Справа № 826/7042/17
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7042/17 Головуючий у 1-й інстанції: Федорчук А.Б.,
судді: Качур І.А. Келеберда В.І.,
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.04.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України, управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати погодження управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області Кулакевичу Ю.В. «Режиму рибогосподарської експлуатації водойми на р. Поть за межами с. Потіївка Білоцерківського району Київської області»;

- визнати протиправним та скасувати погодження Державним агентством рибного господарства України Кулакевичу Ю.В. «Режиму рибогосподарської експлуатації водойми на р. Поть за межами с. Потіївка Білоцерківського району Київської області».

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.04.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.05.2017 ОСОБА_1 успадкувала право на оренду земельної ділянки водного об`єкту та земель водного фонду загальною площею 20,3563 га, наданої в строкове платне користування для рибогосподарських потреб, розташованої в адміністративних межах Потіївської сільської ради Білоцерківського району Київської області, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-017, виданим Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області 13.05.2017, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 .

Відповідно до договору оренди водного об`єкта та земель водного фонду від 19.02.2008 року, укладеного між Білоцерківською районною державною адміністрацією Київської області (орендодавець) та СПД ОСОБА_3 (орендар), відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування водний об`єкт та землі водного фонду під ставки для риборозведення за рахунок земель запасу та земель загального користування в адміністративних межах Потіївської сільської ради.

Пунктом 2.1 даного договору визначено, що в оренду передається водний об`єкт та землі водного фонду, що перебувають в державній власності і розміщені на території Потіївської сільської ради Білоцерківського району Київської області загальною площею 38,2911 га та за рахунок земель загального користування 0,0929 га згідно з кадастровим планом об`єкта, що додається, у тому числі: водне дзеркало 15,2389 га, землі під гідротехнічними спорудами (дамба) 0,0471 га, прибережна захисна смуга 2,6583 га. Водний об`єкт надається в оренду для риборозведення згідно статті 32, 51 Водного кодексу України, статей 179-182,184, 188 Господарського кодексу України, статей 59, 60,61 Земельного кодексу України.

Відповідно до пункту 8.1 договору цей договір укладено строком на 10 років.

Водночас, ДП Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарства і промисловості «Укррибпроект» розроблено режим рибогосподарської експлуатації водойми на р. Поть за межами с. Потіївка Білоцерківського району Київської області, який в подальшому погоджено управлінням Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області та Державним агентством рибного господарства України.

Даний режим був виготовлений на замовлення фізичної особи-підприємця Кулакевича Ю.В., відповідно до вимог пункту 2.3 Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 № 4 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.01.2008 № 64/14755.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що для погодження режиму рибогосподарської експлуатації водного об`єкта третьою особою було надано усі передбачені нормативно-правовими актами документи, а тому вчиняючи оскаржувані дії щодо погодження такого режиму відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення позову.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскільки розроблений Державним підприємством Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарства і промисловості «Укррибпроект» режим не відповідає фактичним обставинам, містить недостовірну інформацію, непогоджений згідно інструкції, то у Державного агентства рибного господарства України були відсутні законні підстави для погодження оскаржуваного режиму.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 6 Водного кодексу України води (водні об`єкти) є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування.

Згідно ст. ст. 3, 4 цього Кодексу, до земель водного фонду належать землі, зайняті, зокрема, водосховищами та іншими водними об`єктами.

Відповідно до Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 895, Держрибагентство є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України.

Держрибагентство входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних живих ресурсів (далі - ВЖР), регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства.

До основних завдань Держрибагентства належить реалізація державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства.

Державне агентство рибного господарства України, відповідно до покладених на нього завдань, погоджує режими рибогосподарської експлуатації водних об`єктів та контролює діяльність спеціальних товарних рибних господарств.

Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» від 08.07.2011 № 3677- VI визначено, що режим рибогосподарської експлуатації водного об`єкта - установлена на відповідний термін сукупність вимог, умов та заходів щодо обсягів робіт з відтворення водних біоресурсів за їх віковими та видовими характеристиками, строків лову, типів і кількості знарядь та засобів лову, обсягів вилучення, регламентації любительського і спортивного рибальства, ощадливого використання водних біоресурсів рибогосподарського водного об`єкта (його частини).

Спеціальне товарне рибне господарство - діяльність, яка включає комплекс заходів, основною метою яких є підвищення рибопродуктивності рибогосподарського водного об`єкта (його частини) шляхом штучного відтворення водних біоресурсів, а також шляхом збереження та раціонального використання видів водних біоресурсів, які раніше перебували у рибогосподарському водному об`єкті (його частині).

Для здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах розроблена та затверджена наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 Інструкція № 4, яка погоджена з Міністерством охорони навколишнього природного середовища, Міністерством аграрної політики України та Державним комітетом України з питань регуляторної політики та підприємства, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 28.01.2008 за № 64/14755. Інструкція про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, Інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах розроблена у відповідно до Законів України «Про тваринний світ», «Про Загальнодержавну програму розвитку рибного господарства України на період до 2010 року», постанов Кабінету Міністрів України від 28.09.96 №1192 «Про затвердження Тимчасового порядку ведення рибного господарства і здійснення рибальства», від 02.11.2006 № 1523 «Про утворення Державного комітету рибного господарства України», від 24.01.2007 № 42 «Про затвердження Положення про Державний комітет рибного господарства України», з метою вдосконалення управління в галузі охорони, відтворення та використання водних живих ресурсів.

Статтею 1 Закону України «Про рибне господарство промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» встановлено, що режим рибогосподарської експлуатації водного об`єкта - це установлена на відповідний термін сукупність вимог, умов та заходів щодо обсягів робіт з відтворення водних біоресурсів за їх віковими та видовими характеристиками, строків лову, типів і кількості знарядь та засобів лову, обсягів вилучення, регламентації любительського і спортивного рибальства, ощадливого використання водних біоресурсів рибогосподарського водного об`єкта (його частини).

Відповідно до ст. ст. 9, 10 цього Закону, до повноважень центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства та посадових осіб органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства, серед інших повноважень, належать й погодження режиму рибогосподарської експлуатації водних об`єктів та забезпечення державного контролю (нагляду) за їх дотриманням.

Відповідно до п. п. 1.1. п. 1 цієї Інструкції Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах штучне розведення, вирощування водних живих ресурсів, їх використання здійснюються з метою підвищення рибопродуктивності рибогосподарських водних об`єктів (їх ділянок) шляхом спрямованого формування видового складу (відтворення риб та інших водних живих ресурсів) та запасів водних живих ресурсів без скидання води з цих об`єктів з метою їх вилову.

Згідно п. 1.3 Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах режим рибогосподарської експлуатації водного об`єкта - це установлена на відповідний термін сукупність вимог, умов та заходів щодо обсягів робіт з відтворення ВЖР за їх віковими та видовими характеристиками, строків лову, типів і кількості знарядь та засобів лову, обсягів вилучення, регламентації любительського і спортивного рибальства, ощадливого використання водних видів, виконання якого забезпечує раціональне використання водних живих ресурсів рибогосподарського водного об`єкта або його ділянки.

Рибогосподарські водні об`єкти - озера, річки, моря з лиманами та естуаріями, водосховища, ставки, а також окремі технологічні водойми, які використовуються або можуть використовуватися для розведення, вирощування, відтворення та (або) вилову риби та інших водних живих ресурсів, де господарська діяльність усіх учасників водогосподарського комплексу обмежується в інтересах рибного господарства;

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції № 4 для здійснення штучного розведення, вирощування ВЖР та їх використання користувач подає до спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань рибного господарства України:

- заяву (додаток 1), погоджену з територіальним органом рибоохорони, у зоні контролю якого перебуває рибогосподарський водний об`єкт (його ділянка);

- режим (додаток 2), погоджений з територіальним органом рибоохорони та територіальним органом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, у зоні діяльності яких є рибогосподарський водний об`єкт, який розробляється на підставі науково-біологічного обґрунтування;

- науково-біологічне обґрунтування (далі - НБО) щодо рибогосподарського водного об`єкта (його ділянки), на якому створюється СТРГ, повинне містити таку інформацію: загальна характеристика; гідрологічний та гідрохімічний режими; видовий, віковий, розмірно-ваговий склад ВЖР; обсяги запасів, визначені за даними проведених досліджень; рибопродуктивність за видами ВЖР; строки заборони лову (добування) ВЖР; видовий склад водних рослин, зоопланктону, фітопланктону, бентосу, їх біомаса, ефективність використання кормової бази; розрахунки обсягів вселення цінних видів ВЖР та проведення рибоводно-меліоративних робіт; розрахунки обсягів (лімітів) вилову туводних ВЖР та планові показники з вилову видів - вселенців; наявність чи відсутність видів рослин і тварин, занесених до Червоної книги України, та ендемічних видів; заходи з недопущення погіршення екологічного стану, а також запобіжні заходи з недопущення зменшення чисельності або знищення цінних та рідкісних видів туводних ВЖР; регламентація ведення любительського та спортивного рибальства, яка повинна включати виділення ділянок для любительського та спортивного рибальства на умовах загального та спеціального використання ВЖР та не суперечити чинним нормативно-правовим актам у галузі регулювання любительського та спортивного рибальства; для мідійно-устричних господарств - характеристика технології та технічних засобів для вирощування (носії, спеціалізація, установка);

- карту-схему розташування СТРГ;

- документи (засвідчені у встановленому законодавством порядку копії): свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності (для фізичної особи); статут, свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності (для юридичної особи);

- при розробці режиму на водні об`єкти об`ємом більше 1 млн. м 3 (водосховища) - ліцензію на право господарської діяльності, пов`язаної з промисловим виловом риби на промислових ділянках рибогосподарських водойм, крім внутрішніх водойм (ставків) господарств;

- при розробці режиму на водні об`єкти, де вже здійснювалась рибогосподарська діяльність, відносини між користувачами, які традиційно (3 і більше років) здійснюють спеціальне використання ВЖР, та суб`єктом господарювання, що подає режим на затвердження, урегульовуються шляхом згоди всіх користувачів щодо участі в створеному СТРГ або затвердженням спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань рибного господарства України Режимів на окремі ділянки водного об`єкта. Згідно п. 2.2 та 2.3 Інструкції № 4, науково-біологічне обґрунтування та проект режиму на замовлення користувача розробляються рибогосподарською науково-дослідною установою, організацією відповідно до погодженої із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань рибного господарства України програми дослідних робіт. Програма дослідних робіт повинна містити методику, за якою проводитимуть дослідження.

