Справа № 160/9017/18
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2019 року м. Дніпросправа № 160/9017/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 р. (суддя Олійник В.М., м. Дніпро) у справі №160/9017/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області,

третя особа - Первинна професійна спілка "Правозахисники країни",

про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, -

встановив:

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ № 4373 від 05 жовтня 2018 року відповідача в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дніпровського районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 ;

- визнати незаконним та скасувати наказ № 275 о/с від 05 жовтня 2018 року відповідача про звільнення старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дніпровського районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- поновити позивача на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дніпровського районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 05 жовтня 2018 року;

- стягнути за рахунок державних асигнувань відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 05 жовтня 2018 року по дату набрання відповідного рішення суду законної сили;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати по підготовці справи до розгляду в розмірі 2 500 грн. 00 коп.;

- допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі (службі) та виплати заробітної плати за один місяць.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 р. в задоволенні позову відмовлено повністю. Рішення мотивовано відсутністю законних підстав для скасування оскаржуваних рішень відповідача та поновлення позивача на посаді.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, скаржник оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зазначає, що на час проведення службового розслідування, затвердження висновку за результатами проведеного службового розслідування та звільнення зі служби в поліції вина позивача у вчиненні кримінального правопорушення не була встановлена вироком суду.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області не було досліджено повно, всебічно і об`єктивно обставини події, що стала підставою для призначення службового розслідування та не отримано судове рішення (вирок) щодо вирішення питання про притягнення позивача до кримінальної відповідальності. Натомість прийнято рішення, яке ґрунтуються лише на матеріалах кримінального провадження відносно позивача.

Лише судовим рішенням (вироком) в кримінальному провадженні можливо встановити вину особи в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), оскільки таке рішення приймається із повним з`ясуванням усіх обставин кримінального правопорушення (злочину) та дотриманням прав та законних інтересів особи, що притягується до кримінальної відповідальності.

На думку позивача, факт проведення досудового розслідування, судового слідства (розгляду) в кримінальному провадженні, не свідчить про доведеність вини у його вчиненні. Отже, в ході службового розслідування обставини вчинення дисциплінарного порушення не з`ясовані, вина належним чином не доведена.

В резолютивній частині наказу відповідач посилається на загальні норми чинного законодавства, які передбачають усі без винятку основні обов`язки поліцейського, а також на Дисциплінарний статут ОВС. Тобто, в наказі не конкретизовано, невиконання якого нормативно-правового акта ставиться позивачу у провину.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність в діях особи ознак дисциплінарного проступку.

З наведеного слідує, що оскаржений наказ є необґрунтованим: прийнятий без урахуванням усіх обставин, що мають значення для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності; не містить достатніх доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю).

Зазначає, що ним в повному обсязі документально підтверджено факт оплати за надані послуги по підготовці справи до розгляду в сумі 2 500 гривень 00 копійок.

Згідно з ст. 17 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, особа рядового або начальницького складу, щодо якої проводиться службове розслідування, може бути відсторонена від посади із збереженням посадового окладу, окладу за спеціальне звання, надбавок за вислугу років та безперервну службу, інших виплат і надбавок.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України у разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Суд першої інстанції під час ухвалення рішення не врахував зазначені норми та помилково встановив, що Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області діяло на підставі та у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про задоволення позову.

Відповідач надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В судовому засіданні позивач, його представник та представник третьої особи апеляційну скаргу підтримали.

Представник відповідача у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 15 серпня 2002 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.

З 07 листопада 2015 року позивач обіймав посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дніпровського районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області.

20.09.2018 р. до ГУ НП в Дніпропетровській області надійшла інформація про те, що цієї ж доби працівниками прокуратури Дніпропетровської області, Дніпропетровським управлінням ДВБ НП України та УСБУ у Дніпропетровській області, у рамках кримінального провадження № 00001064, відкритого 03.09.2018 за ч. 3 ст. 307 КК України, за матеріалами Дніпропетровського управління ДВБ НП України, у легковому автомобілі "Chevrolet Aveo", н.з. НОМЕР_1 , що належить старшому оперуповноваженому СКП Дніпровського РВП Дніпровського ВП ГУ НП майору поліції Сивоконю Івану Олеговичу, біля будівлі Дніпропетровського районного суду, що знаходиться за адресою буд. № 2, вул. Теплична, с.м.т. Слобожанське, проведено невідкладні слідчі дії (обшук).

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.09.2018 майор поліції ОСОБА_1 у невстановленому місці придбав особливо небезпечну наркотичну речовину "опій ацетильований" у двох медичних шприцах об`ємом 2 мл. та 5 мл. для особистого вживання, без мети подальшого збуту.

Надалі, майор поліції ОСОБА_1 один шприц поклав до своєї сумки, а інший в автомобіль "Chevrolet Aveo", н.з. НОМЕР_1 , яким користувався, тобто незаконно став зберігати при собі та перевозити вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб для особистого вживання без мети збуту.

Цієї ж доби працівниками прокуратури Дніпропетровської області та працівниками Дніпропетровського управління ДВБ НП України у період часу з 13:44 по 15:44 год. під час проведення огляду автомобіля "Chevrolet Aveo", н.з. НОМЕР_1 , який знаходився навпроти будинку АДРЕСА_1 вулиці Тепличній у с.м.т. Слобожанському Дніпровського району Дніпропетровської області, яким під час затримання керував майор поліції ОСОБА_1 , виявлено та вилучено два медичних шприца об`ємом 2 мл. та 5 мл., масою рідини в них 0,3056 г та 0,9090 г відповідно, які відповідно до висновку експерта № 1/8.6/3717 містять особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0072 г та 0,0281 г.

20.09.2018 у порядку ст. 208 КПК України позивача було затримано.

Наказом №4162 від 20.09.2018 року начальником Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області призначено службове розслідування за фактом порушення позивачем службової дисципліни.

На час проведення службового розслідування позивача відсторонено від виконання службових обов`язків за посадою оперуповноваженого СКР Дніпровського РВП Дніпровського ВП ГУ НП з 21.09.2018 року.

21.09.2018 у рамках кримінального провадження №0000991 від 13.08.2018 майору поліції Сивоконю І.О. було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ч. 3 ст. 307 КК України. Надалі, 28.09.2018 р. у рамках кримінального провадження № 0000074, розпочатого 24.09.2018 р., майору поліції ОСОБА_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 21.09.2018 р. про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто в незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні наркотичних засобів, без мети збуту.

Наказом від 05.10.2018 року №4373 за порушення службової дисципліни, недотримання вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 р. № 1179, - недотримання принципів діяльності поліції та вчинені дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, накладено на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки:

- позивач займав відповідальну посаду - старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Дніпровського районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, мав спеціальне звання - майора поліції, скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків, у зв`язку з чим такі дії є несумісними з вимогами, що пред`являються до особистих та моральних якостей працівника поліції, а тому відповідачем цілком на законних підставах, правомірно було винесено оскаржуваний наказ №4373 від 05.10.2018 року в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а також наказ №275 о/с від 05.10.2018 р. про звільнення позивача зі служби в поліції;

- Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 р. № 230, не передбачено обов`язкового доведення до відома поліцейського наказу, яким призначено службове розслідування, саме під підпис.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.п. 2.2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 р. №230 (далі - Інструкція), підставами для проведення службового розслідування є порушення працівниками поліції службової дисципліни, у тому числі невиконання або неналежного виконання поліцейськими під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на поліцію завдань з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю.

Відповідно до п. 2.6, п. 3.2 Інструкції підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника. Службове розслідування проводиться посадовою особою, якій воно доручено, чи декількома особами у складі комісії.

Під час проведення службового розслідування відповідно до п. 6.2.2 Інструкції виконавець (посадова особа яка проводить службове розслідування) зобов`язаний: дотримуватися вимог законодавства при проведенні службового розслідування, уживати необхідних заходів щодо недопущення порушення прав та законних інтересів учасників службового розслідування; виявляти та досліджувати причини і умови, що сприяли скоєному дисциплінарному проступку, готувати пропозиції щодо їх усунення; у разі відмови опитуваної особи надати пояснення в обов`язковому порядку документально засвідчити таку відмову складанням акта.

