Справа № 320/6830/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Щавінський В.Р.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року Справа № 320/6830/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Щербак Н.М . ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Обухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року у справі

за позовом ОСОБА_3

до Обухівського об`єднаного управління

Пенсійного фонду України Київської області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Обухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною відмови відповідача в перерахунку та виплаті його пенсії, обчисленої у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ;

- зобов`язання відповідача провести перерахунок з 01.01.2019 р. перерахунок та виплату позивачу пенсії, обчисленої у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не під час проходження військової служби, а під час зборів, що виключає правові підстави для перерахунку його пенсії в порядку ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2019 року було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін та наголошує на тому, що він брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та має право на отримання пенсії в порядку ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також, що 25.04.2019 р. Конституційним Судом України прийнято рішення, яким усунуто дискримінацію щодо військовослужбовців - ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), перебуває на обліку в Обухівському ОУПФУ Київської області.

Під час ліквідації аварії на ЧАЕС позивач відносився до категорії військовослужбовців, так як був призваний на військові збори.

Згідно з висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб та інвалідності по з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 26.06.2003 №2041 позивачу встановлено захворювання, пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до посвідчення від 02.07.2003 серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи.

Також відповідно до посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) Серія НОМЕР_2 та вкладкою до вказаного посвідчення № НОМЕР_3 виданих Київською обласною державною адміністрацією від 03.07.2003, підтверджено статус ОСОБА_3 , як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС №1.

25.10.2018 р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перерахувати йому пенсію на підставі вимог ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

08.11.2018 р. відповідач листом № 126/Б-04 відмовив позивачу у проведенні перерахунку його пенсії у зв`язку з тим, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не під час проходження строкової служби, а тому підстави для перерахунку пенсії відсутні.

Позивач, вважаючи неправомірною відмову відповідача у здійсненні перерахунку його пенсії, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено призначення та виплату пенсії особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, у тому числі військовозобов`язаним, а не лише військовослужбовцям строкової служби.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 796-ХІІ), постановою КМУ від 15.11.2017 р. № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Постанова № 851).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 3 статті 59 Закону № 796-ХІІ у редакції, чинній з 05.10.2006 р. по 01.10.2017 р. було передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Згідно з ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ у редакції, чинній з 01.10.2017 р. та на теперішній час, особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

У змінах, що вносяться до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджених Постановою № 851, також зазначено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Таким чином, у ч. 3 ст. 59 вказаного Закону в наведеній редакції розширено перелік категорій осіб, на яких розповсюджується така норма, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Враховуючи вищезазначене, частина 3 статті 59 Закону № 796-ХІІ передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи; 2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань; 3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Водночас, таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності одночасної сукупності наступних умов: 1) особа має статус особи з інвалідністю; 2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях; 3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

При цьому, зазначена законодавча норма є чіткою та не передбачає можливості здійснення розширеного тлумачення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 08.05.2018 р. по справі № 820/1148/18.

Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги доводи позивача про те, що рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 р. № 1-р(ІІ)/2019 словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, визнано таким, що не відповідає Конституції України.

Водночас, у даному рішенні КСУ також зазначено, що вказане положення втрачає чинність з дня ухвалення КСУ цього рішення, тобто з 25.04.2019 р.

Тож, оскільки спірні у цій справі правовідносини між позивачем та відповідачем виникли у листопаді 2018 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення КСУ, то підстави для його застосування для вирішення саме цього судового спору відсутні. На момент вчинення оскаржуваних позивачем дій відповідач діяв на підставі чинної на той час редакції ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ з визначеним нею обмеженням щодо інших видів служби, крім строкової.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 15.05.2019 р. по справі № 640/20317/16-а.

Виходячи з цього та перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що позивач був призваний на збори та направлений в зону відчуження для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не під час проходження дійсної строкової служби, що в сукупності з іншими обставинами даної справи виключає наявність достатніх та необхідних правових підстав для перерахунку його пенсії саме за спірний період виниклих правовідносин на підставі ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ у редакції, що діяла станом на листопад 2018 року.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи позивача щодо наявності в нього права на перерахунок пенсії за ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ у листопаді 2018 року та навіть на момент розгляду даної справи в суді першої інстанції (лютий 2019 року) є безпідставними.

При цьому, у рішенні ЄСПЛ від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі доводи обох сторін, колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для задоволення цього адміністративного позову.

Отже, судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, зокрема є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на це, апеляційна скарга Обухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області підлягає задоволенню, рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року - скасувати, а в задоволенні позову - відмовити.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Обухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Обухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 26 червня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: