Справа № 640/19950/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про зобов`язання вчинити дії -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Київський річковий порт" (далі - ПрАТ "Київський річковий порт") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить суд зобов`язати Головне управління ДФС у м. Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві) вчинити дії щодо проведення списання податкового боргу ПрАТ "Київський річковий порт":

- по податку на додану вартість в сумі 4680070,61 грн, який складається з боргу понад 1095 днів в сумі 1518043,83 грн; боргу по скасованих податкових повідомленнях-рішеннях в сумі 1541517,07 грн; пені, нарахованої на борг понад 1095 днів, в сумі 984605,08 грн; пені, нарахованої на борг понад 1095 днів, в сумі 635904,63 грн;

- по земельному податку (Подільський район м. Києва) в розмірі 1362358,68 грн, який складається з: боргу по скасованих податкових повідомленнях-рішенням в сумі 24094,09 грн; пені, яка нарахована на скасовані податкові повідомлення-рішення в сумі 1338264,59 грн;

- по земельному податку (Печерський район м. Києва) в розмірі 370073,02 грн, який складається з: боргу понад 1095 днів в сумі 370073,02 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 березня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

В матеріалах справи міститься детальний розрахунок податкового боргу з земельного податку(Печерський район м. Києва), з якого вбачається, що за позивачем обліковується заборгованість з земельного податку, яка виникла з 2013 року, а саме:

- по податковим розрахункам від 06.03.2013 № , від 25.03.2014 № ;

- по податковим повідомленням-рішенням від 28.02.2013 № 000052158, від 05.02.2014 № 000004156, від 27.05.2014 № 000178158, від 15.07.2014 № 000289158, від 04.11.2014 № , від 12.12.2014 № , від 04.02.2015 № , від 17.04.2015 № ;

- пені, нарахованої по декларації від 15.02.2012 № 2612.

Загальна сума податкового боргу по земельному податку (Печерський район м. Києва) становить 370073,02 грн.

Підставою для звернення до суду з даним позовом стала бездіяльність відповідача, яка полягає у відображенні у інтегрованій картці платника податку сум безнадійного податкового боргу та сум за скасованими податковими повідомленнями-рішеннями. У свою чергу, на неіснуючі суми податкового боргу відповідачем нараховувалась пеня.

Наведене зумовило позивача звернутись до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, зазначив, що встановлені обставини у сукупності свідчать про те, що облікові записи, які містяться у ІКП не відповідають дійсним обставинам справи, а контролюючим органом ігнорується обов`язок своєчасного відображення дійсних показників.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, аргументуючи свою позицію наступним.

Відповідно до положень пункту 101.1 статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном "безнадійний", згідно з пунктом 101.2 статті 101 Податкового кодексу України, розуміється, зокрема: податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (підпункт 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України).

Строки давності та їх застосування визначені статтею 102 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Тобто виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання протягом установленого строку.

Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 577 (далі - Порядок № 577).

Цей Порядок № 577 розроблений відповідно до статті 101 глави 9 розділу II Податкового кодексу України, визначає механізм списання безнадійного податкового боргу.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1. цього Порядку під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу II Податкового кодексу України.

Згідно пункту 3.1 Порядку № 577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Пунктом 3.2 Порядку № 577 передбачено, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника органу доходів і зборів.

В свою чергу пунктами 4.2. Порядку № 577 передбачено, що за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів.

В інших випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу.

Відповідно до п. 4.4-4.5 розділу 4 Порядку № 577 структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Отже, списання податковим органом безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, мало здійснюватися органами державної податкової служби самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи, за станом на день виникнення безнадійного податкового боргу, або за даними довідки відповідного контролюючого органу про наявність безнадійного податкового боргу на день виникнення безнадійного податкового боргу.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що вказана сума податкового боргу відповідає ознакам безнадійної заборгованості, у визначені Податковим кодексом України строки контролюючим органом не стягнута, відповідно така сума боргу підлягає списанню.

Також позивач стверджує, що за період з 30.03.2015 по 30.10.2015 за ним обліковується безнадійний борг, який підлягає списанню у сумі 1080618,83 грн.

Суд звертає увагу, що дані, зазначені у позовній заяві, взято позивачем з ІКП, а відповідачем у цій частині доводи останнього не спростовано.

Також, з доданого відповідачем детального розрахунку вбачається, що в ІКП відображено грошові зобов`язання, нараховані податковими повідомленнями-рішеннями, які скасовані у судовому порядку.

