Справа № 1540/4234/18
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 червня 2019 року

Київ

справа №1540/4234/18

адміністративне провадження №К/9901/17075/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Блажівської Н.Є.,

суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛПРОЕКШН» до Головного управління ДФС в Одеській області, Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправною відмову в прийнятті податкової звітності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛПРОЕКШН» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області, Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправною відмови у прийнятті податкової звітності та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області у прийнятті податкової звітності товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛПРОЕКШН», а саме: декларації з податку на додану вартість за вересень 2017 року з додатками до неї та визнати податкову декларацію товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛПРОЕКШН» з податку на додану вартість за вересень 2017 року з додатками до неї такими, що подані у день їх фактичного отримання 20. жовтня 2017 року. Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби України в Одеській області виключити з Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛПРОЕКШН» у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2017 року з додатками до неї. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 31 липня 2018 року №787/26-15-12-01-21 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛПРОЕКШН». Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби України в Одеській області відновити реєстрацію платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛПРОЕКШН» з дати анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, а саме: 31 липня 2018 року з усіма відповідними показниками, що існували до дати анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві подало апеляційну скаргу.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 29 березня 2019 року визнав вказані Головним управлінням ДФС у м. Києві підстави поновлення строку неповажними та апеляційну скаргу залишив без руху, надавши строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - подання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням поважних причин його пропуску та подання доказів їх поважності, а також документа про сплату судового збору.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року Головному управлінню ДФС у м. Києві продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги на п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 21 травня 2019 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року по справі № 1540/4234/18.

Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві звернулось з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі № 1540/4242/18.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, відповідач посилається на те, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Пункт 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.

За правилами частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт четвертий частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві у межах встановленого судом строку не надало заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням поважних підстав пропуску строку на апеляційне оскарження.

Виходячи з викладеного суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у цій справі, правильно застосував норми процесуального права.

Таким чином, подана Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року касаційна скарга є необґрунтованою. Правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні пункту 5 частини першої та частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі № 1540/4234/18.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Н.Є. Блажівська

О.В. Білоус

І.Л. Желтобрюх,

Судді Верховного Суду