Справа № 560/859/19
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/859/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лабань Г.В.

Суддя-доповідач - Кузьменко Л.В.

25 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року (ухвалену 28.03.2019 року у м.Хмельницький, час та дата складання повного тексту ухвали - не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора відділу у Славутському районі Міськрайонного управління у Славутському районі та м. Нетішині Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Бабенко Олени Дмитрівни про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державного кадастрового реєстратора відділу у Славутському районі Міськрайонного управління у Славутському районі та м. Нетішині ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області Бабенко Олени Дмитрівни, в якому просила:

1. Визнати протиправними (незаконними) та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора управління Держземагенства у Славутському районі Хмельницької області Бережного Дмитра Андрійовича, правонаступником повноважень якого (як державного кадастрового реєстратора) є державний кадастровий реєстратор відділу у Славутському районі Міськрайонного управління у Славутському районі та м.Нетішині Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Бабенко Олена Дмитрівна, а саме:

- про внесення 28 жовтня 2013 року за заявою Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку площею 16,1978 га, що знаходиться в межах населеного пункту - села Варварівка Славутського району Хмельницької області, та одночасно визнати протиправними (незаконними) його дії щодо здійснення державної реєстрації цієї земельної ділянки, присвоєння їй кадастрового номера НОМЕР_1 0001 та відкриття щодо неї Поземельної книги;

- про внесення 28 жовтня 2013 року за заявою Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку площею 6,5117 га, що знаходиться в межах населеного пункту - села Варварівка Славутського району Хмельницької області, та одночасно визнати протиправними (незаконними) його дії щодо здійснення державної реєстрації цієї земельної ділянки, присвоєння їй кадастрового номера НОМЕР_2 та відкриття щодо неї Поземельної книги.

2. Зобов`язати державного кадастрового реєстратора відділу у Славутському районі Міськрайонного управління у Славутському районі та м.Нетішині Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Бабенко Олену Дмитрівну скасувати державну реєстрацію зазначених земельних ділянок, скасувати присвоєні їм кадастрові номери № НОМЕР_3 , № НОМЕР_2 , закрити ОСОБА_2 книгу щодо цих земельних ділянок та видалити відомості про зазначені кадастрові номери із Державного земельного кадастру.

3. Визнати протиправною (незаконною) бездіяльність державного кадастрового реєстратора відділу у Славутському районі Міськрайонного управління у Славутському районі та м. Нетішині Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Бабенко Олени Дмитрівни, що полягає у невчиненні нею із 25 вересня 2018 року по 23 березня 2019 року передбачених чинним законодавством дій щодо скасування здійсненої 28.10.2013 державної реєстрації:

- земельної ділянки комунальної власності в межах населеного пункту - села Варварівка Славутського району Хмельницької області площею 16,1978 га, якій присвоєно кадастровий номер НОМЕР_3 ;

- земельної ділянки комунальної власності в межах населеного пункту - села Варварівка Славутського району Хмельницької області площею 6,5117 га, якій присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2 ,

та одночасно визнати протиправною (незаконною) її бездіяльність, що полягає у невчиненні у той же період часу дій щодо скасування вказаних кадастрових номерів і закриття Поземельної книги відносно цих земельних ділянок.

4. Зобов`язати державного кадастрового реєстратора відділу у Славутському районі Міськрайонного управління у Славутському районі та м. Нетішині Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Бабенко Олену Дмитрівну скасувати державну реєстрацію зазначених земельних ділянок, скасувати присвоєні їм кадастрові номери № НОМЕР_3 , № НОМЕР_2 , а також зобов`язати закрити Поземельну книгу щодо цих земельних ділянок та видалити відомості про зазначені кадастрові номери із Державного земельного кадастру.

5. Визнати протиправними (незаконними) та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу у Славутському районі Міськрайонного управління у Славутському районі та м. Нетішині Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Бабенко Олени Дмитрівни:

- від 25 вересня 2018 року №РВ-018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

- від 25 вересня 2018 року №РВ-018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

6. Зобов`язати державного кадастрового реєстратора відділу у Славутському районі Міськрайонного управління у Славутському районі та м. Нетішині Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Бабенко Олену Дмитрівну внести до Державного земельного кадастру відомості про державну реєстрацію земельних ділянок площею 0,4076 га та площею 1,5924 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в межах населеного пункту - села Варварівка Славутського району Хмельницької області, на підставі розроблених фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 , відповідно до рішення Варварівської сільської ради Славутського району Хмельницької області від 11.05.2018 №4 технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); присвоїти зазначеним земельним ділянкам кадастрові номери.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора відділу у Славутському районі Міськрайонного управління у Славутському районі та м. Нетішині ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області Бабенко Олени Дмитрівни про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належними чином. В заяві до суду позивач просить розглядати справу за її відсутності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Суд першої інстанції відмовляючи у відкритті провадження у справі дійшов висновків, що цей позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується та вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з положеннями пунктів 1, 2 частини 1 статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Пунктом 1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Приписами п.7 ч. 1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг

Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Згідно з ч. 3 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є встановлення права власності на земельні ділянки за кадастровими номерами НОМЕР_1 0001 та НОМЕР_4 011:0002, а скасування оскаржуваних рішень державного реєстратора обов`язково вплине на права та майновий стан як зявника так третіх осіб. Крім того, питання належності даних земельних ділянок обов`язково постане перед судом при вирішенні спору.

Отже оскаржуваним реєстраційним діям відповідача передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне, зокрема, про право власності на спірний об`єкт нерухомості.

Слід зазначити, що спірні правовідносини виникли з питання правомірності вчинених відповідачем реєстраційних дій, здійснених на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про право цивільне, в межах якого можуть бути й вирішені питання, пов`язані з реєстрацією речових прав на спірне нерухоме майно.

Тому, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, що цей спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів зазначає, що беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язковість суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Крім того, відповідно до положень статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Отже, рішення суб`єктів владних повноважень, до яких в даному випадку належить Державний кадастровий реєстратор відділу у Славутському районі Міськрайонного управління у Славутському районі та м.Нетішині Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, можуть бути підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої).

Згідно з частиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає в наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових чи особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини виникли з питання правомірності вчинених відповідачем реєстраційних дій, здійснених на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про право цивільне, в межах якого можуть бути й вирішені питання, пов`язані з реєстрацією речових прав на спірне нерухоме майно.

Відтак, цей спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Аналогічну правову позицію щодо застосування зазначених норм процесуального права висловлено Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 24 січня 2017 року у справі №815/6165/14, у постанові від 27 березня 2018 року у справі №806/1264/16.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Отже, оскільки вказаний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, то на підставі п. 1 ч. 1 статті 170 КАС України суд першої інстанції правомірно відмовив у відкритті провадження в даній справі.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку суд не позбавляє позивача права на доступ до правосуддя, а лише вказує на правильний спосіб захисту її порушених прав.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному судовому рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 червня 2019 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Іваненко Т.В. Шидловський В.Б.