Справа № Н/851/14/19
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2019 р.Справа № Н/851/14/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 р. по справі № 818/1610/18 за позовом ОСОБА_1 до Глухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 р. задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Глухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 року апеляційну скаргу Глухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області задоволено. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 року по справі № 818/1610/18 скасовано. Прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

07.05.2019 р. до Другого апеляційного адміністративного суду надіслано заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 р. по справі № 818/1610/18 за позовом ОСОБА_1 до Глухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання відмови протиправною та зобов`язати вчинити дії, в якій позивач по справі просив постанову Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 818/1610/18 від 02.04.2019 р. скасувати; апеляційну скаргу Глухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення; рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року по справі №818/1610/18 залишити без змін.

В обгрунтування вимог заяви ОСОБА_1 посилається на те, що 25.04.2019 р. Конституційний Суд (другий сенат №1-Р (ІІ) 2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1735/19) прийняв рішення за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначеним рішенням вирішено таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення дійсної строкової, яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Зазначає, що рішення Конституційного Суду України є обов"язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

30.05.2019 р. ОСОБА_1 подав заяву про зміну підстави перегляду судового рішення по справі № 818/1610/18 за виключними обставинами, в якій просив його заяву від 07.05.2019 р., у зв"язку з рішенням Конституційного Суду України розглядати за виключними обставинами, згідно із ст. 361 КАС України.

07.06.2019 р. Глухівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області подало відзив на заяву про перегляду судового рішення по справі №818/1807/18 за виключними обставинами, в якому посилаючись на відсутність підстав для перегляду рішення суду апеляційної інстанції за виключними обставинами, просило відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 р. по справі № 818/1610/18 та залишити в силі постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 р. про скасування рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 року.

18.06.2019 р. ОСОБА_1 повторно не з`явився в судове засідання проте особисто подав до канцелярії суду апеляційної інстанції заяву про відкладення слухання справи в зв"язку з лікуванням, додавши направлення на лікування.

Суд апеляційної інстанції визнає неповажною причину неявки позивача в судове засідання, так як заява не містить обгрунтованих доказів, які б давали підстави для відкладення розгляду даної справи, оскільки направлення на лікування не підтверджує факту перебування особи в лікувальному закладі та неможливість її прибуття до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії довідки Глухівського об`єднаного міського військового комісаріату від 16.07.1998 р. № 106, позивач у період з 27.11.1986 р. по 05.06.1987 р. був призваний на спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та отримав 25,382 рентген дозу опромінення.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК Серії ААВ № 933436 позивачу 21.05.2015 р. встановлено ІІ групу інвалідності по захворюванню пов`язані з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та у відповідності до копії посвідчення Серія НОМЕР_1 - позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії.

Позивач, 24.03.2018 р. звернувся до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії відповідно до постанови КМУ від 15.11.2017 р. № 851 "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У листі від 10.04.2018 р. № 44/с-1 відповідачем зазначено, що позивач, як військовозобов`язаний з 27.11.1986 р. по 05.06.1987 р. був призваний на збори та направлявся для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки позивач проходив строкову військову службу у період з 06.05.1969 р. по 18.05.1971 р., а участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відбувалась не під час проходження строкової військової служби, права на проведення перерахунку пенсії згідно постанови КМУ від 15.11.2017 №851 - позивач не має.

Не погодившись з відмовою пенсійного органу, позивач звернувся до суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Глухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено, а саме: визнано відмову Глухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (41400, м. Глухів, вул. Спаська, 54) у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправною; зобов`язано Глухівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області (41400, м. Глухів, вул. Спаська, 54) перерахувати та виплатити з 01.10.2017 р. пенсію ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанови КМУ від 15.10.2017 р. № 851- з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01 січня відповідного року, з урахуванням виплачених сум.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Глухівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, подало апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 року апеляційну скаргу задоволено, а саме: рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 р. по справі № 818/1610/18 скасовано; прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, зокрема, виходив з того, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності у позивача права на перерахунок пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки це не відповідає всім критеріям, наявність яких обумовлює право особи на вказаний перерахунок.

Статтею 361 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, однією з підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Рішенням Конституційного Суду України №1-р(II)/2019 від 25 квітня 2019 року по справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Згідно вказаного рішення словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Статтею 152 Конституції України передбачено: закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Крім того, відповідно до ст. 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 р. № 2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Як слідує з резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №1-р(II)/2019 від 25 квітня 2019 року по справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19), словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796XII зі змінами, визнане неконституційним і втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Враховуючи викладене, судова колегія доходить висновку, що словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796XII визнане неконституційним та втратило чинність 25.04.2019 р., як встановлено ст. 91 Закону України "Про Конституційний Суд України", тобто, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19), що також прямо встановлено даним рішенням.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин, а також на час прийняття рішень судами першої та апеляційної інстанцій положення зазначеної норми були чинними та підлягали застосуванню.

Разом з тим, з 25.04.2019 р. (з дати втрати чинності зазначеними положеннями) позивач має право звернутись з відповідною заявою до органу пенсійного фонду щодо вирішення питання про перерахунок та виплату йому пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 р. у справі № 3-14/2019 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 05.02.2019 р. по справі № 333/5015/15-а та від 16.04.2019 р. по справі № 318/2132/14-а.

Враховуючи вищенаведене, доводи позивача про необхідність перегляду постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019 р. за виключними обставинами є помилковими.

Частиною 4 статті 368 КАС України встановлено, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 р. по справі № 818/1610/18 необхідно відмовити.

Згідно із ч. 1 ст. 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 242, 321, 325, 368, 369 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 р. по справі № 818/1610/18.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Спаскін О.А. Любчич Л.В.

Повний текст ухвали виготовлений 24.06.2019 року