Справа № 560/1913/19
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1913/19
УХВАЛА

іменем України

27 червня 2019 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Матущак В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до адміністративного суду в інтересах ОСОБА_1 із скаргою, в якій просить зобов`язати керівництво ДУ "Хмельницький слідчий ізолятор" звільнити ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Перевіривши подану скаргу та додані до неї матеріали суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини 1 статті 19 КАС України).

Пунктом 2 частини другої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Як вбачається з позовної заяви позивач оскаржує його перебування у ДУ "Хмельницький слідчий ізолятор".

З даного приводу суд зазначає, що виходячи із системного аналізу статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання щодо оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань (пункт 13-1 частини 1 статті 537 КПК України).

У відповідності до частини 2 статті 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:

1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини 1 статті 537 цього Кодексу;

2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини 3 статті 57, частини 1 статті 58, частини 1 статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини 1 статті 537 цього Кодексу;

3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини 1 статті 537 цього Кодексу;

4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини 5 статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини 1 статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до частини 9 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України, розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини 1 статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

При цьому суд зазначає, що норми, викладені у статтях 537, 539 КПК України є спеціальними нормами, які врегульовують питання, пов`язані із виконанням вироку. Вказаними нормами не передбачено вирішення адміністративним судом питання звільнення особи від відбування покарань. До спірних правовідносин необхідно застосовувати норми КПК України.

Виходячи з вищенаведеного, вбачається, що подана скарга стосується вирішення питання звільнення особи від покарання в межах виконання вироку по кримінальній справі, а тому всі спірні питання, що викладені в даній скарзі, повинні бути вирішені в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи, що подану позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а мають бути розглянуті за правилами Кримінального процесуального кодексу України, тому необхідно відмовити у відкритті провадження у даній справі та повернути позивачеві позовну заяву разом із всіма доданими до неї документами.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до місцевого загального суду в порядку кримінального судочинства.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 170, статтею 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 до про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяВ.В. Матущак