Справа № 400/291/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/291/19
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В.

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року у справі за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» до Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання протиправними та скасування рішень міської ради про затвердження статуту в новій редакції, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Комунальне підприємство «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство», звернувся до Южноукраїнської міської ради Миколаївської області з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 23 серпня 2018 р. №1223 «Про затвердження статуту комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство», затвердженого рішенням Южноукраїнської міської ради від 02.06.11 р. № 235 в новій редакції»;

- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 4 жовтня 2018 р. №1294 «Про затвердження статуту комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство», затвердженого рішенням Южноукраїнської міської ради від 23.08.18 р. № 1223 в новій редакції».

В обґрунтування позову послався на те, що оскаржувані рішення міської ради прийняті з порушенням встановленого порядку, не на підставі, не в межах та не у спосіб передбачені Конституцією України та Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо управління об`єктами державної та комунальної власності», «Про місцеве самоврядування в Україні». Зокрема позивач зазначив, що прийняттю оскаржуваних рішень передує обов`язок міської ради визначити критерії обов`язковості утворення наглядової ради в комунальних унітарних підприємствах, визначити виключну компетенцію наглядової ради комунального унітарного підприємства, затвердити вимоги до незалежних членів наглядової ради комунальних підприємств, затвердити порядок призначення членів, утворення та ліквідації наглядової ради комунального унітарного підприємства та затвердити порядок організації діяльності наглядової ради.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року закрито провадження у справі за позовом КП «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» до Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання протиправними та скасування рішень міської ради про затвердження статуту в новій редакції.

Позивачу роз`яснено його права на звернення з таким позовом до господарського суду Миколаївської області.

В апеляційній скарзі КП «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що між позивачем та відповідачем існує корпоративний спір, проте як позивачем оскаржувалась рішення суб`єкта владних повноважень акти індивідуальної дії. При цьому, апелянт послався на роз`яснення Вищого господарського суду України, викладені у Постанові Пленуму ВГСУ №4 від 25.02.2016 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», та на судове рішення у справі № 727/4543/17, яке було ухвалене Вінницьким апеляційним адміністративним судом 30.01.2018 року.

Южноукраїнська міська рада Миколаївської області своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом спору в цій справі є правомірність рішення міської ради № 1223 від 23.08.2018 р., яким був затверджений статут КП «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» в новій редакції та обрана наглядова рада, й рішення № 1294 від 04.10.2018 р., яким була затверджена нова редакція статуту підприємства, та які, на думку позивача, прийняті міською радою із порушенням встановленої законом процедури.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір, який виник між сторонами, має вирішуватись за правилами господарського судочинства, оскільки він не є публічно-правовим, а стосується здійснення міською радою своїх повноважень, як засновника комунального підприємства.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм процесуального права, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

На підставі пункту 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

За приписами п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються щодо прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Відповідно до ч. 1, ч. 7 ст. 78 ГК України, комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.

Органами управління комунального унітарного підприємства є:

керівник підприємства, який призначається (обирається) органом, до сфери управління якого належить підприємство, або наглядовою радою цього підприємства (у разі її утворення) і є підзвітним органу, який його призначив (обрав);

наглядова рада підприємства (у разі її утворення), яка в межах компетенції, визначеної статутом підприємства та законом, контролює і спрямовує діяльність керівника підприємства.

Наглядова рада комунального унітарного підприємства утворюється за рішенням органу, до сфери управління якого належить комунальне унітарне підприємство. Критерії, відповідно до яких утворення наглядової ради комунального унітарного підприємства є обов`язковим, а також порядок утворення, організації діяльності та ліквідації наглядової ради та її комітетів, порядок призначення членів наглядової ради затверджуються рішенням відповідної місцевої ради.

Відповідно до статуту КП «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство», підприємство створене відповідно до рішення Южноукраїнської міської ради від 26.11.2002 р. № 53 (п.п.1.1.). За приписами п.п. 10.1 статуту внесення змін та доповнень до статуту підприємства є компетенцією засновника.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо наявності між сторонами публічно-правового спору з наступних підстав.

Южноукраїнська міська рада Миколаївської області, приймаючи статут у новій редакції та затверджуючи склад наглядової ради, реалізовувала передбачені законодавством повноваження засновника комунального підприємства, тобто діяла як суб`єкт цивільного права, оскільки наділена правами та обов`язками відносно комунального підприємства, як іншої юридичної особи об`єкта комунальної власності та одночасно суб`єкта приватного права.

Оскільки спірні правовідносини пов`язані із обранням міською радою (засновником) органу управління (затвердження складу наглядової ради) та затвердженням нової редакції статуту комунального підприємства, із порушенням, на думку позивача, встановленого законом порядку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у справі існує спір між юридичною особою та її засновником, пов`язаний із управлінням діяльностю такої юридичної особи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для закриття провадження у справі, з одночасним роз`ясненням позивачеві його прав на звернення до суду з таким позовом в порядку господарського судочинства.

При цьому, колегія суддів вважає помилковим посилання апелянта на Постанову Пленуму ВГСУ № 425.02.2016 року від 25.02.2016 року, як на підставу для віднесення цієї справи до юрисдикції адміністративних судів. Статутний фонд комунального підприємства утворений міською радою єдиним засновником комунального підприємства (п.п. 1.1. статуту), в той час як за приписами ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Колегія суддів вважає недоречним посилання апелянта на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду у справі № 727/4543/17 від 30.01.2018 року, оскільки частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції не допустив порушень норм процесуального права при постановленні ухвали про закриття провадження у справі, апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» - залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року у справі за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» до Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання протиправними та скасування рішень міської ради про затвердження статуту в новій редакції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27.06.2019 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.