерухомого майна); 3) адреса об`єкта нерухомого майна; 4) орган місцевого самоврядування: повне найменування юридичної особи; ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ.

Порядок здійснення контролю у сфері державної реєстрації затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990.

З наведеного судом вище пункту №4 Порядку №990 вбачається, що моніторинг реєстраційних дій проводиться шістьма критеріями, визначеними в абзаці першому цього пункту.

Шостим критерієм є: державні реєстратори та/або суб`єкти державної реєстрації, визначені Мін`юстом.

Абзац другий пункту 4 Порядку №990 визначає, що періодичність моніторингу реєстрації дій за окремими зазначеними критеріями, перелік державних реєстраторів та/або об`єктів державної реєстрації, щодо яких проводиться моніторинг за критерієм, визначеним у підпункті 6 цього пункту, а також строк, протягом якого проводиться такий моніторинг, визначаються (затверджуються) Мін`юстом.

Таким чином, відповідач, включивши позивача до переліку державних реєстраторів, щодо яких проводиться моніторинг, та затвердивши цей перелік наказом №3958/7 від 06.11.2018 року, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені пунктом 4 Порядку №990.

Тому підстав для скасування цього наказу суд не вбачає.

Як вбачається з пунктів 5, 6 Порядку №990, за результатами моніторингу реєстраційних дій складається відповідний акт в письмовій формі, який засвідчується підписом посадової особи Мін`юсту , що проводила такий моніторинг.

У разі виявлення на підставі акта моніторингу реєстраційних дій порушень порядку державної реєстрації проводиться камеральна перевірка державних реєстраторів та/або суб`єктів державної реєстрації.

Камеральна перевірка проводиться на підставі наказу Мін`юсту, яким утворюється комісія у складі не менше ніж трьох посадових осіб Мін`юсту.

Камеральна перевірка проводиться у строк, що не перевищує 14 робочих днів.

Отже, оскільки актом від 04.12.2018 року за результатами проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 було встановлено певні порушення, що підлягали перевірці, відповідачем обгрунтовано було видано наказ від 17.12.2018 року №4615/7 "Про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1".

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що Міністерством юстиції України було законно видано накази від 06.11.2018 року №3958/7 "Про проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиного державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" та від 17.12.2018 року №4615/7 "Про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1" у відповідності до Порядку №990.

Суд вважає, що зазначені накази відповідають критеріям, встановленим ч.2 ст.2 КАС України щодо рішень суб`єктів владних повноважень.

Тому у задоволенні позовних вимог приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 06.11.2018 року №3958/7 "Про проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань"; про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 17.12.2018 року №4615/7 "Про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1" - належить відмовити.

Вирішуючи питання щодо правомірності наказу №181/5 від 22.01.2019 року, суд виходить з наступного.

Із Акту від 04.12.2018 року за результатами проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 вбачається, що під час проведення моніторингу реєстраційних дій, посадовою особою відповідача були виявлені порушення позивачем вимог статей 10, 18, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів 12, 18 Порядку №1127, пунктів 12, 13 Порядку №1141 під час розгляду державним реєстратором ОСОБА_1. заяв за №№ 23535036, 23659784, 23850078, 23368928, 233692510, 21129743, 21129885, 21129910.

Метою проведення камеральної перевірки є підтвердження або спростування наявності тих порушень, які зафіксовані в Акті за результатами проведення моніторингу.

Відповідно до п.9 Порядку №990 у довідці про проведення камеральної перевірки зазначаються, серед іншого, опис виявлених порушень порядку державної реєстрації (з посиланням на відповідні акти законодавства) із зазначенням підтвердних документів чи відомостей з реєстрів.

Однак, всупереч наведеному положенню п.9 Порядку №990 складена відповідачем довідка не містить посилань на підтвердні документи чи відомості з реєстрів, а самі порушення дослівно переписані з Акту моніторингу реєстраційних дій. При цьому, як в Акті, так і в довідці відсутні дати проведення реєстраційних дій, які відповідач вважає такими, що проведені із порушеннями, а також дані клієнтів, щодо яких вони вчинялись, що виключає можливість для суду оцінити правильність або помилковість висновків відповідача про виявлення порушень.

Також суд враховує, що жодного доказу на підтвердження відображених у довідці камеральної перевірки порушень відповідач всупереч приписам ч.3 ст.79 КАС України до відзиву на позов не додав.

