Справа № 440/4303/18
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 р.Справа № 440/4303/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Донець Л.О. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської митниці ДФС України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 року, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, місце складання м. Полтава, повний текст складено 11.03.19 року по справі № 440/4303/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватбудіндустрія"

до Полтавської митниці ДФС України

про визнання незаконними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватбудіндустрія", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просив суд:

- визнати незаконними та скасувати рішення від 14.11.2018 № КТ-UА-2018 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску і пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА806050/2018/00468;

- зобов`язати митний орган здійснити митне оформлення товару, отриманого за контрактом від 28.04.2017 за контрактом № 34/320, з урахуванням положень додаткової угоди № 16 від 25.09.2018 за кодом УКТЗЕД, що вказаний у митній декларації № 806050/2018/111471 від 11.10.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач порушив права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин через безпідставне визначення коду товару. Позивач не погоджується з висновками митниці, вважає їх необґрунтованими та такими, що порушують вимоги чинного законодавства, з огляду на те, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваних рішення про визначення коду товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, оскільки не визначивши всіх необхідних характеристик згідно УКТЗЕД ввезеного ТОВ "Приватбудіндустрія" товару, відповідач змінив код за УКТЗЕД товару з коду на код 2713 20 00 00. При цьому звернув увагу, що обставини, за яких орган доходів і зборів зобов`язаний самостійно визначати код товару, є чітко визначеними. В той же час, відповідачем не наведено в рішенні які саме правила класифікації були порушені під час митного оформлення товарів, а зроблено лише посилання на те, чим керувалися посадові особи митниці ДФС під час прийняття такого. Наведене, на думку позивача, свідчить про те, що відповідач вирішив самостійно класифікувати товари, не маючи на те законних підстав. Також, посилаючись на частину п`яту статті 69 Митного кодексу України, позивач зазначив, що, ініціюючи проведення процедури взяття проб (зразків) товару з подальшим дослідженням їх Управлінням експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби України, відповідач не обґрунтував питання щодо суті суперечностей у тлумаченні положень УКТ ЗЕД, які начебто виникли при застосуванні їх до характеристик товару "суміш мастична бітумна" та стали підставою для прийняття спірного рішення. Таким чином, на думку позивача, контролюючий орган без достовірних даних здійснив віднесення імпортованого товару до товарної позиції 2713, що є необґрунтованим та неправомірним.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 у справі № 440/4303/18 частково задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватбудіндустрія" до Полтавської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, скасування картки відмови, зобов`язання вчинити дії.

Визнано протиправним та скасовано рішення Полтавської митниці ДФС від 14.11.2018 № КТ-UА-2018 про визначення коду товару.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску і пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА806050/2018/00468.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, 8.04.2017 між ТОВ "Приватбудіндустрія" (Покупець) та компанією СТОВ "ЛЛК-НАФТАН" (211440, м. Новополоцьк, Вітебська обл., Республіка Білорусь) (Продавець) було укладено контракт №34/320 на поставку товару, кількість, асортимент, вартість та умови і строк поставки яких визначаються в Додаткових угодах до даного Контракту.

25.09.2018 між ТОВ "Приватбудіндустрія" (Покупець) та компанією СТОВ "ЛЛК-НАФТАН" (Продавець) було укладено додаткову угоду №16 до вищевказаного Контракту на поставку згідно правил Інкотермс - 2000 на умовах DAF (кордон РБ/Україна) суміші мастичної бітумної в кількості 70,00 тон, вартістю 218,00 євро за 1 тону.

З метою митного оформлення вказаного товару, отриманого за зазначеним вище контрактом, 11.10.2018 ТОВ "Приватбудіндустрія" подано до митного оформлення митну декларацію №UA806050/2018/111471 на товар "суміш мастична бітумна" та додано:

- контракт №34/320 від 28.04.2017, з додатковою угодою №16 від 25.09.2018;

- рахунок-фактура (інвойс) №ЛЛК000227 від 28.09.2018;

- накладна №21663950 від 28.09.18;

- сертифікат про проходження товару, форми СТ-1 BYUA від 28.09.2018;

- акт експертизи торгово-промислової палати №806/2 від 10.05.2018;

- лист №2017 від 09.10.2018;

- копія митної декларації країни відправлення №07242/280918/0015297 від 28.09.2018; - паспорт на суміш мастичну бітумну №2917 від 28.09.2018;

- товарна накладна № 0472911 від 28.09.2018.

У графі 31 митної декларації ТОВ "Приватбудіндустрія" здійснено опис товару, де зазначено, що це суміш мастична бітумна - 59503 кг, на основі нафтового бітуму марки 70/100 (не менше 80%) та наповнювача - концентрату кальцієвих сполук (не більше 20 %). Використовується в якості компонента для приготування дорожніх мастик, які використовуються для гарячого заповнення тріщин в асфальтобетонних покриттях автомобільних доріг і аеродромів без використання грунтовок, в цементно-бетонних покриттях автомобільних доріг і аеродромів із застосуванням грунтовок для різних дорожньо-кліматичних зон. Не містить в своєму складі будь-яких розчинників, не є антикорозійною мастикою /а.с. 41/.

У графі 33 митної декларації №UA806050/2018/111471 ТОВ "Приватбудіндустрія" зазначено код товару , за яким в УКТ ЗЕД визначено суміші бітумінозні на основі природного асфальту або природного бітуму, нафтового бітуму, мінеральних смол чи пеку мінеральних смол (наприклад, бітумінозні мастики, асфальтові суміші для дорожнього покриття):- інші.

11.10.2018 відповідачем проведено митний огляд товару та відібрано зразки для лабораторних досліджень.

На запит Полтавської митниці від 11.10.2018 №55 Управлінням експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції департаменту податкових та митних експертиз ДФС з метою встановлення характеристик визначальних для класифікації товару та перевірки задекларованої митної вартості проведено експертне дослідження та складено висновок №191 від 12.11.2018, відповідно до якого пробу ідентифіковано як непрозору нерухому речовину чорного кольору, яка за хімічними властивостями являє собою суміш аліфатичних вуглеводнів, ароматичних сполук, неорганічного наповнювача (неорганічні сполуки кальцію, сірки, магнію). Зольність (неорганічний залишок) після спалювання та прокалювання проби становить 7,56 мас.%. Температура застигання, становить + 41 °C. Густина проби за температурою 70 °C становить 1044,1кг/м3. Пенетрація (метод голки) проби при температурі 25 °C становить 168 од. Зазначено, що результати отримані в ході дослідження даної проби товару не суперечать інформації зазначеній в гр. 31 МД №UA806050/2018/111471 від 11.10.2018, в частині "до складу якої входять аліфатичні вуглеводні".

Даний висновок став підставою для прийняття відповідачем рішення про визначення коду товару від 14.11.2018 №КТ-UA-2018 згідно якого у графі 33 вантажно-митної декларації №UA806050/2018/111471 від 11.10.2018 код за УКТЗЕД 2715 00 00 91 змінено на код 2713 20 00 00.

У зв`язку з прийняттям рішення про визначення коду товару продовження здійснення митного оформлення МД №UA806050/2018/111471 стало неможливим, у зв`язку з чим декларанту надана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску і пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806050/2018/00468.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем рішення про визначення коду задекларованого товару та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що декларантом правильно визначено код товару, а у відповідача не було підстав самостійно визначити інший код УКТ ЗЕД.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Отже, класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює декларант; орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією; орган доходів і зборів може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.

Згідно статті 356 Митного кодексу України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для, зокрема, класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами органу доходів і зборів на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов`язки.

Взяття проб (зразків) товарів, що перебувають під митним контролем, посадовими особами інших державних органів, а також декларантами або уповноваженими ними особами здійснюється спільно з посадовими особами відповідного органу доходів і зборів.

Декларанти або уповноважені ними особи мають право бути присутніми під час взяття проб (зразків) товарів посадовими особами органу доходів і зборів та інших державних органів.

Про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Матеріалами справи встановлено, що Полтавською митницею ДФС до матеріалів справи не надано вмотивованого письмового рішення керівника органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов`язки, про відбір проб (зразків).

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 №467 затверджено вичерпний перелік підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення органами доходів і зборів України.

Проте, відповідачем не доведено і документально не підтверджено існування хоча б однієї з підстав, визначених цією постановою, для проведення огляду імпортованих товарів.

При цьому, згідно висновку Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції ДПМЕ ДФС України від 30.11.2018 №142005701, в якості підстави направлення запиту до ДПМЕ ДФС України (пункт 8 Висновку) відповідачем зазначено стаття 356 Митного кодексу України.

Разом з тим, відповідачем не конкретизовано, яка саме підстава з вичерпного переліку випадків частини першої статті 356 Митного кодексу України зумовила відібрання зразків.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Полтавською митницею ДФС не наведено підстав для проведення митного огляду та відбору проб спірного товару позивача, як і не надано документального підтвердження наявності та законності прийняття рішення про відбір проб (зразків) відповідно до положень статті 356 Митного кодексу України.

Відповідно до статті 67 Митного кодексу України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Згідно статті 68 Митного кодексу України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Указу Президента України "Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів" від 17.05.2002 №466/2002 /далі - Указ №466/ Україна приєдналась до вказаної системи.

Згідно з пунктом "а" статті 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів від 14.06.1983, що є частиною національного законодавства України, кожна Договірна Сторона Конвенції зобов`язується, за виключенням випадків застосування положень (а) даного параграфу, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходиться відповідно до Гармонізованої системи з моменту набуття чинності даної Конвенції по відношенню до цієї Сторони. Тим самим вона зобов`язується по відношенню до своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без будь-яких доповнень або змін; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати об`єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятий в Гармонізованій системі.

Відповідно до пункту 3 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428 (далі - Порядок №428), УКТ ЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура).

Згідно з пунктом 6 Порядку №428 пропозиції щодо внесення змін до УКТ ЗЕД у зв`язку із змінами, що вносяться Всесвітньою митною організацією до Гармонізованої системи, а також Європейським Союзом до Комбінованої номенклатури, надсилаються Держмитслужбою до Мінфіну для їх опрацювання та подання Мінекономрозвитку з метою врахування під час підготовки пропозицій щодо внесення змін до Митного тарифу України.

Відповідно до пункту 12 Порядку №428 пояснення до УКТ ЗЕД розробляються та затверджуються Держмитслужбою з урахуванням змін, які вносяться Всесвітньою митною організацією до пояснень до Гармонізованої системи та Європейським Союзом до пояснень до Комбінованої номенклатури. У разі потреби Держмитслужба розробляє пояснення до кодів товарів, що деталізовані на національному рівні.

Згідно розділу V Закону України від 19.09.2013 №584-VII "Про митний тариф України" (далі - Закон №584-VII) "Мінеральні продукти" в групу 27 включено "Палива мінеральні; нафта і продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні".

На час прийняття спірного рішення Пояснення до УКТ ЗЕД були затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401.

У відповідності до Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Державної фіскальної служби України №401 від 09.06.2015, до товарної позиції 2715 включаються: сумiшi бiтумiнознi на основi природного асфальту або природного бiтуму, нафтового бiтуму, мiнеральних смол чи пеку мiнеральних смол (наприклад, бiтумiнознi мастики, асфальтові суміші для дорожнього покриття).

Товарна підпозиція 2715 00 00 91 охоплює інші сумiшi бiтумiнознi на основi природного асфальту або природного бiтуму, нафтового бiтуму, мiнеральних смол чи пеку мiнеральних смол (наприклад, бiтумiнознi мастики, асфальтові суміші для дорожнього покриття).

В додаткових поясненнях до товарної позиції зазначено, що зазначені бітумінозні суміші мають такі розпізнавальні характеристики:

- Індекс пенетрації (метод голки), визначений за методом EN 1426, не менш як 400 за температури 25 °C,

- залишок дистиляції, одержаний за пониженого тиску методом ASTM D 1189 (відмінений у 1979 році, без відповідного методу EN/ISO у наявності), не менш як 60 мас. %, а індекс пенетрації (метод голки), визначений за методом EN 1426, менш як 400 за температури 25 °C.

В свою чергу товарна підпозиція 2713 20 00 00 (встановлена рішенням відповідача) встановлюється для бітуму нафтового.

При цьому, цей продукт має такі характеристики:

1. Температура кристалізації, визначена за методом ASTM D 938, (рівнозначний методу ISO 2207) не нижче 30°C;

2. Густина не менш як 0,942 г/см3 за температури 70 °C за методом EN ISO 12185;

3. Індекс пенетрації (метод голки), визначений за методом EN 1426, менш як 400 за температури 25 °C.

Таким чином, визначальним при віднесення товару до бітуму нафтового або до сумішi бітумінозної є різні характеристики цих продуктів, які встановлюються за допомогою методів їх дослідження та обумовлюють сферу їх застосування

Більш того, в розумінні вказаних приміток віднесення продукту до товарної під позиції 2713 20 00 00 "бітум нафтовий" за приписами Закону №584-VII можливе виключно за умови якщо його характеристики визначені саме за міжнародними методами ASTM D 938, (рівнозначний методу ISO 2207), EN ISO 12185 та EN 1426.

Як вбачається із висновку Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції ДПМЕ ДФС України, для визначення характеристик для класифікації товару за кодом УКТ ЗЕД 2713 20 00 00 експертом застосовувались наступні методи дослідження (підпункт 2 пункту 11 Висновку):

1) для визначення температури застигання - ASTM D 938 на приладі УТЗ 60 М, зав.№72;

2) для визначення індексу пенетрацї - приладом пенетрометром ПНУ-2, зав. №056;

3) для визначення густини - ареометром АОН-1.

Методи, що мають обов`язково застосовуватись для визначення вказаних характеристик - EN ISO 12185 та EN 1426 - в даному висновку експертом взагалі не зазначено та вони не застосовувались при дослідженні проб товару "суміш мастична бітумна".

Отже, отримані характеристики спірного товару за результатами досліджень визначені без застосування обов`язкових методів.

Таким чином, дослідження визначення характеристик ввезеної позивачем суміші мастичної бітумної проводилося експертом без дотримання вимог Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Державної фіскальної служби України №401 від 09.06.2015, а тому зазначений висновок не є доказом неправильності заявленого позивачем коду.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що проведене експертне дослідження не спростовує правильності визначення декларантом коду товару та не містить жодних тверджень, які б надавали право митному органу самостійно визначити інший код УКТ ЗЕД.

Крім того, товарна позиція 2715 00 00 91, на застосуванні якої наполягає позивач, включає "інші суміші бітумінозні", що відповідає товарній позиції 2715 (суміші бітумінозі), тоді як товарна позиція 2713 20 00 00, на застосування якої наполягає митний орган, встановлюється для "бітуму нафтового".

Так, бітумінозні суміші та бітум мають різні призначення. Разом з тим, митний орган заперечуючи проти застосування до спірного товару товарної позиції 2715, жодним чином не спростував задекларованої позивачем інформації, що спірний товар є сумішшю, а не бітумом.

При цьому, додаткові пояснення до товарної позиції 2715 00 00 91 передбачають можливість рівня пенетрації за методом EN 1426 менше 400.

Також відповідачем не спростовано склад бітумінозної суміші (70/100), задекларованої позивачем, у тому числі і за допомогою експертної установи та не надано пояснень щодо того, як зміна співвідношення бітуму та інших сполук у бітумінозній суміші може вплинути на її класифікацію згідно УКТ ЗЕД.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено правомірності прийняття рішення від 14.11.2018 № КТ-UА-2018 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску і пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА806050/2018/00468.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність власних рішень, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в цій частині.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність доводів, якими мотивовано судове рішення, зводяться до переоцінки належним чином проаналізованих судом першої інстанції доказів та не дають підстав вважати висновки суду помилковими, а застосування норм матеріального та процесуального права неправильним.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Враховуючи викладене, колегія суддів вказує, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 у справі № 440/4303/18 відсутні.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці ДФС України залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 року по справі № 440/4303/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський Л.О. Донець
Повний текст постанови складено 01.07.2019 року