Справа № 400/685/19
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 р. № 400/685/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Фульги А.П., за участю секретаря судового засідання Шерстюк І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Імперіал", вул. Громадянська, 18, м. Миколаїв, 54001

до відповідача:Київської митниці ДФС, Міжнародний аеропорт "Бориспіль", м. Бориспіль, Київська область, 08307

про:визнання протиправними та скасування картки відмови від 19.02.2019 № UA125200/2019/00050, рішення від 19.02.2019 № UA125200/2019/000171/2,

За участю представників:

позивача: Гудій І.О.,

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Імперіал" (надалі позивач, ТОВ "Агро Імперіал") звернулось до суду з адміністративним позовом до Київської митниці ДФС України (надалі - відповідач) про визнання протиправними та скасування картки відмови від 19.02.2019 № UA125200/2019/00050, рішення від 19.02.2019 № UA125000/2019/000171/2.

Ухвалою від 27.03.2019 року судом відкрито провадження по вищезазначеній справі з призначенням її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 11.04.2019р. було здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Суду пояснив, що відповідачем, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України, та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару відмовлено позивачу у митному оформленні товару та незаконно визначено митну вартість за другорядним методом (резервним), внаслідок чого протиправно прийнято оскаржувані рішення. Зазначив, що під час декларування митної вартості імпортованого товару, позивач визначив його вартість відповідно до ціни договору, а митний орган безпідставно здійснив коригування митної вартості товару в бік збільшення.

Відповідач позов не визнав, в судовому засіданні присутній не був, письмово виклав свої заперечення, які обґрунтував тим, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять усіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості, мають розбіжності та неточності. За таких обставин, митниця визначила цю суму самостійно відповідно до статті 57 Митного кодексу України (надалі МК України).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши вступні слова представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Між ТОВ «АГРО ІМПЕРІАЛ» (покупець) та «SHANDONG HIKING INTERNATIONAL COMMERCE GROUP CO., LTD (продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт № 1915 від 04.04.2018 року, згідно умов якого Продавець зобов`язується продати та поставити покупцеві підшипники відповідно до виставлених інвойсів (проформ-інвойсів) (п. 1.1. Контракту).

Відповідно до п. 1.2. Контракту ціна, кількість, асортимент товарів можуть змінюватися згідно взаємної домовленості сторін, що має бути відображено у проформах-інвойсах та інвойсах Продавця.

04.01.2019 року між ТОВ «АГРО ІМПЕРІАЛ» (покупець) та «SHANDONG HIKING INTERNATIONAL COMMERCE GROUP CO., LTD (продавець) було підписано Додаткову угоду № 3 про продовження терміну дії контракту до 31.12.2019 року.

Продавцем «SHANDONG HIKING INTERNATIONAL COMMERCE GROUP CO., LTD було направлено на адресу Позивача комерційну пропозицію з детальним розрахунком кожної позиції підшипника з урахуванням умов поставки, а саме в порт м. Одеси.

По надходженню на територію України товару, а саме: підшипників роликових сферичних, підшипників кулькових (зовнішній діаметр більш як 30 мм), підшипників роликових конічних (включаючи внутрішні конічні кільця з сепараторами та ролками, складені), підшипників кулькових (зовнішній діаметр не більш як 30 мм), підшипників з циліндричними роликами, позивач подав відповідачу митну декларацію № UA125200/2019/613068, в якій зазначив ціну товару 39 969, 21 дол.

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості оцінюваного товару разом з митною декларацією позивачем було надано документи передбачені ч. 2, ч. 3 та ч. 4 ст. 53 МК України, а саме наступні документи:

- декларацію митної вартості від 18.02.2019 року;

- зовнішньоекономічний контракт від 04.04.2018 року № 1915;

- інвойс від 30.12.2018 року;

- пакувальний лист від 30.12.2018 року;

- специфікація № 1 від 30.12.2018 року;

- коносамент від 05.01.2019 року;

- CMR№ 578 від 14.02.2019 року.

За результатом розгляду наданих документів посадовою особою підрозділу митного оформлення направлено позивачу електронне повідомлення, в якому зазначено, що у зв`язку з тим, що подані документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, а саме відсутній документ щодо пролонгації контракту та відсутні страхові документи.

ТОВ "Агро Імперіал" засобами електронного зв`язку за допомогою програмного забезпечення «MD-Declaration» було направлено відповідачу: додаткову угоду від 04.01.2019 року про продовження терміну дії контракту, експортна декларацію, страховий поліс від 04.01.2019 року, комерційну пропозицію виробника, платіжні доручення, висновок ТТП № ГО-477 від 18.02.2019 року, листи № 19/02-3 та № 19/02-4 від 19.02.2019 року.

19.02.2019 року відповідачем було прийнято рішення № UA125000/2019/000171/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якого митна вартість групи товарів була змінена в бік збільшення в наслідок застосування другорядного методу визначення митної вартості, замість застосованого позивачем основного методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

В рішенні про коригування митної вартості товарів від 19.02.2019 року № UA125000/2019/000171/2 відповідачем було зазначено, що метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій) не застосовується. У наданих документах наявні розбіжності та неточності.

Таким чином, Київською митницею ДФС було збільшено митну вартість товару позивача, замість задекларованих ним самостійно 39 969, 21 дол.

Крім того, державним інспектором Новіковим Р.Л. винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення 19.02.2019 року № UA125200/2019/00050 з підстав порушення п. 6 ст. 54 МК України.

Не погоджуючись з прийнятими відповідачем рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, ч. 2 вказаної статті передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару:

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товар) підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу ч. 1 - 2 ст. 53 МК України вбачається, що законодавцем передбачено вичерпний перелік документів, які подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Крім того, це узгоджується з проголошеними в ст. 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз документів, поданих позивачем до митниці, дозволяє стверджувати, що остання мала в своєму розпорядженні всі дані, які надавали їй можливість перевірити числові значення складових митної вартості товарів, які були задекларовані позивачем.

У рішенні про коригування митної вартості товарів відповідач зазначив, що метод за ціною договору не застосовується до товару позивача оскільки подані декларантом документи не містили належних, об`єктивних та достовірних відомостей про числове значення заявленої митної вартості, та надані не в повному обсязі.

З даного приводу суд зазначає, що товар, який підлягав митному контролю, був придбаний на підставі контракту від 04.04.2018 року № 1915 та специфікації від 30.12.2018 року № 1. Висновок Торгово-промислової палати України № ГО- 477 від 18.02.2019 року наданий позивачем митному органу щодо підтвердження ринкової вартості підшипників та відсутності факту заниження митної вартості.

Згідно частини 2 статті 11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Крім того, у митній декларації зазначена вартість кожного товару окремо і його вартість співпадає з інвойсом. Відповідач не надав доказів, які б підтверджували пов`язаність позивача з постачальником.

Щодо наявності страхових документів позивачем було надано страховий поліс від 04.01.2019 року, і обов`язку здійснювати переклад законодавство на імпортера не покладає. Відповідач не надав оцінку такому документу, законодавство України не вимагає обов`язкову наявність страхових документів у покупця, як то договір страхування.

З наданих позивачем відповідачу документів вбачається, що Продавець зобов`язаний забезпечити за свій рахунок на користь Покупця страхування вантажу на умовах, що дозволяють Покупцю звернутись безпосередньо до страхувальника, а також надати Покупцю страховий поліс чи інший доказ страхового покриття. З вищевказаного страхового полісу слідує, що ТОВ «Агро Імперіал» "застрахований" (вигодонабувач), а не страхувальник, тому висновок відповідача щодо можливих витрат на страхування з боку позивача є безпідставним.

Доводи відповідача щодо неправильного визначення позивачем ціни товару, оскільки іншим імпортером задекларовано подібний товар за більшою ціною, не знайшли правового обґрунтування, оскільки суперечить наявним у матеріалах справи доказам.

Відповідно до ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст. 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями ст. 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідачем не доведена неможливість визначення митної вартості товару за основним методом, а також не доведена заборона оформлення митної вартості товару за ціною нижчою, ніж ціна, по якій подібний товар завозився раніше іншими імпортерами.

Аналізуючи наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем подано достатній пакет документів, передбачений ст. 53 МК України, на підтвердження кількісних та вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за основним методом, відсутні підстави для коригування митним органом митної вартості товару.

Суд звертає увагу на те, що контроль за правильністю обчислення декларантом митної вартості товару, який належить до виключної компетенції відповідача, полягає не в тому, щоб скоригувати митну вартість товару в бік збільшення, а визначити реальну ціну товару, що ввозиться на територію України.

За обставинами справи, митним органом не взята до уваги вартість товару за ціною контракту, яка може не відповідати рівню митної вартості на аналогічні та подібні товари. Митним органом не доведена неможливість визначення митної вартості товарів за основним методом.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідно до ст.ст. 189, 190 Господарського кодексу України ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.

Сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. В такому разі декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Надані позивачем документи не містять розбіжностей або ознак підробки.

Митниця не надала суду доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості.

З наведеного слідує, що за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, застосування митним органом коригування митної вартості є передчасним.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державно влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 КАС України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до ст. 139 КАС України

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Імперіал" (вул. Громадянська, 18, м. Миколаїв, 54001, ) до Київської митниці ДФС (Міжнародний аеропорт "Бориспіль", м. Бориспіль, Київська область, 08307, ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати картку відмови Київської митниці ДФС () в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.02.2019 року № UA125200/2019/00050.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС () про коригування митної вартості товарів від 19.02.2019 року № UA125000/2019/000171/2.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці ДФС (Міжнародний аеропорт "Бориспіль", м. Бориспіль, Київська область, 08307, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Імперіал" (вул. Громадянська, 18, м. Миколаїв, 54001, ) судовий збір в розмірі 1921,00 грн., сплачений платіжним дорученням № 117 від 01.03.2019 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А. П. Фульга