На виконання ухвали суду про витребування цих доказів від 22.05.2019 року, що отримана відповідачем 27.05.2019 року, останній у встановлений судом строк також не надав цих доказів без повідомлення причини.

Відповідно до ч.8 ст.79 КАС України суд не прийняв до розгляду докази, не подані у встановлений судом строк без поважних причин.

Зволікання відповідача з поданням до суду доказів суд розцінює як їх відсутність у відповідача на момент прийняття оскаржуваного наказу №181/5 від 22.01.2019 року.

Доводи позивача про технічний/формальний характер виявлених комісією порушень в діях державного реєстратора-приватного нотаріуса ОСОБА_1. підтверджуються, зокрема, наданим позивачем Експертним висновком від 13.02.2019 року, який був складений Експертно-правовою комісією при Нотаріальній палаті України (а.с. 29-33, т. 1).

З вказаного Експертного висновку від 13.02.2019 року вбачається, що Комісією, яка проводила камеральну перевірку були досліджені виключно електронні копії документів. При цьому, копії документів у паперовій формі та пояснення від нотаріуса ОСОБА_1 не витребовувалися, хоча така можливість прямо передбачена Порядком №990.

Також суд бере до уваги доводи позивача про те, що Міністерство юстиції України було зобов`язане надіслати державному реєстратору-приватному нотаріусу ОСОБА_1. копію наказу від 17.12.2018 р. №4615/7 "Про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора-приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1" не пізніше 20.12.2019 року.

У відзиві на позов відповідач стверджує, що копія наказу Мін`юсту від 17.12.2018 р. №4615/7 "Про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1" була їй надіслана засобами поштового зв`язку. На підтвердження цього аргументу до відзиву надано список згрупованих рекомендованих відправлень, що пересилаються в межах України від 27.12.2018 року, а також список №31300 згрупованих відправлень листів рекомендованих (за ф. 103), датований 27.12.2018 року.

Документи, які надані Мін`юстом, підтверджують ту обставину, що 27.12.2018 року, з порушенням встановленого п.7 Порядку №990 триденного строку, Міністерство юстиції України відправило ОСОБА_1 поштою якісь документи.

При цьому, доказів надсилання позивачу наказу про проведення камеральної перевірки від 17.12.2018 року у строк, передбачений Порядком №990, тобто у період з 17.12.2018 р. до 20.12.2018 року, відповідачем не надано.

Крім того, ані довідка від 29.12.2018 року, ані зміст наказу Міністерства юстиції України від 22.01.2019 року №181/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" не містять викладення фактів порушення державним реєстратором законодавства у сфері державної реєстрації прав, а також не містять будь-яких відомостей про негативні наслідки цих порушень, зокрема, порушення прав та законних інтересів юридичних та фізичних осіб, а також мотивів застосування до державного реєстратора саме такої санкції, як блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 14 днів.

При цьому, допитаний судом свідок ОСОБА_5 , яким до позивача подавалися заяви №№ 21129743, 21129885, 21129910, 21129835, підтвердив суду відсутність з його боку будь-яких претензій до нотаріуса з приводу вчинення нотаріальних дій за вказаними заявами. Згідно цих його заяв у реєстрі уточнювалася площа приміщень об`єктів нерухомості через помилку у технічній документації. В подальшому свідок без будь-яких проблем здійснив відчуження об`єктів нерухомості у іншого нотаріуса.

Також суд бере до уваги доводи представника Нотаріальної палати України про те, що відповідач, встановивши нібито порушення черговості розгляду заяв, не навів у довідці та Акті відомості про наявність в реєстрі інших заяв щодо того самого об`єкта нерухомості, коли і ким вони подані, за яким номером зареєстровані.

Таким чином, суд дійшов висновку, що не мотивувавши спірне рішення, порушивши строк надсилання копії наказу про проведення камеральної перевірки, не пославшись у довідці на підтвердні документи чи відомості з реєстрів, відповідач діяв з порушенням пунктів 7, 9, 10 Порядку №990.

Окрім вищенаведеного, суд зазначає наступне.

Міністерством юстиції України від 24 жовтня 2018 року за №860 затверджено Порядок реалізації експериментального проекту з організації визначення професійної компетентності осіб, які мають намір здійснювати функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та/або державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У відповідності до п.1 цього Порядку, ним визначається процедура організації визначення професійної компетентності осіб, які мають намір здійснювати функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та/або державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державні реєстратори) відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Згідно до п.2 цього ж Порядку визначення професійної компетентності в обов`язковому порядку здійснюється щодо фізичних осіб, які мають намір здійснювати функції державних реєстраторів, під час призначення їх на відповідні посади/укладення трудових договорів із суб`єктами державної реєстрації, а також щодо державних реєстраторів, стосовно яких Мін`юстом прийнято рішення про тимчасове блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, перед відновленням їм доступу до відповідного Реєстру.

