Справа № 826/13728/18
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Сорочка Є.О, Федотова І.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріусу Києво-Святошинського нотаріального округу Леденьова Івана Сергійовича про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріусу Києво-Святошинського нотаріального округу Леденьова Івана Сергійовича про:

- визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №2305/7 від 06.07.2018р. "Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 від 13.06.2018р.";

- зобов`язання Міністерства юстиції України скасувати реєстраційну дію, вчинену державним реєстратором - приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Леденьовим Іваном Сергійовичем - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:41181232 від 19.05.2018 19:36:32, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 224;

- зобов`язання Міністерства юстиції України скасувати реєстраційну дію, вчинену державним реєстратором - приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Леденьовим Іваном Сергійовичем рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41181171 від 19.05.2018 18:54:35, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 224.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 січня 2019 року адміністративний позов задоволено частково, а саме визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №2305/7 від 06.07.2018р. "Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 від 13.06.2018р.", зобов`язано Міністерство юстиції України повторно розглянути скаргу представника ОСОБА_1 від 13 червня 2018 року (вх. № 481/3 від 13.06.2018р.), у задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа залишила розгляд апеляційної скарги на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 через свого представника звернулась до Міністерства юстиції України зі скаргою від 13 червня 2018 року на реєстраційні дії, вчинені приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Леденьовим Іваном Сергійовичем (свідоцтво № 6135 від 31.01.2006 року), який є акредитованим суб`єктом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно - державним реєстратором, а саме, щодо:

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41181232 від 19.05.2018р. 19:36:32, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна- 224;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41181171 від 19.05.2018р. 18:54:35, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна- 224.

За результатами розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України (далі Комісія) складено висновок від 05 липня 2018 року, відповідно до якого вирішено відмовити у задоволенні скарги представника позивача.

Вважаючи свої права порушеними, а також не погоджуючись з наказом Міністерства юстиції України №2305/7 від 06.07.2018р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV від 01.07.2004р. (далі - Закону № 1952-IV).

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону № 1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Згідно з ч.2 ст. ст. 37 Закону № 1952-IV Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Пунктом 2 частини першої статті 10 Закону № 1952-IV визначено, що нотаріус - державний реєстратор прав на нерухоме майно.

Частиною 6 статті 37 Закону № 1952-IV передбачено, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі по тексту - Порядок № 1128) відповідно до якого, для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом

Згідно з п.8 Порядку № 1128 під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Таким чином, при прийнятті висновку Комісія повинна перевірити всі обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі, обґрунтованість заперечень. За наслідками такої перевірки Комісія повинна об`єктивно встановити, чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження.

Після отримання скарги на дії, бездіяльність або рішення державного реєстратора, утворюється постійно діюча комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, яка перевіряє наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, за результатом розгляду приймається мотивоване рішення.

Як вбачається з оскаржуваного Наказу Міністерства юстиції України №2305/7 від 06.07.2018р., позивачу відмовлено у задоволенні скарги від 13 червня 2016 року у зв`язку з тим, що розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Міністерства юстиції України, оскільки щодо нерухомого майна наявний судовий спір.

Підставою прийняття вказаного Наказу став висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 05 липня 2018 року, в якому зазначено про наявність судового спору у справах:

- № 369/4053/17 - ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.04.2018р., якою накладено заборону здійснювати будь-які реєстраційні дії;

- № 369/6128/18 - розгляд справи призначено на 12.09.2018р. о 10:15 год.

Відповідно до ч.8 ст. 37 Закону № 1952-IV Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:

1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті;

2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується;

3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;

4) наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав;

5) є рішення цього органу з того самого питання;

6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника;

7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;

8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;

9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу;

10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

13 червня 2018 року позивачем через свого представника була подана скарга до Міністерства юстиції України, яка обґрунтована тим, що 19 квітня 2018 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області про забезпечення позову у цивільній справі №369/4053/17 вжито заходів забезпечення позову. Того ж дня, 19 квітня 2018 року, представник скаржника ОСОБА_2 звернувся до державного реєстратора Києво-Святошинської державної адміністрації Київської області Макаренка В.В. із заявами про внесення до Державного реєстру речових прав обтяжень, у вигляді заборони вчинення реєстраційних дій, визначених ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області про забезпечення позову у цивільній справі №369/4053/17 від 19.04.2018р.

Державним реєстратором Києво-Святошинської державної адміністрації Київської області Макаренком В.В. в цей же день були зареєстровані наступні два обтяження:

1) Номер запису про обтяження: 25831995 (спеціальний розділ); Дата, час державної реєстрації: 20.04.2018 16:46:04; Підстава виникнення обтяження: Ухвала, серія та номер: 369/4053/17, виданий 19.04.2018, видавник Києво-Святошинський районний суд Київської області; Підстава запису внесення: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40752813 від 23.04.2018 09:37:21; Вид обтяження: заборона на нерухоме майно; Відомості про суб`єктів обтяження: Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; країна громадянства: Україна; Об`єкт нерухомого майна - земельна ділянка; Кадастровий номер - НОМЕР_2 0006; Опис об`єкта - Площа (га): 0.117; Цільове призначення - для колективного садівництва; Адреса - Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, садове товариство "Енергія", вулиця Приозерна, земельна ділянка 1.

2) Номер запису про обтяження: 25831566 (спеціальний розділ); Дата, час державної реєстрації: 20.04.2018 16:53:26; Підстава виникнення обтяження: Ухвала, серія та номер: 369/4053/17, виданий 19.04.2018, видавник Києво-Святошинський районний суд Київської області; Підстава запису внесення: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40752386 від 23.04.2018 09:26:49; Вид обтяження: заборона на нерухоме майно; Відомості про суб`єктів обтяження: Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 ; Запис предмета обтяження: садовий будинок; Об`єкт нерухомого майна - садовий будинок, об`єкт житлової нерухомості: ні. Адреса - Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, садове товариство Енергія , АДРЕСА_4 .

Як зазначив позивач у скарзі від 13 червня 2018 року до Міністерства юстиції України, 01 червня 2018 року він перевіряючи наявність інформації про належне йому майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, отримав інформаційну довідку, з якої дізнався про порушення своїх прав, а саме про те, що 19 травня 1018 року приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Леденьов І.С., як акредитований суб`єкт державної реєстрації речових прав на нерухоме майно - державний реєстратор, зареєстрував належне позивачу майно за іншою особою, а саме, здійснив наступні реєстраційні дії:

1) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:41181232 від 19.05.2018 19:36:32; Проведення державної реєстрації виникнення права власності на нерухоме майно - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224; Об`єкт нерухомого майна - земельна ділянка. Кадастровий номер - НОМЕР_2 0006; Опис об`єкта - Площа (га): 0.117, Дата державної реєстрації земельної ділянки: 18.08.2015, орган що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки в Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі; Цільове призначення - для індивідуального садівництва; Адреса - Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, садове товариство АДРЕСА_4 ; Власники: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація", .

2) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:41181171 від 19.05.2018 18:54:35; Проведення державної реєстрації виникнення права власності на нерухоме майно - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224; Об`єкт нерухомого майна - садовий будинок, об`єкт житлової нерухомості: ні; Опис об`єкта - Загальна площа (кв.м): 150,7, Опис: з надвірними будівлями та спорудами; Адреса - Київська область АДРЕСА_5 , АДРЕСА_4 ; Власники: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація", .

Таким чином, на думку скаржника, приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального кругу ОСОБА_3 , під час здійснення реєстраційних дій, були порушені вимоги Закону України "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" та Порядку Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (Постанова КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127).

Згідно з ч. 9 ст. 37 Закону № 1952-IV, порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаного припису, постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, п. 2 якого визначено, що для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Міністерством юстиції України або відповідним територіальним органом.

З урахуванням викладеного, Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2016 року № 37/5 затверджено Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, зареєстроване Міністерством юстиції України від 13 січня 2016 року за № 42/28172 (далі - Положення № 37/5).

Відповідно до п. 2 розділу І, п. 1, 8 розділу ІІІ Положення № 37/5, Комісія є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, що в межах повноважень, визначених Законами України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 № 1128, забезпечує розгляд скарг у сфері державної реєстрації. Формою роботи комісії є засідання, які проводяться у разі потреби. Дату, час і місце проведення засідання комісії визначає її Голова. Рішення комісії оформляються висновком, який підписується Головою комісії, секретарем та членами комісії, що брали участь у засіданні комісії.

Отже, з метою встановлення факту правомірності чи, навпаки, протиправності дій відповідача щодо оформлення та видачі оскаржуваного наказу, необхідним є дослідження питання дотримання Комісією порядку розгляду скарг.

Відповідно до п. 3, 4 Порядку №1128, розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов`язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у п. 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Згідно з п. 9, 10 Порядку № 1128, під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Суб`єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах що додаються до скарги).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи скарги ОСОБА_1 від 13 червня 2018 року до Міністерства юстиції України, позивач зазначав що бажає взяти участь у розгляді цієї скарги про суті та просив завчасно його повідомити про час та місце засобами електронної пошти "."

Водночас, матеріали справи не містять будь-яких доказів щодо повідомлення позивача, суб`єкта оскарження та інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі, про час та місце розгляду скарги.

Крім того, як вбачається з оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту за адресою (https://minjust.gov.ua/m/ogoloshennya-pro-zasidannya-komisii-05-lipnya-2018-roku) про перелік скарг розгляд яких відбудеться 05 липня 2018 року - скарга представника ОСОБА_1 в переліку не зазначена.

Матеріали справи містять витяг з протоколу № 58 засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 05.07.2018р., з якого вбачається, що відповідно до п. 1.45 якого відмолено у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 13 червня 2018 року без розгляду по суті на підставі п.7 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Відповідачем зазначено, що скарга ОСОБА_1 не розглядалась по суті, у зв`язку з чим і не викликались скаржник, суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи.

Водночас, відповідно до п. 7 Порядку № 1128 у разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб`єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у задоволенні скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

Втім, з висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 05.07.2018р. та оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України №2305/7 від 06.07.2018р. не вбачається, що Комісією або відповідачем досліджувалось питання строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, а тому доводи відповідача в цій частині є необґрунтованими.

Водночас, висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 05.07.2018р. та оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України №2305/7 від 06.07.2018р. містять чітку підставу відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 - наявний судовий спір щодо об`єкту розгляду, у зв`язку з чим відповідач приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги на підставі п.9 ч.8 ст. 37 Закону № 1952-IV.

Відповідно до п. 12 Порядку № 1128, за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Таким чином, Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за результатами розгляду скарги на реєстраційні дії, встановивши, що оскаржувані дії вчинено з порушенням вимог Закону № 1952-IV складає відповідний висновок, який є підставою для прийняття суб`єктом розгляду рішення про задоволення скарги у формі наказу.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Міністерство юстиції України не дотрималось норм Закону № 1952-IV, Порядку № 1128 та Положення № 37/5 щодо повідомлення скаржника та/або його представника, суб`єкта оскарження та інших заінтересованих осіб про час та місце розгляду скарги ОСОБА_1 від 13 червня 2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення «Москаль проти Польщі»).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії»).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» та у справах «Ґаші проти Хорватії» «Трґо проти Хорватії»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».

Зважаючи на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що зазначені процедурні порушення розгляду скарги ОСОБА_1 нівелюють відповідні наслідки та обумовлюють наявність достатніх і необхідних правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №2305/7 від 06.07.2018р. "Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 від 13.06.2018р.".

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 28.03.2018р. у справі №826/19452/16.

Позовні вимоги в частині зобов`язання Міністерства юстиції України скасувати реєстраційні дії вчинені державним реєстратором - приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Леденьовим Іваном Сергійовичем: № 41181232 від 19.05.2018р. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 224) та № 41181171 від 19.05.2018р. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 224) не підлягають задоволенню, адже задоволення такої позовної вимоги призведе до втручання в дискреційні повноваження відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 січня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя Є.О.Сорочко

суддя І.В.Федотов