Справа № 855/189/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/189/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Ключковича В.Ю.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача - 1 - Короленко Т.Л.,

від позивача - 2 - не з`явився,

від відповідача - Тарасюк Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , Політичної Партії "Партія Шарія" до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язати вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В :

26 червня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду звернулись кандидат у народні депутати України ОСОБА_1 та Політична Партія " Партія Шарія " з адміністративним позовом до Центральної виборчої комісії в якому просять суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову ЦВК № 1270 від 24 червня 2019 року в частині відмови в реєстрації ОСОБА_1 кандидатом у народні депутати України, включеного до виборчого списку Політичної Партії "Партія Шарія" під №5 у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року.

- зобов`язати ЦВК повторно розглянути заяву Політичної Партії "Партія Шарія" в частині реєстрації ОСОБА_1 кандидатом у народні депутати України, включеного до виборчого списку Політичної Партії "Партія Шарія" під №5 у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року.

- за результатами повторного розгляду вказаної заяви Політичної Партії "Партія Шарія" зобов`язати ЦВК зареєструвати Євтухова Євгенія Анатолійовича кандидатом у народні депутати України, включеного до виборчого списку Політичної Партії "Партія Шарія" під №5 у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що доводи відповідача, які стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови ЦВК, а саме про непроживання ОСОБА_1 протягом п`яти років на території України перед днем голосування є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності.

Так, в оскаржуваній постанові відповідач зазначає, що ОСОБА_1 протягом п`яти останніх перед днем виборів років двічі виїздив за межі України на періоди, що перевищували 90 днів, а саме: на 107 та 136 днів та документів, які б підтверджували виїзд його за кордон не у приватних справах, до Центральної виборчої комісії не надходило. Натомість, позивачі вказують, що відповідні виїзди ОСОБА_1 були зумовлені його лікуванням за кордоном, що підтверджується відповідною довідкою медичного центру. Водночас, відповідачем жодних запитів до позивачів відносно мети виїзду ОСОБА_1 за кордон на термін, що перевищує 90 днів - не направлялось.

Крім того, позивачі наголошують, що вказані відповідачем підстави для відмови у реєстрації ОСОБА_1 не узгоджуються з вимогами ст.1 ЗУ «Про громадянство України», ст.. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання України», ст.. 14 Податкового кодексу України.

За наведених обставин, позивачі вважають, що безпідставно прийнята відповідачем постанова порушує права ОСОБА_1 права бути обраним.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року було відкрито провадження в адміністративній справі № 855/189/19 та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 27 червня 2019 р. об 12:20 год.

Відповідачем було подано до суду відзив на адміністративний позов відповідно до змісту якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість. Разом з цим, відповідачем було також надано витребувані ухвалою суду від 26 червня 2019 року документи, на підставі яких Центральною виборчою комісією було прийнято оскаржуване рішення.

У судове засідання позивач - 2, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не з`явився та явку уповноваженого представника до суду не забезпечив, разом з тим, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника Політичної Партії "Партія Шарія".

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на зазначене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу без участі представника позивача - 2, за даною явкою.

Представники позивача -1 та відповідача у судовому засіданні надали пояснення аналогічні у позові та відзиві на адміністративний позов відповідно.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, наголошував, що ЦВК діяла відповідно, в межах повноважень та у спосіб визначений нормами чинного законодавства, а тому вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. Просив суд у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів зазначає про таке.

Політична партія "Партія Шарія" 19 червня 2019 року звернулась до ЦВК з заявою про реєстрацію кандидатів у народні депутати України, висунутих 09 червня 2019 року на з`їзді цієї політичної партії та включених до виборчого списку кандидатів у народні депутати України вказаної партії, в загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року, зокрема, ОСОБА_1

Постановою Центральної виборчої комісії від 24.06.2019 року № 1270 відмовлено у реєстрації, зокрема, ОСОБА_1 кандидатом у народні депутати України, включеного до виборчого списку Політичної партії "Партія Шарія", в загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року (далі - постанова № 1270).

Прийняте рішення обґрунтоване тим, що вказаним кандидатом не дотримано вимоги ч. 2 ст. 76 Конституції України та ч. 1 ст. 9 Закону України "Про вибори народних депутатів України" щодо проживання в Україні протягом останніх п`яти років на день проведення позачергових виборів народних депутатів України 21 липня 2019 року, оскільки згідно з даними щодо перетинання державного кордону України, наданими Державною прикордонною службою України, ОСОБА_1 протягом п`яти останніх перед днем виборів років двічі виїздив за межі України на періоди, що перевищували 90 днів, а саме на 107 та 136 днів. При цьому, документів, які б підтверджували виїзд зазначеної особи за кордон не у приватних справах, до ЦВК не надходило.

Не погоджуючись з викладеним у постанові №1270 рішенням, позивачі звернулись до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 Конституції України порядок проведення виборів народних депутатів України встановлюється законом.

Приписи п. 6 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про Центральну виборчу комісію" визначають, що Центральна виборча комісія реєструє кандидатів у народні депутати України в порядку, встановленому законом.

Спеціальним законом, який регламентує порядок проведення виборів народних депутатів України, у тому числі порядок і умови висування та реєстрації кандидатів у народні депутати України, є Закон України "Про вибори народних депутатів України" (далі - Закон).

Відповідно до ч. 2 ст. 76 Конституції України та ч. 1 ст. 9 Закону народним депутатом України може бути обрано громадянина України, який на день виборів досяг двадцяти одного року, має право голосу і проживає в Україні протягом останніх п`яти років.

При цьому, за правилами ч. 2 ст. 9 Закону проживання в Україні за цим Законом означає: 1) проживання на території в межах державного кордону України; 2) перебування на судні, що перебуває у плаванні під Державним Прапором України; 3) перебування громадян України у встановленому законодавством порядку у відрядженні за межами України в закордонних дипломатичних установах України, міжнародних організаціях та їх органах; 4) перебування на полярній станції України; 5) перебування у складі формування Збройних Сил України, дислокованого за межами України.

Приписи ст. 1 Закону України "Про громадянство України" визначають безперервне проживання на території України як проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України.

Системний аналіз наведених норм у своїй сукупності дає підстави для висновку, що безперервним проживанням на території України вважається період, протягом якого виїзд за кордон особи у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів, до якого не враховується виїзд особи за кордон, зокрема, на лікування.

Крім того, згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 25 червня 2019 року у справі № 855/153/19, зазначені вище нормативно-правові акти передбачають, що проживання на території України більшість днів відповідного річного періоду вважається проживанням особи в Україні.

Тобто, фактичною умовою для встановлення особи такою, що проживає в Україні, є необхідність знаходження такої особи на території України більше 180 днів протягом кожного річного періоду.

Отже, для визнання факту проживання в Україні протягом останніх п`яти років, громадянин має перебувати на її території абсолютну більшість (більше 180) днів кожного із цих п`яти річних періодів, які йдуть підряд та безпосередньо передують дню виборів.

Аналогічна правова позиція викладення в ухвалі Конституційного Суду України у справі № 2-2/2002 від 14.03.2002 року, в якій досліджувалося питання необхідності тлумачення Конституційним Судом України статті 127 Конституції України в частині визначення поняття "проживання громадянина в Україні не менш як десять років".

Як було зазначено вище, висновок ЦВК про те, що протягом останніх п`яти років ОСОБА_1 постійно не проживав на території України, ґрунтується на інформації наданою Державною прикордонною службою України щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_1 відповідно до якої останній протягом п`яти останніх перед днем виборів років двічі виїздив за межі України на періоди, що перевищували 90 днів, а саме на 107 та 136 днів.

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про Центральну виборчу комісію" порядок організації роботи Комісії, що не врегульований цим Законом, визначається Регламентом Центральної виборчої комісії.

За правилами п. 1 ст. 8 Регламенту Центральної виборчої комісії, затвердженого постановою ЦВК від 26.04.2005 року № 72, член Комісії при здійсненні повноважень має право, зокрема, вимагати і отримувати від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, керівників та інших посадових і службових осіб підприємств, установ і організацій усіх форм власності, виборчих комісій, комісій з референдумів, політичних партій (виборчих блоків політичних партій) необхідну документацію, статистичні дані, бухгалтерсько-фінансові звіти та інші матеріали, а також усні та письмові пояснення з питань, віднесених до повноважень Комісії.

Тобто, чинним законодавством наділено повноваженнями членів ЦВК вимагати та отримувати від політичних партій (виборчих блоків політичних партій) необхідну документацію, усні та письмові пояснення з метою забезпечення виконання відповідачем своїх функцій.

Приписи ч. 2 ст. 77 КАС України визначають, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Водночас, у порушення вказаних норм законодавства відповідачем не було досліджено питання мети та цілей виїзду ОСОБА_1 за межі України на періоди, що перевищували 90 днів, а саме на 107 та 136 днів, оскільки будь яких запитів для з`ясування відповідних обставин до політичної партії відповідачем не направлялось. При цьому, відповідачем в оскаржуваному рішенні було необгрунтовано зазначено, що документів, які б підтверджували виїзд зазначеної особи за кордон не у приватних справах, до ЦВК не надходило.

Натомість, наявними у матеріалах справи доказами, а саме довідкою медичного центру Герцлії за № 309665578 підтверджується, що у період з 20 липня 2014 року до 01 грудня 2014 року та з 21 грудня 2014 року по 06 квітня 2015 року ОСОБА_1 проходив лікування у вказаному медичному закладі.

Отже, вказаний відповідачем в оскаржуваному рішенні висновок про те, що позивачем не дотримано вимог Конституціїї України вимоги ч. 2 ст. 76 Конституції України та ч. 1 ст. 9 Закону України "Про вибори народних депутатів України" щодо проживання в Україні протягом останніх п`яти років на день проведення позачергових виборів народних депутатів України 21 липня 2019 року є безпідставним та необґрунтованим.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 60 Закону Центральна виборча комісія відмовляє в реєстрації кандидата у депутати в разі виявлення обставин, які позбавляють особу, висунуту кандидатом у депутати, права бути обраною депутатом відповідно до статті 9 цього Закону.

Водночас, як встановлено судом, обставини які позбавляють ОСОБА_1 , права бути обраним депутатом відповідно до статті 9 цього Закону, зокрема, не проживання ним на території України протягом п`яти останніх років на день проведення позачергових виборів народних депутатів України 21 липня 2019 року - відсутні.

Враховуючи викладене та зважаючи на відсутність обставин, що свідчать про не проживання кандидатом у народні депутати України ОСОБА_1 на території України протягом п`яти останніх років на день проведення позачергових виборів народних депутатів України 21 липня 2019 року, колегія суддів приходить до висновку, що постанова ЦВК № 1270 в частині, що стосується позивача - ОСОБА_1 була прийнята відповідачем без належних правових підстав, наслідком чого є скасування останньої у відповідній частині.

Щодо іншої частини позовних вимог, колегія суддів зазначає про таке.

Так, колегія суддів враховує позицію Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 07 березня 2018 року у справі № 569/15527/16-а, від 20 березня 2018 року у справа № 461/2579/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4554/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 569/16681/16-а та від 12 квітня 2018 року справа № 826/8803/15 відповідно до якої, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними); відповідно до завдань адміністративного судочинства, визначених статтею 2 КАС України, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею; завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади; принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності; перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства; адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Згідно з положеннями Закону України "Про Центральну виборчу комісію", прийняття рішень про реєстрацію кандидата у народні депутати відноситься до виключної компетенції Центральної виборчої комісії як колегіального органу.

Отже, оскільки адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу, яким у даному випадку є ЦВК, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позову.

Разом з тим, за правилами ч. ч. 3-4 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, судом враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

У свою чергу, колегія суддів приймає до уваги, що згідно пункту 29 додатку до постанови ЦВК від 24.05.2019 року № 899 строк подання документів до Центральної виборчої комісії для реєстрації кандидатів у депутати партіями завершується 20.06.2019 року, тобто - за тридцять днів до дня голосування.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що повним, всебічним та належним способом захисту прав ОСОБА_1 є зобов`язання ЦВК повторно розглянути заяву ПП "Партія Шарія" щодо реєстрації ОСОБА_1 кандидатом у народні депутати України, включеного до виборчого списку Політичної партії "Партія Шарія" під № 5 у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року та прийняти рішення відповідно до вимог Закону України "Про вибори народних депутатів України".

Відповідно до ч. 9 ст. 273 КАС України суд приймає позовну заяву щодо рішення, дії чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму або члена відповідної комісії до розгляду незалежно від сплати судового збору. У разі несплати судового збору на момент вирішення справи суд одночасно вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ЦВК 768,40 грн., який мав сплатити ОСОБА_1 , та 1921,00 грн., який мала сплатити ПП "Партія Шарія", до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та Політичної партії "Партія Шарія" (61058, Харківська обл., м. Харків, вул. Шевченка, 5, оф. 3, ) до Центральної виборчої комісії (01196, м. Київ, пл. Лесі Українки, 1, ) задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Центральної виборчої комісії від 24.06.2019 року №1270 "Про відмову в реєстрації кандидатів у народні депутати України, включених до виборчого списку Політичної партії "Партія Шарія", в загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року" у частині відмови у реєстрації кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 у загальнодержавному виборчому окрузі на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року під номером № 5.

Зобов`язати Центральну виборчу комісію повторно розглянути заяву Політичної партії "Партія Шарія" щодо реєстрації кандидатів у народні депутати України у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року в частині реєстрації ОСОБА_1 кандидатом у народні депутати України, включеного до виборчого списку Політичної партії "Партія Шарія" під №5 у загальнодержавному багатомандатному виборчому окрузі на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року та прийняти відповідне рішення.

Стягнути з Центральної виборчої комісії (01196, м. Київ, пл. Лесі Українки, 1, ) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду за наступними реквізитами: рахунок отримувача - 1055; отримувач - УК у Печерському районі/Печерс.р-н.; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); ; код банку МФО 899998; код класифікації доходів бюджету - 22030001 "Судовий збір" (Державна судова адміністрація України, 050), судовий збір у розмірі 2689 (дві тисячі шістсот вісімдесят дев`ять) гривень 40 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження в порядку ч. 1 ст. 272 КАС України та може бути оскаржене безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у дводенний строк у порядку, встановленому ч. 2 ст. 278 КАС України.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді В.Ю. Ключкович
Н.М. Літвіна

Повний текст постанови виготовлено 27 червня 2019 року

Головуючий суддя Парінов Андрій Борисович

Судді: Ключкович Василь Юрійович

Літвіна Наталія Миколаївна