Відповідно до п.3 Порядку організація визначення професійної компетентності осіб здійснюється Мін`юстом шляхом автоматизованого анонімного тестування, що проводиться один раз на місяць. У разі потреби за рішенням Мін`юсту автоматизоване анонімне тестування може проводитися більше ніж один раз на місяць.

Враховуючи дану обставину, а також протиправні дії відповідача, позивач вимушена підтверджувати професійну компетентність у відповідній сфері державної реєстрації шляхом автоматизованого анонімного тестування.

Блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є фактично блокуванням професійної діяльності позивача, як нотаріуса, адже законом передбачено одночасне здійснення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно тим же нотаріусом, який посвідчив правочин щодо його відчуження, або видав свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, тобто для вчинення таких нотаріальних дій необхідна сукупність повноважень «державний реєстратор-приватний нотаріус».

Крім того, через тимчасове блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач не має можливості зареєструвати речові права спадкоємців, а значить - і видати свідоцтва про право на спадщину, чим також порушуються їх конституційні права щодо розпорядження належним їм нерухомим майном.

Матеріалами справи підтверджено, що у провадженні позивача є відкритими та незакінченими спадкові справи, по яких настав строк, коли спадкоємці вправі оформляти свої права на спадкове нерухоме майно. Законом не передбачено процедури, яка б дозволяла іншому нотаріусу видати свідоцтва про право на спадщину по спадкових справах, які знаходяться у провадженні позивача, та здійснити державну реєстрацію прав. Процедура заміщення нотаріуса передбачає тимчасове припинення нотаріальної діяльності (наприклад, у зв`язку із хворобою, вагітністю та пологами). У даному ж випадку перешкоджання здійсненню нотаріальної діяльності є зовнішнім чинником, а не таким, що виходить від самого нотаріуса.

Тимчасове блокування доступу позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на такий тривалий час є, несправедливо жорстким.

Таким чином, внаслідок наказу про блокування доступу нотаріуса до Державного реєстру прав порушуються не лише його права на здійснення незалежної професійної діяльності, права на працю, але і прямо порушуються конституційні права громадян щодо оформлення їх спадкових прав та розпорядження спадковим нерухомим майном.

Крім того, з аналізу змісту оскарженого наказу Міністерства юстиції України 22.01.2019 року №181/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" вбачається, що відповідач не здійснив дослідження або перевірки фактів, викладених у довідці за результатами проведення камеральної перевірки позивача, не зазначив норми, які порушені позивачем.

Встановлюючи термін блокування доступу позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Міністерство юстиції України, відповідно до принципу обґрунтованості рішення, мало навести мотиви, з яких воно виходило, обираючи саме такий строк. Оскаржений наказ не тільки не містить викладення фактів порушення, а і відомостей про негативні наслідки цих порушень, а також мотивів застосування саме такої санкції, що, на думку суду, не відповідає принципу пропорційності.

Цим самим при прийнятті наказу 22.01.2019 року №181/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" Міністерство юстиції України не дотримано принципу пропорційності, зокрема щодо дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що Міністерство юстиції України протиправно прийняло наказ від 22.01.2019 року №181/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно".

Таким чином позовна вимога ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 22.01.2019 року №181/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, позовні вимоги приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 підлягають судові витрати у розмірі 1344,70 грн. (768,40 грн. (судовий збір за одну позовну вимогу) + 576,30 грн. (судовий збір за заяву про забезпечення позову)).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.3 ст.139, ст.ст. 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 22.01.2019 року №181/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно".

У задоволенні позовних вимог приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне підприємство "Національні інформаційні системи" (адреса: вул. Бульварно-Кудрявська, 4, м. Київ, 04053, ), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Нотаріальна Палата України (адреса: вул. Горького, 7А, м. Київ, 04053, ), про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 06.11.2018 року №3958/7 "Про проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань"; про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 17.12.2018 року №4615/7 "Про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1" - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (адреса: вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, ) на користь приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1344,70 грн. (одна тисяча триста сорок чотири гривні сімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27 червня 2019 року.

Суддя В.В. Андрухів

.