Режим погоджується територіальним органом рибоохорони, у зоні якого здійснюватимуть діяльність, та територіальним органом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України протягом місяця з дня його отримання. Якщо режим не погоджується, то в місячний термін він надсилається користувачу з мотивованим повідомленням та відправляється на доопрацювання.

Колегія суддів зазначає, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 для погодження режиму рибогосподарської експлуатації для погодження режиму рибогосподарської експлуатації водойми на р. Поть, були подані до уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань рибного господарства України всі необхідні та належним чином оформлені документи, передбачені пунктом 2 Інструкції №4, а отже підстави для відмови у погодженні режиму у відповідача були відсутні, що вірно було встановлено судом першої інстанції.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Інструкція № 4 не ставить погодження режиму рибогосподарської експлуатації водного об`єкта територіальним органом рибохорони в залежність від того, у кого у власності перебуває земельна ділянка, в межах якої розташований водний об`єкт, а погодження територіальним органом рибохорони такого режиму само по собі не дає права на рибогосподарську експлуатацію водного об`єкту, оскільки є проміжним етапом у такому погодженні.

Так, відповідно до статті 68 Водного кодексу України на водних об`єктах (їх частинах), які використовуються для промислового добування риби та іншого водного промислу або мають значення для відтворення їх запасів, права водокористувачів можуть бути обмежені в інтересах рибного господарства та водного промислу.

Відповідно до ст. 51 Водного кодексу України водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України.

Згідно з ст. 68 Водного кодексу України на водних об`єктах (їх частинах), які використовуються для промислового добування риби та іншого водного промислу або мають значення для відтворення їх запасів, права водокористувачів можуть бути обмежені в інтересах рибного господарства та водного промислу.

Отже, при отриманні режиму користувачам надаються у користування лише водні біоресурси, а не водний об`єкт чи земля під водою.

Таким чином, чинне законодавство у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів не містить норми, які б зобов`язували користувача водних біоресурсів, який здійснює рибальство мати правовстановлюючі документи на рибогосподарський водний об`єкт для здійснення спеціального використання водних біоресурсів.

Доводи апелянта про те, що погодження режиму рибогосподарської експлуатації водного об`єкта здійснене в порушення вимог ст. 17 Закону України «Про тваринний світ» без надання відповідно до закону права користування рибогосподарськими водними об`єктами є необґрунтованими та не беруться колегією суддів до уваги, оскільки передбачене зазначеною статтею правило стосується спеціального використання тваринного світу в порядку ведення рибного господарства.

В той же час, відповідачем дозвіл на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах не видавався, а було лише погоджено режим рибогосподарської експлуатації водного об`єкта, який сам по собі не створює підстав для користування водними біоресурсами.

З аналізу вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що погодження режиму рибогосподарської експлуатації водного об`єкта не надає третій особі передбачених законом підстав на користування водними ресурсами, оскільки дані підстави для користування відповідними водними ресурсами передбачені лише після отримання від уповноваженого органу відповідного дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.11.2018 у справі № 806/449/15.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відсутність погодження режиму територіальним органом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України пояснюється тим, що постановою Кабінету Міністрів України «Про ліквідацію територіальних органів Міністерства охорони навколишнього природного середовища» від 13.03.2013 № 159 ліквідовано держуправління охорони навколишнього природного середовища в областях, містах Києві та Севастополі.

Посилання апелянта, щодо непогодження режиму з територіальним органом Міністерства охорони навколишнього середовища України колегія суддів вважає безпідставними, оскільки територіальні органи Міністерства охорони навколишнього природного середовища України були ліквідовані відповідно до вищезазначеної постанови, а в Закон України «Про тваринний світ» не були внесені зміни, щодо повноважень та компетенції обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у питанні галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, а тому на даний час органи уповноважені щодо погодження режиму були ліквідованні, а діючим законодавством не передбачено компетенції обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій щодо погодження в установленому порядку питань, що стосуються надання в користування водних біоресурсів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що Державне агентство рибного господарства України та управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, погоджуючи вказаний вище режим, діяло в межах наданих йому повноважень та відповідно до чинного законодавства, а тому підстав для відмови у погодженні режиму рибогосподарської експлуатації водойми на р. Поть, розташованої за межами с. Потіївка, Білоцерківського району, Київської області не було, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню, що вірно було встановлено судом першої інстанції.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.04.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І. Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 26.06.2019.