Пунктом 6.3 Інструкції передбачено права особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, які включають право отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування. Брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування. За письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України.

Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно

її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначено Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22 лютого 2006 року № 3460-ІV (далі - Закон № 3460-ІV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 3460-ІV службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст. 14 Закону № 3460-ІV з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень на підставі ст. 63 Конституції України, у зв`язку з чим проставив свій підпис на бланку пояснення. Це безумовно свідчить про те, що він був обізнаний про підстави проведення службового розслідування, адже не зазначив інше в поясненнях.

23.10.2018 р. позивача було ознайомлено з наказом від 05.10.2018 №4343 в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, однак від проставлення підпису на копії наказу позивач відмовився. Також позивачу було видано трудову книжку та витяг з наказу від 05.10.2018 № 275 о/с в частині звільнення його зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Згідно з ст. 7 Закону № 3460-ІV особи рядового і начальницького складу зобов`язані, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників а також дотримуватися норм професійної та службової етики.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції до суду надано довідку КП "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" ДМР від 12.06.2019 року №2268 про те, що позивач знаходився на лікуванні з 25.09.2018 року по 12.10.2018 року.

Проте, зазначена довідка не є належним та допустимим доказом того, що позивача було звільнено з порушенням відповідачем порядку накладення дисциплінарного стягнення.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Обґрунтованих підстав неможливості надання зазначеної довідки суду першої інстанції позивач та його представник суду не навели. Крім того, позивач не повідомляв відповідача про те, що у період з 25.09.2018 року по 12.10.2018 року він перебував на лікуванні.

Відповідно до ч. 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що довідку про те, що позивач знаходився на лікуванні з 25.09.2018 року по 12.10.2018 року, до суду надано лише під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції та на вказану обставину в обґрунтування позовних вимог позивач у справі не посилався.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що його вина на час притягнення до дисциплінарної відповідальності не була доведена відповідачем та лише вироком суду в кримінальному провадженні встановлюється вина особи в скоєнні кримінального правопорушення.

Проте, зазначені доводи є безпідставними, оскільки службове розслідування щодо позивача було проведене з метою встановлення дисциплінарного проступку, а не кримінального правопорушення, а для встановлення фактичних обставин щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності наявність вироку у кримінальній справі не є обов`язковим.

Вчинення позивачем дисциплінарного проступку підтверджується висновком про результати службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни позивачем, затвердженим 05.10.2018 року начальником ГУ НП в Дніпропетровській області Глуховерею В.А.

Як зазначено вище, позивач під час службового розслідування не заперечував та не спростував встановленні обставини щодо вчинення ним дій, які підпадають під визначення дисциплінарного проступку, та свідчать про відсутність у нього високої свідомості, недотримання законодавства, порушення норм професійної та службової етики.

Наказ від 05.10.2018 року №4373 містить посилання на нормативні акти та підставу звільнення позивача: недотримання принципів діяльності поліції та вчинені дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського.

Оскаржені позивачем накази видані уповноваженою особою у передбаченому законом порядку, при цьому обраний вид дисциплінарної відповідальності відповідає тяжкості та обставинам проступку, відношенню позивача до нього, тому підстав для визнання зазначених наказів протиправними немає. Крім того, заперечень стосовно співмірності адміністративного стягнення дисциплінарному порушенню позивач не заявив.

Таким чином, колегія дійшла висновку про те, що на час прийняття оскаржуваних наказів відповідачем було дотримано вимоги щодо їх законності та обґрунтованості. Разом з тим позивач, який є досвідченою особою з правничих питань, не повідомив роботодавця про тимчасову непрацездатність у належний спосіб. При цьому позивачу було відомо про здійснення щодо нього службового розслідування та його наслідки, зважаючи на характер вчиненого проступку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову позивачу у задоволенні позову, оскільки позивачем вчинено негідну поведінку проти інтересів служби, що суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 р. у справі №160/9017/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 27.06.2019 р.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко