Справа № 160/5464/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2019 року Справа № 160/5464/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі секретаря судового засіданняВербного Д.С.
представника позивача представника відповідача Франскевич Ю.І. Баранник О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Східно-Української Компанії "Золотий Лев" Товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
- зобов`язати Головне управління ДФС у Дніпропетровській області у строки, встановлені пунктом 200.12. ст. 200 Податкового кодексу України, відобразити в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформацію щодо узгодженості бюджетного відшкодування податку на додану вартість Східно-Українській Компанії «Золотий Лев» Товариству з обмеженою відповідальністю по декларації з податку на додану вартість за березень 2019 року у сумі 25973555 грн.
Ухвалою від 14 червня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
24 червня 2019р. відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого ГУ ДФС у Дніпропетровській області позовні вимоги не визнало, зазначило про те, що причиною виникнення у позивача від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, яке було заявлено позивачем до бюджетного відшкодування за березень 2019 року, став договір купівлі-продажу нерухомого майна від 28.03.2019 року між позивачем та ТОВ «Естейт Трейд». Перевіркою встановлено невідповідність цієї господарської операції тим видам господарської діяльності, які здійснювались позивачем протягом 2019 року, встановлено відсутність у позивача промислового/виробничого обладнання, відсутність договорів оренди, укладених позивачем з іншими контрагентами, на передання в оренду придбаного нерухомого майна, встановлено неможливість дослідити походження у позивача грошових коштів на придбання нерухомого майна. Вказані обставини свідчать про відсутність розумної економічної причини (ділової мети) в господарській операції з купівлі-продажу нерухомості за договором від 28.03.2019 року, і відповідно свідчать про відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок у сумі 25973555 грн.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, наведені у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд у задоволенні позовної заяви відмовити повністю, посилаючись на викладене у відзиві.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, заперечення, що викладені у відзиві, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Листами вих.№ 65 від 06.05.2019 року та вих.№15/05 від 15.05.2019 позивач звернувся до Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області із проханням провести позапланову перевірку на підтвердження правомірності заявленого ним бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 2019 року з метою повернення суми бюджетного відшкодування, яка була відображена у податковій декларації.
Документальною позаплановою виїзною перевіркою не встановлено арифметичних та методологічних порушень Східно-Українською Компанією «Золотий Лев» Товариством з обмеженою відповідальністю при відображенні у декларації за березень 2019 року від`ємного значення та суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку у сумі 25973555 грн.
Перевіркою встановлено порушення позивачем п.200.4 «б» ст. 200 Податкового кодексу України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за березень 2019 року, тобто встановлено відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок у сумі 25973555 грн.
Позивач, не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, оскаржив його до суду.
Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 Податкового кодексу України, пунктом 200.1 якої визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Згідно з пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання). Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.
Пунктом 200.11 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.
Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Відповідно до пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Матеріалами перевірки підтверджується, що причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, яке було заявлено позивачем до бюджетного відшкодування за березень 2019 року, став договір купівлі-продажу нерухомого майна від 28.03.2019 року між позивачем та ТОВ «Естейт Трейд».

Також матеріалами справи підтверджується, що Східно-Українською Компанією «Золотий Лев» Товариством з обмеженою відповідальністю було проведено повний розрахунок з вказаним контрагентом-продавцем за договором від 28.03.2019 року у безготівковій формі в загальній сумі 155841333,66 грн., в т.ч. сплачено суму ПДВ 25973555,56 грн.

Листом від 15 травня 2017 року №1568/4/99-99-12-02-01-13 Державна фіскальна служба України роз`яснила, що в основу розрахунку суми бюджетного відшкодування покладено єдиний принцип: проведення грошових розрахунків з постачальниками за придбані товари/послуги, а якщо постачальник - нерезидент, то з бюджетом (у частині податку на додану вартість).

Наведені роз`яснення та норми чинного законодавства України дають підстави для висновку, що проведення грошових розрахунків позивачем з бюджетом дає позивачу право на отримання бюджетного відшкодування на поточний рахунок платника податку у банку.

При цьому, відповідно до вимог пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України саме за вибором платника податку від`ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України (при відсутності податкового боргу), така сума або заявляється до її бюджетного відшкодування, або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відтак, оскільки за придбане на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2019 року нерухоме майно позивачем сплачено до Державного бюджету України податок на додану вартість на загальну суму 25973555,56 грн., і ця сума заявлена позивачем до бюджетного відшкодування, суд доходить висновку, що Східно-Українська Компанія «Золотий Лев» Товариство з обмеженою відповідальністю має право на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 2019 року згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за березень 2019 року (реєстраційний №) на рахунок платника у банку у розмірі 25973555,56 грн.

Щодо аргументів відповідача про відсутність у господарської операції позивача з придбання нерухомого майна за договором від 28.03.2019 року ділової мети, суд зауважує, що матеріали справи містять копії належним чином оформлених первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст спірної господарської операції, про подальше використання позивачем придбаного нерухомого майна, зокрема, шляхом передання його в оренду третім особам, підтверджують рух коштів за вказаними господарськими операціями позивача.

Так, матеріали справи містять копію договору оренди нежитлового приміщення №29/03/19-1 від 29.03.2019 року, відповідно до якого позивач передав в оренду ТОВ «Оптова компанія Магніт» частину придбаного за договором купівлі-продажу від 28.03.2019 року нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Ударників, буд. 27. Факт одержання позивачем економічного ефекту від придбання нерухомого майна та подальшого його передання в оренду підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями за договором №29/03/19-1 від 29.03.2019 року.

Вказані обставини підтверджені належними доказами, відповідають визначенню розумної економічної причини (ділової мети), що наведене в підпункті 14.1.123 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Разом з цим, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності позивача, засвідчені вказаними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, є неповними та (або) недостовірними.

Зауваження відповідача про відсутність у Східно-Української Компанії «Золотий Лев» Товариства з обмеженою відповідальністю промислового та/або виробничого обладнання для використання придбаного нежитлового приміщення (цеху) у фактичній господарській діяльності не знаходить свого фактичного підтвердження та юридичного підґрунтя, зважаючи на встановлені на підставі матеріалів справи обставини використання позивачем придбаного нежитлового приміщення у власній господарській діяльності саме як об`єкта оренди, який передається ним в користування третім особам з метою одержання доходів у вигляді орендної плати. Використання придбаного нежитлового приміщення із вказаною метою відповідає одному з видів господарської діяльності позивача, зазначеному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців «надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (Код КВЕД 68.20)», а також не вимагає наявності у позивача власного промислового та/або виробничого обладнання.

Зауваження відповідача про неможливість дослідження походження грошових коштів, якими позивач оплатив вартість нерухомого майна за договором купівлі-продажу від 28.03.2019 року також не враховується судом, зважаючи на відсутність будь-яких встановлених та підтверджених належними доказами фактів непідтвердження походження вказаних грошових коштів позивача з боку суб`єктів первинного фінансового моніторингу в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч О.М., якою посвідчувався договір купівлі-продажу нерухомого майна від 28.03.2019 року, та банківських установ, через які позивачем здійснювались безготівкові платежі за договором від 28.03.2019 року, а саме Акціонерного банку «Південний», ПАТ «Банк Восток».

За таких обставин, суд вважає, що висновок Головного управління ДФС України про відсутність ділової мети в господарській операції позивача з придбання нерухомого майна за договором від 28.03.2019 року та про неможливість підтвердження походження грошових коштів не підтверджується жодним належним доказом.

Разом з цим, матеріалами справи підтверджено відповідність договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.03.2019 року вимогам чинного законодавства України, підтверджено рух коштів за цією господарською операцією, підтверджено факт використання придбаного товару в господарській діяльності позивача з метою отримання доходу.

Відтак, суд доходить висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 10.06.2019 року як протиправного.

Відповідно до вимог підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

До такого Реєстру вносяться такі дані: 1) найменування платника податку та його індивідуальний податковий номер; 2) дата подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); 3) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; 4) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшена на суму податкового боргу; 5) реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування; 6) реквізити бюджетних рахунків для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; 7) реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування податку; 8) дата початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява про повернення суми бюджетного відшкодування, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); 9) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дата поданої до контролюючого органу заяви в разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; 10) дата складення та вручення платнику податків акта перевірки; 11) дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом; 12) дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується; 13) дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження; 14) сума узгодженого контролюючим органом бюджетного відшкодування за кожною заявою та дата її узгодження; 15) дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку; 16) дата та сума зарахування (перерахування) в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування посадовими особами відповідних органів здійснюється з дотриманням вимог законів щодо електронного підпису та електронного документообігу.

Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Підпунктом «ґ» пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

За вказаних обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовної вимоги щодо зобов`язання Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у строки, встановлені пунктом 200.12 статті 200 Податкового кодексу України, відобразити в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформацію про узгодження бюджетного відшкодування податку на додану вартість Східно-Українській Компанії «Золотий Лев» Товариству з обмеженою відповідальністю по декларації з податку на додану вартість за березень 2019 року у сумі 25973555 грн.

Як встановлено частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування правомірності прийняття оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України не виконано, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної заяви повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати стягуються на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.9, 77, 139, 242-243, 245-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Східно-Української Компанії «Золотий Лев» Товариства з обмеженою відповідальністю (вул. Березинська, 80, м. Дніпро, 49130, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17А, м. Дніпро, 49600, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10.06.2019 року, відповідно до якого Східно-Українській Компанії «Золотий Лев» Товариству з обмеженою відповідальністю було відмовлено у наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку на загальну суму 25973555 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області у строки, встановлені пунктом 200.12 статті 200 Податкового кодексу України, відобразити в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформацію щодо узгодженості бюджетного відшкодування податку на додану вартість Східно-Українській Компанії «Золотий Лев» Товариству з обмеженою відповідальністю по декларації з податку на додану вартість за березень 2019 року у сумі 25973555 грн.

Стягнути на користь Східно-Української Компанії «Золотий Лев» Товариства з обмеженою відповідальністю (вул. Березинська, 80, м. Дніпро, 49130, ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 21131 (двадцять одна тисяча сто тридцять одна) грн. з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17А, м. Дніпро, 49600, ) за рахунок його бюджетних асигнувань, відповідно до платіжних доручень № 7535 від 13.06.2019 року, № 7536 від 13.06.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення складене 26 червня 2019 року.

Суддя Р.З. Голобутовський