Так, податкове повідомлення-рішення № скасовано постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2017 у справі № 826/1783/17, яка набрала законної сили 27.03.2018.

Податкове повідомлення-рішення № скасовано постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.09.2017 у справі № 826/1778/17, яка набрала законної сили 16.11.2017.

Податкове повідомлення-рішення № скасовано постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.09.2017 у справі № 826/1782/17, яка набрала законної сили 17.11.2017.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2015 у справі № 826/16903/14, яка набрала законної сили 21.05.2015 скасовано податкове повідомлення-рішення № від 31.10.2014.

Поряд з цим, у ІКП станом на час розгляду даної справи не відображено указані обставини, а на грошові зобов`язання, визначеними вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, продовжує нараховуватись пеня.

Також, з детального розрахунку вбачається, що пеня нарахована і на борг понад 1095 днів.

Встановлені обставини у сукупності свідчать про те, що облікові записи, які містяться у ІКП не відповідають дійсним обставинам справи, а контролюючим органом ігнорується обов`язок своєчасного відображення дійсних показників.

Щодо податкового боргу з земельного податку (Подільський район м. Києва), колегія суддів звертає увагу на наступне.

Порядок ведення інтегрованої картки платника (надалі - ІКП), визначено Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881 (далі - Порядок N 422).

Згідно з абзацом двадцять четвертим п.1 глави 1 розд. II Порядку №422 з метою перегляду інформації про платника, включаючи всі його філії та підрозділи, незалежно від того, в якому органі ДФС вони перебувають на обліку, органу ДФС, в якому платник перебуває на обліку за основним місцем, надається право доступу до ІКП таких філій та підрозділів та забезпечується можливість перегляду узагальненої інформації щодо стану розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами в цілому з урахуванням відповідних показників за такими підрозділами.

Відповідно до пунктів 4, 5 розділу І Порядку № 422 відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Пунктами 1, 2 глави 2 розділу ІІ Порядку № 422 з метою забезпечення контролю за коректністю відображення інформації в інформаційній системі органів ДФС при відкритті/закритті ІКП підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводиться щоденний контроль шляхом формування реєстрів перевірки записів за напрямами: відповідність форм відкритих ІКП затвердженому переліку форм ІКП; відповідність відкритої ІКП за видами бюджетів та платежів як для юридичних, так і для фізичних осіб відповідно до затвердженого переліку форм ІКП; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску та переплати за платежами, за якими не передбачено подання платником податкової звітності до органу ДФС (крім платежів, які контролюються органами ДФС в частині актів перевірок); наявність відкритої ІКП за платником, який знятий з обліку в органі ДФС; наявність у платника, якого виключено з реєстру платників певного податку, відкритої ІКП без ознаки "платник відсутній в реєстрі"; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску в ІКП зі спеціальним кодом "Платежі до з`ясування"; одночасна наявність показника переплати та невиділеного (незафіксованого) податкового боргу з грошового зобов`язання (заборгованості (без пені)) в ІКП; від`ємне значення переплати та/або боргу (заборгованості) в ІКП.

Розбіжності не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, шляхом усунення помилок: у разі виявлення невідповідностей між відкритими в інформаційній системі органів ДФС ІКП та затвердженим Переліком форм ІКП здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП; у разі сплати новоствореним платником, який не включений до реєстру платників певного податку, кошти розносяться до ІКП зі спеціальним кодом "Платежі до з`ясування". Відпрацювання ІКП зі спеціальним кодом "Платежі до з`ясування" здійснюється згідно з пунктом 3 глави 2 розділу III цього Порядку.

Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Підпунктами 2, 4 пункту 2 глави 4 Порядку № 422 визначено, що залежно від інформації, яка завантажена в інформаційну систему органів ДФС з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, одночасно змінюється статус повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску та в ІКП відображається така інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятих рішень відповідними органами: інформація з ухвали суду про відкриття провадження. На підставі інформації з інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, про початок/продовження процедури судового оскарження (ухвала суду про відкриття провадження) донарахована/зменшена сума вважається неузгодженою (статус податкового повідомлення-рішення / рішення / вимоги та рішення щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на "Оскаржується в судовому порядку").

У разі внесення вказаної інформації:

до настання граничного строку сплати/зменшення - відповідні облікові показники (операції) в ІКП блокуються, а донараховані/зменшені суми не відображаються та не беруть участі у розрахунках;

після настання граничного строку сплати/зменшення - в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо виключення з обліку донарахованих/зменшених сум у зв`язку із запізненням надходження ухвали суду про порушення провадження у справі.

Інформація з інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, про продовження процедури судового оскарження в касаційній інстанції відображається в ІКП лише у випадку відкриття провадження та прийняття судом рішення про забезпечення адміністративного позову.

- інформація з рішення суду, прийнятого по суті. Статус повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) ("Скасовується в судовому порядку" / "Вручено, судовий розгляд" / "Анульовано").

У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус повідомлень-рішень / рішень / вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється на "Скасовується в судовому порядку" / "Вручено, судовий розгляд" / "Анульовано" при частковому скасуванні.

Інформація, внесена та збережена відповідальними працівниками підрозділів адміністративного/судового оскарження до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, та інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, щоденно автоматично відображається в реєстрі "Апеляційне та судове оскарження" підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

Відповідальні працівники підрозділів, які проводять контрольно-перевірочні заходи, щоденно опрацьовують інформацію, завантажену в підсистему, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи з інформаційних систем органів ДФС, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскаржень.

Тобто, від початку оскарження платником податку податкового повідомлення-рішення - інформація у ІКП стосовно останнього блокується та визначене таким рішенням грошове зобов`язання не бере участі у розрахунках.

Одночасно Порядком передбачено, що у разі скасування рішенням суду податкового повідомлення-рішення в ІКП не проводиться відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування/зменшення суми.

Так, як свідчать матеріали справи, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.10.2017 у справі № 826/2161/17, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2018, позов ПрАТ "Київський річковий порт" задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві та Головного управління ДФС у м. Києві, яка полягає у невиконанні: постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.02.2017 у справі №826/9485/14; постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.02.2017 у справі №826/19439/13-а; постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2016 у справі №826/11886/14; постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2015 у справі №826/16903/14; постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.04.2016 у справі №826/20954/14 (з урахуванням ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.10.2016 у справі №826/20954/14); постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2016 у справі №826/16904/14; постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2013 у справі №826/407/13-а з урахуванням ухвали Вищого адміністративного суду України від 18.06.2013 у справі №К/800/28922/13; постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 21.07.2016 у справі №826/10741/13-а; зобов`язано Державну податкову інспекцію у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві та Головне управління ДФС у м. Києві привести у відповідність інтегровану картку платника - Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" () шляхом сторнування (зменшення) та/або скасування суми податкового боргу: з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 4424844 (чотири мільйони чотириста двадцять чотири тисячі вісімсот сорок чотири) гривні 00 копійок; з земельного податку з юридичних осіб в сумі 18835116 (вісімнадцять мільйонів вісімсот тридцять п`ять тисяч сто шістнадцять) гривень 63 копійок; з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів в сумі 12249096 (дванадцять мільйонів двісті сорок дев`ять тисяч дев`яносто шість) гривень 12 копійок; з податку на доходи фізичних осіб в сумі 1416765 (один мільйон чотириста шістнадцять тисяч сімсот шістдесят п`ять) гривень 82 копійки; сплаченого Публічним акціонерним товариством "Київський річковий порт" (код ЄДРПОУ 3150071) на виконання Постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2013 у справі №826/407/13-а з урахуванням ухвали Вищого адміністративного суду України від 18.06.2013 у справі №К/800/28922/13.

Вказаним рішенням встановлено, що в судовому порядку оскаржені: податкове повідомлення-рішення № від 12.09.2016; податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2016; податкове повідомлення-рішення № від 17.02.2016; податкове повідомлення-рішення № від 15.06.2016; податкове повідомлення-рішення № від 28.11.2016; податкове повідомлення-рішення № від 14.07.2016; податкове повідомлення-рішення від 29.08.2016 №; податкове повідомлення-рішення від 29.08.2016 №.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За наведених обставин та враховуючи, що податкове повідомлення-рішення № від 14.07.2016 було оскаржено позивачем у судовому порядку, суд дійшов висновку, що відображення сум грошового зобов`язання, нарахованих вказаним рішенням, у ІКП суперечить положенням Порядку № 422.

Крім того, з доданого відповідачем детального розрахунку податкового боргу вбачається, що пеня по земельному податку (Подільський район) нарахована на грошові зобов`язання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями, по яким закінчився строк давності, встановлений статтею 102 Податкового кодексу України (1095 днів).

Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних пинципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлено 26.06.2019.