Справа № 420/6293/18
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/6293/18
Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства «Світлана» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом Селянського фермерського господарства «Світлана» до Управління Державної служби України з безпеки на транспорті в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2018 року Селянське фермерське господарство «Світлана» звернулось з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 01.10.2018 року постановою начальника Управління Державної служби України з безпеки на транспорті в Одеській області Чекал Миколою Пилиповичем було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 101031 від 01.10.2018 року, згідно якої СФГ «Світлана» було допущено 07.08.2018 року на а/д М-15 Одеса-Рені, 60 км+300 порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена частиною 1 абзацу 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та постановлено стягнути 1700,00 гривень.

Зазначену постанову позивач вважав протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки як вбачається із оскаржуваної постанови, вона була складена на підставі акту № 067883 від 07.08.2018 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Із вказаного акту, копію якого позивач отримав від Управління Державної служби України з безпеки на транспорті в Одеській області лише 26 вересня 2018 року за 4 дні до розгляду справи, вбачається, що під час перевірки транспортного засобу MAH ВН 7414 НТ було виявлено порушення відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме надання послуг перевезення вантажу без оформлення документів, передбачених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» - відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. Між тим, вказаний акт № 067883 від 07.08.2018 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом був складений працівниками Управління Державної служби України з безпеки на транспорті в Одеській області з порушенням вимог законодавства, зокрема, Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року. Представник позивача зазначає, що 07.08.2018 року на а/д М-15 Одеса-Рені, 60 км+300 працівниками Управління Державної служби України з безпеки на транспорті в Одеській області був зупинений транспортний засіб MAH ВН 7414 НТ під керуванням водія ОСОБА_1 , що належить позивачу на праві власності. Водієм ОСОБА_1 під час проведення перевірки були надані працівникам Управління Укртрансбезпеки в Одеській області усі документи, що передбачені Законом України «Про автомобільний транспорт», в тому числі у зв`язку із встановленням на транспортному засобі цифровий тахограф, був наданий протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу (ідентифікаційний номер UA165-0018710) від 03.07.2018 року ПП «Випробувальний центр технічної діагностики». Перевіривши надані водієм документи, в тому числі протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, працівники Управління Укртрансбезпеки в Одеській області повернули їх водієві. При цьому, про вчинення будь-яких порушень вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» водієві повідомлено не було, жодних актів проведення перевірки додержання вимог законодавства при водієві не складалося, на підтвердження чого є відсутність підпису на акті № 067883 від 07.08.2018 року. Вказані обставини підтверджуються свідченнями водія транспортного засобу MAH НОМЕР_1 ОСОБА_1 наданими до суду.

Крім того, представник позивача вказував на те, що Законом України «Про автомобільний транспорт» взагалі не передбачено обов`язку водія під час здійснення вантажних перевезень, надавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. З урахуванням викладеного, постанова Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, якою на позивача безпідставно накладено штраф у розмірі 1700 гривень порушує його права, так як зумовлює понесення позивачем витрат за відсутності жодних правопорушень. Відтак, представник позивача просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Управління Державної служби України з безпеки на транспорті в Одеській області, винесену начальником Управління Державної служби України з безпеки на транспорті в Одеській області Чекал Миколою Пилиповичем про застосування адміністративно-господарського штрафу № 101031 від 01.10.2018 року. Крім того, під час розгляду справи, представник позивача наголошував на порушенні відповідачем Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті щодо не здійснення запису у дорожньому листі про проведення вищезазначеної перевірки та складанні акту.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Селянське фермерське господарство «Світлана» подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що 07.08.2018 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області проведено рейдову перевірку автотранспортних засобів автомобільних перевізників на території, в тому числі: 60 км, а/д Одеса-Рені, М-15.

Під час перевірки працівниками відповідача встановлено, що водій транспортного засобу, що належить СФГ «Світлана» здійснював перевезення вантажу без оформлення документів, передбачених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» - відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Зазначене зафіксовано в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №067883 та №046925 від 07.08.2018 року. Водій від надання пояснень та підписання акту проведення перевірки відмовився про що зроблено відповідний запис в акті.

14.09.2018 відповідачем направлено на адресу позивача запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно вказаного запрошення, позивача запрошено прибути до Управління Укртрансбезпеки 01.10.2018 для участі у розгляді справи.

Сторонами не заперечувалось факту отримання позивачем 26 вересня 2018 року акту перевірки та повідомлення позивача про час і місце розгляду справи про порушення.

Представник Селянського фермерського господарства «Світлана» до управління Державної служби України з безпеки на транспорті в Одеській області на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення не прибув.

За результатом розгляду справи, 01.10.2018 начальник управління Укртрансбезпеки в Одеській області розглянув матеріали перевірки та прийняв постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 01.10.2018 року на суму 1700,00 грн. №101031.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 101031 від 01.10.2018 року відповідачем прийнята правомірно, обґрунтовано та в межах своїх повноважень.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону України від 05.04.2001 №2344-III "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон №2344-III).

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією України та іншими Законами України.

На підставі частини 1 статті 5 Закону № 2344-ІІІ, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Приписами статті 6 зазначеного Закону передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі Порядок - № 1567).

Згідно із зазначеним Порядком № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до пункту 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України «Про автомобільний транспорт»;

додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

оснащення таксі справним таксометром;

відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення визначені ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

За змістом частини 2 статті 49 Закону №2344-III встановлено, що водій транспортного засобу, зокрема, зобов`язаний: мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень; дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

З наведеною нормою кореспондується і стаття 18 Закону №2344-III, якою передбачено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники, зокрема, зобов`язані організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (надалі - Положення), яке встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Згідно пункту 1.3. Положення вимоги Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

На підставі пункту 6.1. Положення автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

При цьому, згідно із пунктом 6.3. Положення водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (форма книжки встановлена Додатком 3 до Положення).

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (надалі - Інструкція).

Пунктом 3.3. Інструкції встановлено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

За правилами пункту 3.5. Інструкції перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий).

Згідно пункту 3.6. Інструкції перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку:

- правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР);

- наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку;

- дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа;

- дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;

- наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа;

- строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку встановлені Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14 вересня 2010 року за № 811/18106 (далі Положення - № 340).

Згідно з пунктом 1.1 це Положення розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) , Кодексу законів про працю України та Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух".

Пункт 1.2. Положення № 340 визначає, що воно встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Пункт 1.3. встановлює вимоги Положення № 340, які поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Відповідно до пункту 7.1. Положення № 340 перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567.

Пунктом 7.2. визначено, що головний орган, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснює перевірку встановленого режиму праці і відпочинку водіїв відповідно до чинного законодавства України.

В ході судового розгляду встановлено, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та встановлено надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», про що складено акт перевірки № 067883.

Таким чином на підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду, що за результатами розгляду справи, 01.10.2018 начальник управління Укртрансбезпеки в Одеській області розглянув матеріали перевірки та правомірно та в межах компетенції й обґрунтовано прийняв постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 01.10.2018 року на суму 1700,00 грн. №101031.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги.

Посилання апелянта, що до суду надано протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу (а.с. 15) із зазначенням дати адаптації та перевірки 16.08.2016 року, колегією суддів відхиляються, адже на момент розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 01.10.2018 року вказаний протокол перевірки та адаптації тахографа був відсутній у позивача.

Доводи апелянта, що селянське (фермерське) господарство «Світлана» є сільськогосподарським підприємством, яке здійснює перевезення власних вантажів власною технікою (зокрема, транспортним засобом МАН д/н НОМЕР_1 ), яка призначена для місцевих сільськогосподарських робіт та слугує виключно для цілей експлуатації цих підприємств не змінюють обов`язку водія під час здійснення вантажних перевезень, надавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, передбаченого Законом України «Про автомобільний транспорт».

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Селянського фермерського господарства «Світлана» є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства «Світлана» залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у справі № 420/6293/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк