Справа № 400/3137/18
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 р. № 400/3137/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020
про:визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом (арк. спр. 44-50), що містив вимоги:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - Управління або відповідач) щодо відмови у призначенні позивачу пенсії та встановленні її розміру на дату звернення (5 квітня 2018 року) відповідно до вимог Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі - Закон № 2262);

зобов`язати Управління призначити позивачу пенсію відповідно до вимог Закону № 2262, виходячи з розрахунку відповідного грошового забезпечення працівника поліції, з урахуванням надбавки за специфічні умови проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окраду з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, а також премії, що були визначені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам мічманам, військовослужбовцям строкової служби на контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей», та виплатити з урахуванням суми раніше виплаченої пенсії з дати призначення - 5 квітня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказала, що відповідач прийняв рішення про призначення пенсії на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області від 31.03.2018, яка містила очевидні помилки. Відповідач, після того, як йому стало відомо про помилки, перерахував розмір пенсії позивача, але відмовив «… у встановленні розміру пенсії на дату звернення …». Також, за твердженнями позивача, Управління було зобов`язано призначити ОСОБА_1 пенсію «… встановивши її розмір з урахуванням видів грошового забезпечення, встановлених законодавством для поліцейських, а саме: у розмірі для прирівняної до посади позивача посади - старший слідчий в ОВС апарат ГУНП, звання - підполковник поліції, надбавка за стаж служби - 40 відсотків, з урахуванням надбавки за специфічні умови проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, а також премії, визначеними відповідно до постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 року станом на день звернення за призначенням пенсії (05 квітня 2018 року).

У відзиві на позовну заяву (арк. спр. 92) Управління зазначило, що діяло відповідно до норм Закону № 2262 та Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1058). На підставі заяви позивача було прийнято рішення про переведення її з одного виду пенсії на інший, при цьому розмір пенсії був визначений на підставі відповідних документів, що були надані ліквідаційною комісією УМВС України в Миколаївській області. Управління вказало, що «… не наділене правом самостійно визначати розмір складових грошового забезпечення … а може лише використовувати відомості, надалі державним органом, з якого Позивач був звільнений зі служби …».

Позивач подала відповідь на відзив (арк. спр. 111-112), в якій вказала на безпідставність доводів Управління.

Правом на подання заперечень на відповідь Управління не скористалося.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

З 01.04.1999 УМВС України в Миколаївській області призначило ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі Закону № 2262.

Пенсію за вислугу років позивач отримувала до 16.12.2010.

З 16.12.2010 ОСОБА_1 отримувала пенсію за віком на підставі Закону № 1058. Згідно з довідкою Інгульського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області від 06.04.2018 № 6856/06-223 (арк. спр. 101), з 16.12.2010 по 30.04.2018 ОСОБА_1 перебувала на обліку у вказаному управлінні та отримувала пенсію в сумі 3 352,20 грн.

У березні 2018 ОСОБА_1 звернулася до Управління «… щодо доцільності переведення на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» …», в зв`язку з чим відповідач листом від 19.03.2018 (арк. спр. 20) попросив ліквідаційну комісію УМВС України в Миколаївській області надати довідку про грошове забезпечення заявниці «… відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 та від 21.02.2018 № 103.

Постановою від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» Кабінет Міністрів України врегулював грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, а постановою від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» встановив порядок перерахунку пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

24.03.2018 супровідним листом № 235/38/05-2018 (арк. спр. 20, зворотній бік) ліквідаційна комісія УМВС України в Миколаївській області надіслала до Управління «Довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції)» від 22.03.2018 ПС № 7453 (надалі - Довідка від 22.03.2018, арк. спр. 59), згідно з якою розмір грошового забезпечення позивача «… за нормами, чинними за січень 2016, за прирівняною посадою поліцейського …» становить 6 768,38 грн.

Відповідно до штампу на листі ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області, Довідку від 22.03.2018 Управління отримало 24.03.2018, отже, позивач мала можливість ознайомитись з її змістом до прийняття нею рішення про переведення з одного виду пенсії на інший.

05.04.2018 ОСОБА_1 подала до Управління заяву, в якій просила призначити їй пенсію за вислугу років (арк. спр. 59, зворотній бік).

На підставі заяви позивача та відповідно до Довідки від 22.03.2018 Управління прийняло рішення, яким встановило ОСОБА_1 з 05.04.2018 пенсію відповідно до Закону № 2262 в сумі 3 587,24 грн. (53% вказаного вище грошового забезпечення).

Листом від 25.05.2018 № 459/38/05-2018 (арк. спр. 98) ліквідаційна комісія УМВС України в Миколаївській області повідомила Управління про недостовірність Довідки від 22.03.2018 та надіслало іншу довідку - від 25.05.2018 (надалі - Довідка від 25.05.2018, арк. спр. 94), згідно з якою розмір грошового забезпечення позивача «… за нормами, чинними за січень 2016, за прирівняною посадою поліцейського …» становить 6 960,16 грн.

На підставі Довідки від 25.05.2018 відповідач з 01.07.2018 перерахував пенсію позивача та визначив її в сумі 3 688,88 грн., що складає 53% грошового забезпечення 6 960,16 грн. (арк. спр. 102).

Згідно з розрахунком на доплату (арк. спр. 103), Управління визначило суму, що підлягала виплаті ОСОБА_1 в зв`язку із зміною розміру її пенсії (на підставі Довідки від 25.05.2018) за період з 05.04.2018 по 30.06.2018 (291,37 грн.), та листом від 14.06.2018 № 2144-Л-07 (арк. спр. 51-53) повідомило позивача про виплату суми 291,37 грн. у липні 2018 року.

Факт отримання суми 291,37 грн. позивач не заперечила.

Тобто, розмір пенсії за вислугу років, що її отримувала ОСОБА_1 з 05.04.2018 (дата звернення з приводу переведення з пенсії за віком на пенсію за вислугу років), Управління визначило на підставі Довідки від 25.05.2018.

Довідка ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області від 31.03.2018, про яку вказано в позові, в матеріалах справи відсутня.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону № 2262, законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до статті 7 Закону № 2262, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором.

Абзацами першим та другим частини третьої статті 43 Закону № 1058 встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Як вказано вище, пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262 позивачу було призначено у 1999 році.

Після того, як ОСОБА_1 почала отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058, виплату пенсії за вислугу років було припинено, а згодом, на підставі заяви позивача від 05.04.2018, - поновлено.

Відповідно, розмір пенсії за вислугу років, що її позивач отримувала до 16.12.2010, мав бути перерахований, згідно зі статтею 63 Закону № 2262.

Порядок проведення такого перерахунку визначений, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2008 № 45 «Про затвердження Поряду проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992р. № 393» (надалі - Порядок № 45).

Так, абзацами першим та другим пункту 5 Порядку № 45 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 р. проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (Офіційний вісник України, 2015 р., № 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту.

Доводи ОСОБА_1 про те, що відповідач, поновлюючи у квітні 2018 року виплату позивачу пенсії за вислугу років, мав визначити її розмір на підставі чинних станом на квітень 2018 року складових грошового забезпечення, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на нормах законодавства.

З урахуванням наведеного, суд визнав такими, що не відповідають дійсності, твердження ОСОБА_1 про те, що відповідач протиправно відмовив їй у призначенні пенсії та встановленні її розміру на дату звернення (5 квітня 2018 року) відповідно до вимог Закону № 2262.

Стосовно доводів позивача про те, що при визначенні суми пенсії Управління не врахувало певні складові грошового забезпечення, суд зазначив таке. Як цілком обґрунтовано вказав відповідач у відзиві, Порядком № 45 головним управлінням Пенсійного фонду України не надано право коригувати інформацію, що міститься у відповідних довідках, обов`язок подання яких покладений, в тому числі, на ліквідаційну комісію УМВС України в Миколаївській області.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що матеріалами справи не підтверджується протиправність дій відповідача, що є підставою для відмови у позові.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 19, 77, 205, 241-243, 246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна