Справа № 280/4997/18
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 280/4997/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року

у адміністративній справі № 280/4997/18 за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови у призначенні їй пенсії по втраті годувальника починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_7 р. та про зобов`язання відповідача призначити їй вказаний вид пенсії відповідно до ст.36 та п.3 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 26.01.2018 (з дня наступного за днем смерті годувальника).

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачкою по справі з підстав помилкового застосування до спірних правовідносин положень п.3 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника, у зв`язку з чим просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року та винести нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони у судове засідання повторно не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч.2 ст.313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу без участі сторін по справі та згідно ч. 4 ст. 229 КАС України без застосування звукозаписувального технічного засобу фіксування судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також копії витрибуваних за ініціативою суду матеріали пенсійної справи позивачки, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин у справі та правильність застосування до них норм матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини, судова колегія дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги позивачки, виходячи з нижченаведеного

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуваючи на обліку в Шевченківському об`єднаному УПФУ отримувала з 23.12.2006 пенсію за віком, призначену їй відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 позивачка звернулася до відповідача з заявою про призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Проте, рішенням Шевченківського об`єднаного УПФУ від 20.02.2018 №1 позивачці було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника через те, що до заяви про призначення зазначеного виду пенсії нею не було додано документ, підтверджуючий факт її перебування на утриманні її померлого чоловіка ОСОБА_2 , що саме і було підставою для звернення позивачки до суду з позовом про встановлення факту.

Після винесення Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 03 вересня 2018 року рішенням по справі №336/1386/18, яким встановлено факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Запоріжжя, позивачкою до Шевченківського об`єднаного УПФУ було подано 17 жовтня 2018 року копію зазначеного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2018 року і заяву, датовану 18.10.2018 року, в якій ставилося питання про призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника з ІНФОРМАЦІЯ_7 (тобто з дати її первинного звернення до відповідача).

Однак, Шевченківське об`єднане УПФУ повідомив позивачку листом від 05.11.2018 №619/В-1 про те, що перерахунок пенсії їй здійснено починаючи з 17.10.2018 року згідно поданої нею заяви встановленого зразка від 17.10.2018 №2727/5765, а підстави для перерахунку пенсії з ІНФОРМАЦІЯ_7 року відсутні відповідно до положень статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що стало підставою для звернення позивачки до суду з адміністративним позовом у цій справі.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції беручи до уваги рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2018 по справі №336/1386/18, виходив з доведеності позивачкою факту її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 та того, що звернення позивачки до відповідача з заявою про переведення її з раніше призначеної пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника відбулося ІНФОРМАЦІЯ_7 року саме у зв`язку зі смертю її чоловіка ОСОБА_2 .

При цьому, встановивши, що у відповідь на заяву позивачки від ІНФОРМАЦІЯ_7, об`єднаним управлінням було надано відмову у її переведенні на пенсію у зв`язку із втратою годувальника з підстав не надання документу про перебування позивачки на утриманні померлого годувальника, тобто, її чоловіка, суд першої інстанції звернув увагу на ту обставину, що позивачкою рішення Шевченківського об`єднаного УПФУ від 20.02.2018 №1 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника не оскаржувалось і доказів протилежного суду не надано, що за висновками суду свідчить про фактичне погодження позивачки с недостатністю для призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника поданих нею документів, і з фактичним завершенням розгляду такої заяви прийнятим рішенням від 20.02.2018 №1.

Тобто, суд першої інстанції посилаючись на положення ч.1 ст.9, ч.1 ст.10 та ч.1 ч.3 ст.36 Закону №1058 дійшов обґрунтованого висновку про наявність у позивачки права на різні види пенсії (за віком та у зв`язку з втратою годувальника) та про її право вибору після смерті чоловіка отримувати пенсію у зв`язку з втратою годувальника, однак, з огляду на дату звернення позивачки з заявою та усіма необхідними документами до Шевченківського об`єднаного УПФУ - якою є лише 17.10.2018, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про безпідставність вимог позивачки в частині зобов`язання призначити їй пенсію по втраті годувальника починаючи з 26.01.2018 (з дня наступного за днем смерті годувальника), оскільки п.3 ч.1 ст.45 Закону №1058 врегульовано порядок призначення пенсії за умови, що особа не отримувала іншого виду пенсії, а питання переведення з одного виду пенсії на інший в рамках Закону №1058, врегульовано ч.3 ст.45 цього Закону і здійснюється з дня одержання заяви (волевиявлення особи) про переведення її на інший вид пенсії, що за висновками суду свідчить про відсутність у відповідача був відсутній обов`язок призначити пенсію ОСОБА_1 у зв`язку із втратою годувальника з 26.01.2018 року.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем по справі правомірно в добровільному порядку переведено позивачку на інший вид пенсії саме з 17.10.2018 року, тобто, з дати звернення позивачки до Шевченківського об`єднаного УПФУ з заявою та усіма необхідними документами

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції в частині визначення стосовно позивачки дати переходу з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника такими, що суперечать положенням п.3 ч.1 ст.45 Закону №1058 Закону, в якому визначено дату виникнення права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника та прописано умови призначення такого виду пенсії.

Дійсно, за загальним правилом пенсія призначається з дня звернення за пенсією, також як і днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю - вважається день прийняття органом Пенсійного фонду України заяви з усіма необхідними документами.

Проте, у частині першій статті 45 Закону № 1058-IV чітко визначені випадки, коли пенсія призначається з більш раннього строку, і до переліку таких випадків законодавцем віднесено призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Так, за правилами пункту 3 частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Буквальне тлумачення змісту п.3 ч.1 ст.45 Закону №1058 Закону дає підстави вважати, що для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника з дня, що настав за днем його смерті, позивачка мала звернутися з відповідною заявою протягом 12 місяців, що обчислюється з дня смерті годувальника, і у даному спірному випадку позивачка звернулася з відповідною заявою до пенсійного органу як вперше - ІНФОРМАЦІЯ_7 р., так і повторно - 17.10.2018 року, тобто, в межах визначених п.3 ч.1 ст.45 Закону №1058 Закону, що в свою чергу свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції про правильність переведення позивачки з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника лише з 17.10.2018 року.

Таким чином, оскільки позивачка вдруге звернулася до відповідача із заявою від 17.10.2018 року та усіма документами, що підтверджують право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника - до спливу 12 місяців з дня смерті годувальника, колегія суддів вважає, що її вимоги у цій справі підлягають задоволенню, а пенсійний орган має бути зобов`язаний перевести та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника з моменту смерті годувальника - чоловіка позивачки ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , як це передбачено п.3 ч.1 ст.45 Закону № 1058-ІV.

Надання судом першої інстанції при вирішенні спору у цій справі пріоритету застосування положень ч.3 ста.45 Закону №1058, якою передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду, судова колегія вважає помилковим, оскільки особливості стосовно дати початку виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначені саме п.3 ч.1 ст.45 Закону №1058 Закону.

Крім того, застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.45 Закону №1058 Закону є неможливим, оскільки механізм обчислення пенсії у зв`язку з втратою годувальника призначення та документи, які подаються до пенсійного органу є іншим ніж це визначено ч.3 ст.45 Закону №1058.

Тобто, при переведенні та виплаті ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника - наявні в її пенсійній справі документи про страховий стаж, заробітну плату (дохід) і т.д. не потрібні, оскільки чинним законодавством передбачено призначення пенсії у зв`язку зі втратою годувальника за документами пенсійної справи померлого годувальника з урахуванням додаткових документів, які підтверджують її право на вказаний вид пенсії, або як не було враховано під час обчислення пенсії померлого годувальника, в залежності від доцільності варіанту обчислення даного виду пенсії.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивачки по цій справі, і оскільки суд першої інстанції помилково не застосував до спірних правовідносин положень п.3 ч.1 ст.45 Закону № 1058-ІV, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям у справі іншого рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

Керуючись ст.ст. 242, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року - скасувати, та прийняти інше рішення про задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Визнати протиправним рішення Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку зі втратою годувальника з 17.10.2018 року.

Зобов`язати Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 обчислення пенсії по втраті годувальника відповідно до ст.36 та п.3 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у зв`язку зі втратою годувальника починаючи з 26.01.2018 (з дня наступного за днем смерті годувальника).

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов